title: A Tanács irányelve (1991. november 19.) a borjak védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról

text:
144                   HU                               Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                              03/12. kötet
31991L0629
1991.12.11.                                  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA                                                     L 340/28
                                                          A TANÁCS IRÁNYELVE
                                                            (1991. november 19.)
                                a borjak védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról
                                                                 (91/629/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,                                            alapján – a borjak jóléte szempontjából leghatékonyabb állatte-
                                                                          nyésztési rendszerrel (rendszerekkel) kapcsolatban; mivel ennek
                                                                          megfelelően biztosítani kell a Bizottság számára a feladat sikeres
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző-             elvégzéséhez szükséges átmeneti időszakot,
désre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára (1),                                  ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
tekintettel az Európai Parlament véleményére (2),
                                                                                1. cikk
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (3),
                                                                          Ezen irányelv a tenyésztés és hízlalás céljából tartott borjak
                                                                          védelmére vonatkozó minimumkövetelményeket határozza meg.
mivel az összes tagállam megerősítette a tenyésztés céljából tar-
tott állatok védelméről szóló európai egyezményt; mivel a
78/923/EGK határozattal (4) a Közösség szintén jóváhagyta ezt az
egyezményt és letétbe helyezte a jóváhagyó okiratot;                                                       2. cikk
mivel az Európai Parlament az állatjólléti politikáról szóló,             Ezen irányelv alkalmazásában:
1987. február 20-i állásfoglalásában (5) felszólította a Bizottságot,
hogy tegyen javaslatokat az intenzív borjútenyésztésre alkalma-           1. „borjú”: szarvasmarhaféle hat hónapos korig;
zandó minimumkövetelményekre vonatkozóan;
                                                                          2. „illetékes hatóság”: a 90/425/EGK irányelv (6) 2. cikkének (6)
                                                                              bekezdésében meghatározott illetékes hatóság.
mivel a borjak – élő állatokként – szerepelnek a Szerződés II. mel-
lékletében található termékjegyzékben;
                                                                                3. cikk
mivel a borjútartás a mezőgazdaság szerves része; mivel a mező-
gazdaságban dolgozó népesség egy része számára ez bevételi for-
rást jelent;                                                              (1) A tagállamok biztosítják, hogy 1994. január 1-jétől, valamint
                                                                          egy négyéves átmeneti időszak során az újonnan épített, illetve
                                                                          átépített és/vagy az említett időpontot követően első alkalommal
mivel azok a különbségek, amelyek torzíthatják a verseny feltéte-         üzembe helyezett gazdaságok megfelelnek legalább a következő
leit, akadályozzák a borjak, valamint a borjútermékek közös pia-          követelményeknek:
cának zavartalan működését;
                                                                          – a csoportosan tartott borjak esetében minden 150 kg-os élő-
                                                                              súlyú borjú számára legalább 1,5 m2 nagyságú szabad alapte-
mivel tehát a termelés ésszerű fejlesztése érdekében a tenyészbor-            rületet kell biztosítani, ahol az állat akadálytalanul megfordul-
jak, illetve a hízóborjak védelmére közös minimumkövetelménye-                hat és lefeküdhet,
ket kell megállapítani;
                                                                          – az egyedi bokszokban tartott vagy állásokban lekötött borjak
                                                                              esetében, a bokszoknak vagy állásoknak hézagolt falúnak kell
mivel az e területen történt fejlődésről tájékoztatni kell a hatósá-
                                                                              lenniük, a szélességük pedig nem lehet 90 cm-nél (± 10 %),
gokat, a termelőket, a fogyasztókat és másokat; mivel ennek
                                                                              illetve az állat marmagasságának 0,80-szorosánál kevesebb.
következtében a Bizottságnak aktív tudományos kutatást kell
folytatnia – az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság jelentése
                                                                          (2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni az olyan
                                                                          gazdaságokra, ahol hat borjúnál kevesebbet tartanak.
(1)   HL C 214., 1989.8.21., 28. o.
(2)   HL C 113., 1990.5.7., 180. o.
(3)   HL C 62., 1990.3.12., 37. o.
(4)   HL L 323., 1978.11.17., 12. o.                                      (6) HL L 224., 1990.8.18., 29. o. A legutóbb a 91/496/EGK irányelvvel
(5)   HL C 76., 1987.3.23., 185. o.                                            (HL L 268., 1991.9.24., 56. o.) módosított irányelv.
 ---pagebreak--- 03/12. kötet          HU                                Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                                  145
(3) Különleges feltételek alkalmazhatók:                                  vonatkozásaival kapcsolatban a jelentés következtetéseinek
                                                                          szempontjából lényeges javaslatokkal együtt.
– olyan borjakra, amelyek egészsége vagy viselkedése megköve-
    teli a csoporttól való elkülönítésüket a megfelelő kezelés bizto-
    sítása érdekében,                                                     A Tanács a javaslatokról a benyújtásuktól számított három
                                                                          hónapon belül minősített többséggel határoz.
– a 77/504/EGK irányelvben (1) említett, szarvasmarhaféle fajta-
    tiszta tenyészállatokra,
                                                                                7. cikk
– az anyjukkal együtt tartott szopósborjakra,
– a szabadtartású istállóban tartott borjakra.                            (1) A tagállamok biztosítják, hogy vizsgálatokat végeznek az ille-
                                                                          tékes hatóságok felelősségére, az ezen irányelv, valamint mellék-
                                                                          lete rendelkezései betartásának ellenőrzése céljából.
(4) A létesítmények használati ideje:
– az (1) bekezdés követelményeinek meg nem felelő,                        Az említett – más célból végzett ellenőrzések alkalmával is elvé-
    1994. január 1-je előtt épített létesítmények esetében a 7. cikk      gezhető – vizsgálatok minden évben a tagállamokban alkalmazott
    (1) bekezdésében előírt vizsgálatok eredményeinek függvényé-          különböző tenyésztési rendszerek statisztikailag reprezentatív
    ben a használati időt az illetékes hatóság határozza meg, ez az       mintájára terjednek ki.
    időtartam semmilyen körülmények között nem tarthat tovább
    2003. december 31-nél,
                                                                          (2) A 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően a Bizott-
– az (1) bekezdéssel összhangban, az átmeneti időszak alatt épí-          ság kidolgozza az (1) bekezdésben előírt vizsgálatok elvégzésének
    tett létesítmények esetében a használati idő semmilyen                szabályzatát.
    körülmények között nem tarthat tovább 2007. december
    31-nél, kivéve ha a létesítmények ebben az időpontban meg-
    felelnek ezen irányelv követelményeinek.                              (3) A tagállamok minden második évben, április utolsó munka-
                                                                          napjáig, illetve első alkalommal 1996. április 30-ig tájékoztatják
                                                                          a Bizottságot az előző két évben az e cikknek megfelelően elvég-
                                                                          zett vizsgálatok eredményeiről, többek között az elvégzett vizsgá-
                                  4. cikk                                 latoknak a területükön lévő gazdaságok számához viszonyított
                                                                          számáról is.
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a borjak tenyésztésének körül-
ményei megfelelnek a mellékletben meghatározott általános ren-
delkezéseknek.                                                                                8. cikk
(2) Továbbá ennek az irányelvnek a hatálybalépése előtt a Bizott-         A Közösségbe történő behozataluk céljából, a tagsággal nem
ság – a tagállamokkal együttműködve – ajánlást ad ki a mellék-            rendelkező országokból származó állatokat az illető ország
letben meghatározott, a borjak védelmére vonatkozó minimum-               illetékes hatósága által kiállított bizonyítványnak kell kísérnie,
követelmények kiegészítésével kapcsolatban.                               amely igazolja, hogy az ezen irányelv által a közösségi származású
                                                                          állatok számára előírt bánásmóddal legalább egyenértékű
                                                                          bánásmódban részesültek.
                                  5. cikk
A tudományos haladás figyelembevétele céljából a melléklet ren-                                          9. cikk
delkezései a 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően
módosíthatók.
                                                                          A Bizottság állat-egészségügyi szakértői – amennyiben ezen
                                                                          irányelv egységes alkalmazása érdekében szükséges – az illetékes
                                                                          hatóságokkal        együttműködve      helyszíni     ellenőrzéseket
                                  6. cikk                                 végezhetnek. Az ellenőrzéseket végző személyeknek eleget kell
                                                                          tenniük a betegségek terjesztésének elkerülését szolgáló
                                                                          különleges személyes higiéniai intézkedéseknek.
A Bizottság legkésőbb 1997. október 1-jéig – az
Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleménye alapján –
jelentést nyújt be a Tanácsnak a borjak jóléti követelményeinek           Az a tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek a
kórtani, tenyésztéstechnikai, élettani és viselkedési szempontból         szakértőknek feladataik teljesítéséhez minden szükséges segítséget
megfelelő intenzív tenyésztési rendszerrel (rendszerekkel),               megad. A Bizottság tájékoztatja az érintett tagállam illetékes
valamint a különböző rendszerek szociális és gazdasági                    hatóságát az ellenőrzések eredményeiről.
(1) HL L 206. 1977.8.12., 8. o. A legutóbb a 91/174/EGK irányelvvel       Az érintett tagállam illetékes hatósága megteszi az ellenőrzések
     (HL L 85., 1991.4.5., 37. o.) módosított irányelv.                   eredményeinek figyelembevételéhez szükséges intézkedéseket.
 ---pagebreak--- 146                   HU                               Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                         03/12. kötet
A tagsággal nem rendelkező országokkal való kapcsolatok                  Bizottság fogadja el, kivéve, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket
tekintetében a 91/496/EGK irányelv (1) III. fejezetének                  egyszerű többséggel elutasította.
rendelkezéseit kell alkalmazni.
Az ezen cikk alkalmazására vonatkozó általános szabályokat a 10.
cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.                                           11. cikk
                                                                         (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és
                                                                         közigazgatási rendelkezéseket, beleértve a szankciókat is, amelyek
                                 10. cikk                                szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb
                                                                         1994. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoz-
                                                                         tatják a Bizottságot.
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni,
az ügyet az elnök – saját kezdeményezésére vagy valamely tag-            Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azok-
állam képviselőjének kérésére – haladéktalanul a 68/361/EGK              ban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos
határozat (2) által felállított Állat-egészségügyi Állandó Bizottság     kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás
(a továbbiakban: „bizottság”) elé terjeszti.                             részleteit a tagállamok határozzák meg.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság szá-         (2) Az (1) bekezdésben meghatározott időponttól kezdődően
mára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által          azonban, a Szerződés általános szabályaival összhangban, a tagál-
az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véle-     lamok a területükön a borjak védelmére az ezen irányelvben
ményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cik-         megállapítottaknál szigorúbb rendelkezéseket is fenntarthatnak,
kének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján         vagy alkalmazhatnak. Minden ilyen intézkedésről tájékoztatják a
elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A             Bizottságot.
bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett
cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem sza-
vazhat.
                                                                                12. cikk
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok össz-
hangban vannak a bizottság véleményével.                                 Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
(4) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizott-
ság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a         Kelt Brüsszelben, 1991. november 19-én.
Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javasla-
tot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
                                                                                a Tanács részéről
                                                                                az elnök
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hóna-
pon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a                                                   P. BUKMAN
(1) HL L 268., 1991.9.24., 56. o.
(2) HL L 255., 1968.10.18., 23. o.
 ---pagebreak--- 03/12. kötet    HU                                    Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                                   147
                                                                   MELLÉKLET
             1.   A borjak elhelyezésére használt helyek és különösen a bokszok építéséhez használt anyagok, valamint azok a
                  felszerelések, amelyekkel a borjak érintkezésbe kerülhetnek, nem lehetnek ártalmasak a borjakra, és alkalmasnak
                  kell lenniük az alapos tisztításra és fertőtlenítésre.
             2.   A vonatkozó közösségi szabályok megállapításáig, az áramütések elkerülése érdekében az elektromos
                  áramköröket és berendezéseket a hatályban lévő nemzeti szabályok szerint kell felszerelni.
             3.   Az épület szigetelésének, fűtésének és szellőztetésének biztosítania kell, hogy a légáramlás, a porszint, a
                  hőmérséklet, a relatív páratartalom és a gázok koncentrációja a borjakat nem károsító szinten maradjon.
             4.   Valamennyi, a borjak egészsége és jóléte szempontjából lényeges automatikus vagy mechanikus berendezést
                  naponta legalább egyszer ellenőrizni kell. A felfedezett meghibásodásokat azonnal ki kell javítani, vagy –
                  amennyiben ez nem lehetséges – a hiba kijavításáig meg kell tenni a megfelelő lépéseket a borjak egészségének
                  és jólétének biztosítása érdekében, mégpedig alternatív takarmányozási és környezetfenntartási módszerek
                  alkalmazása révén.
                  Ha mesterséges szellőztető berendezést alkalmaznak, intézkedni kell megfelelő tartalék berendezésről, amely a
                  berendezés meghibásodása esetén biztosítja a borjak egészségének és jólétének megőrzéséhez szükséges
                  légcserét, valamint riasztórendszerről, amely jelzi a hibát az állattenyésztőnek. A riasztórendszert rendszeresen
                  ellenőrizni kell.
             5.   Tilos a borjakat állandó sötétben tartani. A tagállamok különböző éghajlati viszonyait figyelembe véve,
                  viselkedésbeli és élettani szükségleteik kielégítése céljából intézkedni kell a megfelelő természetes vagy
                  mesterséges világítás biztosításáról; ez utóbbit legalább a normális körülmények között délelőtt 9 és délután 5
                  óra között észlelhető természetes fény időtartamával megegyező ideig kell működtetni. Továbbá a borjak
                  bármikor történő megvizsgálásához szükséges erősségű (rögzített vagy hordozható) fényforrásnak kell
                  rendelkezésre állnia.
             6.   A csoportosan vagy bokszokban tartott borjakat a tulajdonosnak vagy az állatokért felelős személynek naponta
                  legalább egy alkalommal meg kell vizsgálnia. A betegnek vagy sérültnek tűnő borjakat késedelem nélkül
                  megfelelő kezelésben kell részesíteni.
                  Lehetővé kell tenni, hogy szükség esetén a beteg vagy sérült borjakat száraz, kényelmes alommal ellátott,
                  megfelelő helyen lehessen elkülöníteni.
                  Ha a borjak nem reagálnak az állattenyésztő gondozására, a lehető legrövidebb időn belül állatorvos tanácsát
                  kell kérni.
             7.   A borjak elhelyezését úgy kell kialakítani, hogy minden borjú:
                  –   nehézség nélkül le tudjon feküdni, pihenni, felállni vagy magát ellátni,
                  –   lássa a többi borjút.
             8.   Ha az állatokat lekötik, a lekötés nem okozhatja a borjú sérülését, továbbá azt rendszeresen ellenőrizni kell,
                  valamint úgy kell igazítani, hogy kényelmes legyen. A lekötőknek elég hosszúnak kell lenni ahhoz, hogy a borjak
                  a (7) bekezdésben meghatározott módon mozoghassanak. Olyan kialakításúnak kell lenniük, hogy amennyire
                  lehetséges kizárják a fulladás vagy sérülés veszélyét.
             9.   A keresztfertőzések, valamint a kórokozók elszaporodásának megelőzése érdekében a borjak számára
                  fenntartott szálláshelyeket, rekeszeket, felszereléseket és eszközöket megfelelően tisztítani és fertőtleníteni kell.
                  A szag csökkentése, valamint a legyek és rágcsálók vonzásának megelőzése érdekében a bélsarat, vizeletet és el
                  nem fogyasztott vagy kiszóródott takarmányt a szükséges gyakorisággal el kell távolítani.
             10.  A padozatnak a borjak sérülésének elkerülése végett simának, de csúszásmentesnek kell lennie, továbbá úgy kell
                  azt kialakítani, hogy a rajta álló vagy fekvő borjaknak ne okozzon sérülést vagy szenvedést. A padozatnak meg
                  kell felelnie a borjak méretének és súlyának, továbbá szilárd, egyenletes és stabil felületet kell képeznie. A
                  fekvőhelynek kényelmesnek, tisztának és megfelelő vízelvezető képességűnek, valamint a borjak számára
                  ártalmatlannak kell lenni. Minden két hétnél fiatalabb borjú számára megfelelő almot kell biztosítani.
             11.  Jó egészségi állapotuk és jólétük biztosítása érdekében gondoskodni kell a borjak korának, súlyának,
                  viselkedésbeli és élettani szükségleteinek megfelelő takarmányról. A borjak egészsége és jóléte, az egészséges
 ---pagebreak--- 148   HU                                 Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                                 03/12. kötet
        növekedési ritmus, valamint viselkedésbeli szükségleteik biztosítása érdekében a borjak takarmányának
        megfelelő mennyiségű vasat és egy minimális, emészthető rostanyagokat tartalmazó száraz
        takarmánymennyiséget (napi 100–200 grammot, az állat korának függvényében) kell tartalmaznia. A
        minimális, emészthető rostanyagokat tartalmazó száraz takarmánymennyiségre vonatkozó követelményeket
        azonban a fehérhúsú borjak tenyésztésére nem kell alkalmazni. A borjakra szájkosarat rakni tilos.
    12. A borjakat naponta legalább egy alkalommal kell etetni. Csoportosan tartott borjak esetében, amelyek nem „ad
        libitum” etetésűek, vagy abban az esetben, ha nem automatikus működésű takarmányellátó berendezést
        alkalmaznak, minden borjúnak a csoport többi tagjával azonos időben kell a takarmányhoz jutnia.
    13. A kéthetesnél idősebb borjaknak elegendő mennyiségű friss vízhez kell jutniuk, vagy lehetőséget kell biztosítani
        számukra, hogy folyadékbeviteli igényüket más folyadékok elfogyasztása révén elégítsék ki.
    14. Az etető- és itatóberendezéseket olyan módon kell megtervezni, kialakítani, elhelyezni és karbantartani, hogy
        a borjak takarmányának és vizének elszennyeződését minimálisra csökkentsék.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2009/52/EK irányelve ( 2009. június 18. ) az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokról

text:
               30.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 168/24

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/52/EK IRÁNYELVE

   (2009. június 18.)
   az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 63. cikke (3) bekezdése b) pontjára,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban (3),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács a 2006. december 14–15-i ülésén egyetértett abban, hogy az illegális bevándorlás elleni küzdelemben erősíteni kell a tagállamok közötti együttműködést, valamint hogy az illegális foglalkoztatással szemben szigorúbb intézkedéseket kell hozni tagállami és uniós szinten egyaránt.

               (2)

               Az EU-ba irányuló illegális bevándorlást vonzó egyik legfontosabb tényező, hogy a megkívánt jogállás nélkül is munkát lehet találni az EU-ban. Az illegális bevándorlással és az illegális tartózkodással szembeni fellépésnek ezért intézkedéseket kell tartalmaznia ezen vonzó tényező leküzdésére is.

               (3)

               Ezen intézkedések középpontjába az EU-ban jogosulatlanul tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatási tilalmát kell állítani, amit a tilalmat megsértő munkáltatókkal szemben szankciók egészítenek ki.

               (4)

               Mivel ez az irányelv minimumszabályokat állapít meg, a tagállamok továbbra is szabadon dönthetnek szigorúbb szankciók és intézkedések elfogadásáról vagy fenntartásáról, és szigorúbb munkáltatói kötelezettségek bevezetéséről.

               (5)

               Ezen irányelv nem alkalmazandó egy tagállamban legálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra, függetlenül attól, hogy jogosultak-e a területén történő munkavállalásra. Nem alkalmazandó továbbá az irányelv a 2006. március 15-i, a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikkének (5) bekezdésében meghatározott szabad mozgás közösségi jogával rendelkező személyekre sem. Nem alkalmazandó továbbá az irányelv a harmadik országok azon állampolgáraira, akiknek a helyzetét a közösségi jog szabályozza, például azok, akiket egy másik tagállamban legálisan foglalkoztatnak, és akiket a szolgáltató szolgáltatásnyújtás keretében egy másik tagállamba kiküldött. Ezt az irányelvet a harmadik országok legálisan tartózkodó, de tartózkodási engedélyük megsértésével dolgozó állampolgárainak foglalkoztatását tiltó nemzeti jogszabályok sérelme nélkül kell alkalmazni.

               (6)

               Ezen konkrét irányelv alkalmazásában meg kell határozni bizonyos fogalmakat és e fogalommeghatározásokat kizárólag ezen irányelv alkalmazásában kell használni.

               (7)

               A foglalkoztatás fogalommeghatározásának ki kell terjednie annak alkotóelemeire, azaz a munkáltató irányítása és/vagy felügyelete alatt végzett olyan tevékenységekre, amelyekért a munkavállaló jogviszonytól függetlenül javadalmazásban részesül vagy kell részesülnie.

               (8)

               A munkáltató fogalmának meghatározásába beletartozhatnak a jogi személyiség nélküli, jogképesként elismert személyegyesülések.

               (9)

               Az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatásának megelőzése érdekében meg kell követelni, hogy a munkáltatók a harmadik országok állampolgárainak felvétele előtt – ideértve azon eseteket is, amikor egy harmadik ország állampolgárát szolgáltatásnyújtás keretében egy másik tagállamba való kiküldés céljából veszik fel – ellenőrizzék, hogy a harmadik országbeli személyek rendelkeznek-e érvényes tartózkodási engedéllyel vagy más, tartózkodásra jogosító engedéllyel, igazolva, hogy a harmadik országbeli állampolgár legálisan tartózkodik a foglalkoztatási tagállam területén.

               (10)

               Ezen túlmenően a munkáltatókat arra is kötelezni kell, hogy jelentsék be az illetékes hatóságoknak egy harmadik ország állampolgárának foglalkoztatását, különösen annak érdekében, hogy a tagállamok ellenőrizni tudják, hogy az okmányok nem hamisítottak-e. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy e bejelentést más bejelentési rendszerek keretében kell megtenni. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy egyszerűsített bejelentési eljárást alkalmazzanak abban az esetben, ha a munkáltató természetes személy, a foglalkoztatás pedig magáncélú.

               (11)

               Az ezen irányelvben előírt kötelezettségeket teljesítő munkáltatók nem vonhatók felelősségre azért, mert illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztattak, különösen ha az illetékes hatóság később megállapítja, hogy a munkavállaló által bemutatott okmány valójában hamisított volt vagy azzal visszaéltek, kivéve akkor, ha a munkáltatónak tudomása volt arról, hogy az okmány hamisított.

               (12)

               Annak megkönnyítése céljából, hogy a munkáltatók eleget tehessenek kötelezettségeiknek, a tagállamoknak mindent el kell követniük a tartózkodási engedélyek megújítására vonatkozó kérelmek időben történő elbírálása érdekében.

               (13)

               Az általános tilalom kikényszerítése és a jogsértésektől való visszatartás érdekében a tagállamoknak megfelelő szankciókat kell előírniuk. Ezeknek magukban kell foglalniuk pénzügyi szankciókat és az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatos költségekhez való hozzájárulást, valamint csökkentett összegű pénzügyi szankciók kiszabásának lehetőségét a természetes személy általi magáncélú foglalkoztatás esetére.

               (14)

               A munkáltatót minden esetben kötelezni kell arra, hogy kifizesse a harmadik országok állampolgárainak az általuk elvégzett munkáért járó minden elmaradt járandóságot, valamint befizesse az összes elmaradt adót és társadalombiztosítási járulékot. Amennyiben a javadalmazás összegét nem lehet megállapítani, akkor úgy kell tekinteni, hogy az legalább a minimálbérről szóló nemzeti jogszabályok, vagy az érintett foglalkoztatási ágazatban érvényben lévő kollektív megállapodások vagy a kialakult gyakorlat által meghatározott összeg. Adott esetben a munkáltató köteles viselni az elmaradt járandóságoknak azon országba történő visszaküldéséből származó valamennyi költséget, ahová az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgár visszatért, vagy ahová őt visszaküldték. Amennyiben a munkáltató nem teljesíti a elmaradt kifizetéseket, a tagállamokat kötelezni kell e kötelezettség teljesítésére a munkáltató helyett.

               (15)

               Az illegális munkaviszony, a munkáltató, illetve a munkáltató helyett fizetésre kötelezett jogalany által kifizetett javadalmazás, a társadalombiztosítási járulék vagy adó, illetve ezek elmaradt kifizetése nem keletkeztetnek jogot a harmadik országok illegálisan foglalkoztatott állampolgárai számára a beutazásra, a tartózkodásra vagy a munkaerőpiachoz való hozzáférésre.

               (16)

               A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a harmadik országok állampolgárai igényeiket érvényesíthessék, és hogy létezzenek olyan mechanizmusok, amelyek biztosítják, hogy az elmaradt járandóságok beszedett összegét a harmadik országok arra jogosult állampolgárai megkaphassák. A tagállamok nem kötelezhetők arra, hogy a harmadik országokban működő misszióikat és képviseleteiket bevonják e mechanizmusokba. A panasztétel megkönnyítését célzó mechanizmusok létrehozásával összefüggésben a tagállamoknak meg kell fontolniuk annak lehetőségét és hozzáadott értékét, hogy az illetékes hatóságok eljárást indíthassanak a munkáltató ellen az elmaradt járandóság visszakövetelésére, amennyiben a nemzeti jogszabályok még nem rendelkeznek erről.

               (17)

               A tagállamoknak ezen kívül elő kell írniuk a legalább három hónapos munkaviszony vélelmét, hogy a munkáltatóra háruljon a bizonyítási teher legalább egy bizonyos időtartam tekintetében. Többek között a munkavállaló számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy be tudja bizonyítani a munkaviszony meglétét és időtartamát.

               (18)

               A tagállamoknak lehetővé kell tenniük, hogy a munkáltatókkal szemben további szankciók is alkalmazhatók legyenek, többek között minden állami kedvezményből vagy támogatásból, vagy azok egy részéből való kizárást, beleértve a mezőgazdasági támogatásokat is, a közbeszerzési eljárásokból való kizárást valamint a már nyújtott összes állami kedvezmény vagy támogatás, vagy azok egy részének visszafizetését, ideértve a tagállamok által kezelt uniós finanszírozást is. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák e további szankciókat abban az esetben, ha a munkáltató természetes személy, a foglalkoztatás pedig magáncélú.

               (19)

               Ezen irányelv és különösen annak 7., 10. és 12. cikke nem sértheti az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletet (5).

               (20)

               Tekintettel arra, hogy egyes érintett ágazatokban igen elterjedt az alvállalkozásba adás, biztosítani kell, hogy legalább az a vállalkozó, amelynek a munkáltató közvetlen alvállalkozója, a munkáltatóval együtt vagy a munkáltató helyett felelősséggel tartozhasson a pénzügyi szankciók megfizetéséért. Egyes esetekben más vállalkozók kötelezhetőek a pénzügyi szankcióknak az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatóval együtt vagy helyette történő megfizetésére. Az ezen irányelv felelősségvállalási rendelkezéseinek hatálya alá tartozó elmaradt kifizetések közé a nemzeti szabadságpénztárak, valamint a jogszabályokkal vagy kollektív szerződésekkel szabályozott szociális alapok befizetései is beletartoznak.

               (21)

               A tapasztalatok azt mutatják, hogy a jelenlegi szankciórendszerek nem elegendőek az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatására vonatkozó tilalmak teljes betartatásához. Ennek egyik oka, hogy a közigazgatási szankciók önmagukban nem elegendőek egyes gátlástalan munkáltatók visszatartásához. A tilalom betartását büntetőjogi szankciók alkalmazásával lehet és kell is erősíteni.

               (22)

               Az általános tilalom teljes hatékonyságának biztosítása érdekében ezért különösen szükség van visszatartóbb erejű szankciókra olyan súlyos esetekben, mint: tartósan ismétlődő jogsértések, jelentős számú harmadik országbeli állampolgár illegális foglalkoztatása, különösen kizsákmányoló munkafeltételek, ha a munkáltató tudja, hogy a munkavállaló emberkereskedelem áldozata, illetve kiskorú illegális foglalkoztatása. Ezen irányelv arra kötelezi a tagállamokat, hogy büntetőjogi szankciókat írjanak elő nemzeti jogszabályaikban e súlyos jogsértések büntetésére. Az irányelv nem ír elő kötelezettséget az említett szankcióknak vagy más rendelkezésre álló jogérvényesítési rendszereknek az egyes esetekben történő alkalmazásával kapcsolatban.

               (23)

               A Közösség egész területén bűncselekménynek kell tekinteni a szándékosan elkövetett jogsértést valamennyi, az ezen irányelv értelmében súlyosnak tekintendő esetben. Ezen irányelv bűncselekményekre vonatkozó rendelkezései nem érintik az emberkereskedelem elleni küzdelemről szóló, 2002. július 19-i 2002/629/IB kerethatározat (6) alkalmazását.

               (24)

               A bűncselekményt hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciókkal kell büntetni. A hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciók ezen irányelv szerinti előírásának kötelezettsége nem érinti a tagállamok büntetőjogának belső felépítését és a büntetőbíráskodás szervezetét.

               (25)

               Az ezen irányelvben említett bűncselekményekért jogi személyek is felelősségre vonhatók, hiszen számos munkáltató jogi személy. A tagállamokra nézve ezen irányelv rendelkezései nem hoznak létre a jogi személyek büntethetőségének bevezetésére vonatkozó kötelezettséget.

               (26)

               Ezen irányelv végrehajtásának megkönnyítése érdekében hatékony panasztételi mechanizmusoknak kell rendelkezésre állniuk, hogy a harmadik országok érintett állampolgárai közvetlenül vagy kijelölt harmadik feleken, úgymint szakszervezeteken vagy egyéb szervezeteken keresztül panasszal élhessenek. A panasz benyújtásához segítséget nyújtó kijelölt harmadik felek számára védelmet kell biztosítani olyan esetleges szankciókkal szemben, amelyeket az illegális tartózkodáshoz történő segítségnyújtást tiltó szabályok írnak elő.

               (27)

               A panasztételi mechanizmusok kiegészítése érdekében a tagállamok kiadhatnak az adott nemzeti eljárás hosszától függő, korlátozott időre szóló tartózkodási engedélyt harmadik országok olyan állampolgárai számára, akiket különösen kizsákmányoló munkafeltételek mellett foglalkoztattak, illegálisan foglalkoztatott kiskorúak számára, és a munkáltatóval szemben indított büntetőeljárásban együttműködők számára. Az ilyen engedélyeket a harmadik országok emberkereskedelem áldozatává vált vagy az illegális bevándorlás megkönnyítésére irányuló cselekményektől érintett, a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal együttműködő állampolgárai részére kiállított tartózkodási engedélyről szóló, 2004. április 29-i 2004/81/EK irányelv (7) hatálya alá tartozó harmadik országok állampolgáraira alkalmazandó megállapodásokhoz hasonló módon kell kiadni.

               (28)

               Ezen irányelv elégséges szintű végrehajtásának biztosítása, valamint a tagállamok között a végrehajtás terén mutatkozó különbségek lehető legkisebb mértékűre való csökkentése érdekében a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy területükön hatékony és megfelelő vizsgálatokat végezzenek, a vizsgálatok eredményeként kapott adatokat pedig a tagállamoknak közölniük kell a Bizottsággal.

               (29)

               A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy minden évben állapítsanak meg nemzeti célkitűzést az olyan tevékenységi ágazatokban elvégzendő vizsgálatokra vonatkozólag, amelyekre területükön az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatása összpontosul.

               (30)

               A vizsgálatok hatékonyságának fokozása érdekében a tagállamok ezen irányelv alkalmazásában biztosítják, hogy a nemzeti jogszabályok megfelelő hatáskört adjanak az illetékes hatóságoknak a vizsgálatok lefolytatásához; hogy az illegális foglalkoztatással kapcsolatos információkat – beleértve a korábbi vizsgálatok eredményeit is – az ezen irányelv hatékony végrehajtása érdekében összegyűjtsék és feldolgozzák; továbbá hogy elegendő olyan személyzet álljon rendelkezésre, amely rendelkezik a vizsgálatok hatékony lefolytatásához szükséges készségekkel és képesítéssel.

               (31)

               A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv alkalmazásában végzett vizsgálatok sem mennyiségi, sem minőségi szempontból nem érintik a foglalkoztatási és munkakörülmények értékelését célzó vizsgálatokat.

               (32)

               Harmadik országbeli állampolgárságú, kiküldetésben dolgozó munkavállalók esetében a tagállamok felügyeleti hatóságai igénybe vehetik a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (8) meghatározott együttműködést és információcserét annak érdekében, hogy ellenőrizzék a harmadik országbeli állampolgár származási tagállamban történő foglalkoztatásának jogszerűségét.

               (33)

               Ezt az irányelvet a be nem jelentett munkavégzés és a kizsákmányolás problémájának megoldására tett intézkedések kiegészítésének kell tekinteni.

               (34)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (9) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára, illetve a Közösség érdekében – készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (35)

               Az ezen irányelv végrehajtása keretében végzett személyesadat-feldolgozásnak összhangban kell lennie a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (10).

               (36)

               Mivel ezen irányelv célját – nevezetesen a foglalkoztatás mint vonzó tényezővel szembeni fellépéssel az illegális bevándorlás megakadályozását – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés mértéke és hatása miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (37)

               Ezen irányelv tiszteletben tartja a különösen az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben és az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt alapvető jogokat és elveket. Ezen irányelvet a Charta 16., 20., 21., 47. és 49. cikkével összhangban különösen a vállalkozás szabadságának, a törvény előtti egyenlőségnek és a megkülönböztetés tilalmának, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jognak, valamint a bűncselekmények és büntetések törvényessége és arányossága elvének kellő tiszteletben tartásával kell alkalmazni.

               (38)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében, és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, ezért az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (39)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, ezért az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy és hatály
   Ez az irányelv az illegális bevándorlás elleni küzdelem céljából tiltja az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatását. Ennek érdekében megállapítja azon szankciók és intézkedések közös minimumszabályait, amelyeket a tagállamokban az e tilalmat megsértő munkáltatókkal szemben kell alkalmazni.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv különös alkalmazásában:
   a)   „harmadik országbeli állampolgár”: minden olyan személy, aki a Szerződés 17. cikke (1) bekezdésének értelmében nem uniós polgár, és aki nem élvezi a Schengeni határ-ellenőrzési kódex 2. cikkének (5) bekezdésében meghatározott, szabad mozgáshoz való közösségi jogot;
   b)   „illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár”: olyan, valamely tagállam területén tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, aki nem vagy már nem teljesíti az adott tagállamban való tartózkodás feltételeit;
   c)   „foglalkoztatás”: a nemzeti jog által szabályozott vagy a kialakult gyakorlattal összhangban bármely munka- vagy foglalkoztatási formát magában foglaló, valamely munkáltató javára és/vagy irányítása alatt végzett tevékenységek gyakorlása;
   d)   „illegális foglalkoztatás”: illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár foglalkoztatása;
   e)   „munkáltató”: olyan természetes személy vagy jogalany – a munkaerő-kölcsönzőket is beleértve –, akinek a javára és/vagy irányítása alatt a foglalkoztatásra sor kerül;
   f)   „alvállalkozó”: olyan természetes személy vagy jogalany, akire egészben vagy részben átruházták a valamely korábbi szerződésből eredő kötelezettségek teljesítését;
   g)   „jogi személy”: bármely, az alkalmazandó nemzeti jog értelmében ilyen jogállással rendelkező jogalany, kivéve az államokat, vagy az államhatalmat gyakorló közjogi szerveket, illetve a nemzetközi közjogi szervezeteket;
   h)   „munkaerő-kölcsönző”: olyan természetes vagy jogi személy, aki/amely a nemzeti joggal összhangban munkaszerződést köt vagy munkaviszonyt létesít kölcsönzött munkavállalókkal abból a célból, hogy azokat a kölcsönvevő vállalkozásoknál való ideiglenes, az adott vállalkozás felügyelete és irányítása melletti munkavégzésre kölcsönözze ki;
   i)   „különösen kizsákmányoló munkafeltételek”: olyan munkafeltételek, a nemi vagy egyéb alapú megkülönböztetésből származó feltételeket is beleértve, amelyek feltűnően aránytalanul eltérnek a legálisan foglalkoztatott munkavállalók foglalkoztatási feltételeitől, amely eltérés például a munkavállalók egészségét és biztonságát érinti és sérti az emberi méltóságot;
   j)   „illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok javadalmazása”: olyan bér, fizetés vagy más, pénzbeli vagy természetbeni ellenszolgáltatás, amelyet a munkavállaló munkájáért közvetlenül vagy közvetve a munkáltatójától kap, és amely megegyezik azzal a juttatással, amelyben egy legális munkaviszonyban álló, hasonló munkakörben dolgozó munkavállaló részesült volna.
   3. cikk
   Az illegális foglalkoztatás tilalma
   (1)   A tagállamok megtiltják az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatását.
   (2)   E tilalom megsértése esetén az ezen irányelvben meghatározott szankciókat és intézkedéseket kell alkalmazni.
   (3)   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1) bekezdésben említett tilalmat nem alkalmazzák azon illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra, akiknek a nemzeti joggal összhangban kiutasítását elhalasztották, vagy akik számára engedélyezték a munkavállalást.
   4. cikk
   A munkáltatók kötelezettségei
   (1)   A tagállamok a következőkre kötelezik a munkáltatókat:

               a)

               annak előírása a harmadik országbeli állampolgárok számára, hogy foglalkoztatásuk kezdetét megelőzően érvényes tartózkodási engedéllyel vagy más, tartózkodásra jogosító engedéllyel rendelkezzenek, és azt mutassák be a munkáltatónak;

               b)

               a tartózkodási engedély, vagy más, tartózkodásra jogosító engedély másolatának vagy nyilvántartásának megőrzése a tagállamok illetékes hatóságai által folytatandó esetleges ellenőrzéshez, legalább a foglalkoztatás időtartama alatt;

               c)

               a tagállamok által kijelölt illetékes hatóságoknak az egyes tagállamok által megállapított időtartamon belül történő értesítése a harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatásának megkezdéséről.

         (2)   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1) bekezdés c) pontjával kapcsolatban egyszerűsített értesítési eljárást alkalmaznak, amennyiben a munkáltató természetes személy, a foglalkoztatás pedig magáncélú.
   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1) bekezdés c) pontja szerinti értesítésre nincs szükség, amennyiben a munkavállaló a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (11) értelmében huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezik.
   (3)   A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségeiket teljesítő munkáltatók ne lehessenek felelősségre vonhatók a 3. cikkben említett tilalom megsértéséért, kivéve, ha tudomásuk van arról, hogy az érvényes tartózkodási engedélyként vagy más, tartózkodásra jogosító engedélyként bemutatott okmány hamisított volt.
   5. cikk
   Pénzügyi szankciók
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. cikkben említett tilalom megsértése esetén a munkáltatóval szemben hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat alkalmazzanak.
   (2)   A 3. cikkben említett tilalom megsértése esetén a következő szankciók alkalmazandók:

               a)

               az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgárok számával arányosan növekedő pénzügyi szankciók; és

               b)

               az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatos költségek megfizetése kiutasítási eljárás lefolytatása esetében. A tagállamok ehelyett határozhatnak úgy, hogy az a) pontban meghatározott pénzügyi szankciót legalább a visszatérés átlagos költségeinek figyelembevételével állapítják meg.

         (3)   A tagállamok rendelkezhetnek alacsonyabb összegű szankciókról, amennyiben a munkáltató az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt magáncéllal foglalkoztató természetes személy és különösen kizsákmányoló munkafeltételek sem állnak fenn.
   6. cikk
   A munkáltató elmaradt kifizetésekre vonatkozó kötelezettségei
   (1)   A 3. cikkben említett tilalom minden egyes megsértése esetére a tagállamok biztosítják, hogy a munkáltató köteles legyen megfizetni:

               a)

               az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgárnak járó minden elmaradt járandóságot. A munkáltató vagy a munkavállaló ellenkező bizonyítása hiányában úgy kell tekinteni, hogy a megállapodás szerinti javadalmazás összege legalább a minimálbérről szóló nemzeti jogszabályok, vagy az érintett foglalkoztatási ágazatban érvényben lévő kollektív megállapodások vagy a kialakult gyakorlat által meghatározott összeg, tiszteletben tartva adott esetben a bérekre vonatkozó kötelező tagállami rendelkezéseket;

               b)

               mindazon adóknak és társadalombiztosítási járulékoknak – ideértve a késedelmi pótlékokat és az alkalmazandó közigazgatási bírságokat is – megfelelő összeget, amelyeket a munkáltató az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgár jogszerű foglalkoztatása után fizetett volna;

               c)

               adott esetben a kifizetések azon országba történő megküldésének minden költségét, ahová az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgár visszatért, vagy ahová őt visszaküldték.

         (2)   Az (1) bekezdés a) és c) pontjának alkalmazását célzó hatékony eljárások biztosítása érdekében, a 13. cikk megfelelő figyelembevételével a tagállamok olyan mechanizmusokat vezetnek be, amelyek biztosítják, hogy a harmadik ország illegálisan foglalkoztatott állampolgára:

               a)

               a nemzeti jogban meghatározott elévülési idő figyelembevételével keresetet nyújthasson be a munkáltatója ellen, és adott esetben érvényesíthesse a munkáltatót elmarasztaló ítéletet bármely elmaradt járandóság kifizetésére vonatkozóan abban az esetben is, ha származási országába visszatért vagy kiutasították; vagy

               b)

               ha arról nemzeti jogszabály rendelkezik, felhívhassa a tagállam illetékes hatóságát az elmaradt járandóság kifizettetéséhez szükséges eljárások megindítására anélkül, hogy az ügyben keresetet kelljen benyújtania.

         A harmadik országok illegálisan foglalkoztatott állampolgárait a kiutasításukra vonatkozó bármely határozat végrehajtása előtt módszeresen és tárgyilagosan tájékoztatni kell az e bekezdés és a 13. cikk szerinti jogaikról.
   (3)   Az (1) bekezdés a) és b) pontjának alkalmazása érdekében a tagállamok úgy rendelkeznek, hogy – többek között – a munkáltató vagy a munkavállaló ellenkező bizonyítása hiányában legalább három hónapos munkaviszony fennállását kell vélelmezni.
   (4)   A tagállamok gondoskodnak a szükséges mechanizmusok fennállásáról annak garantálása érdekében, hogy a harmadik országok illegálisan foglalkoztatott állampolgárai megkaphassák az (1) bekezdés a) pontjában említett elmaradt járandóságot, és hogy azt a (2) bekezdésben említett kereset részeként érvényesíthessék abban az esetben is, ha származási országukba visszatértek vagy kiutasították őket.
   (5)   A 13. cikk (4) bekezdése szerint kiadott, korlátozott időtartamra szóló tartózkodási engedély esetén a tagállamok nemzeti jogukban meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén ezen engedélyek érvényessége meghosszabbítható mindaddig, amíg a harmadik országbeli állampolgár megkapja az e cikk (1) bekezdése szerint behajtott minden elmaradt járandóságát.
   7. cikk
   Egyéb intézkedések
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy szükség esetén a munkáltatóval szemben a következő intézkedéseket is alkalmazzák:

               a)

               valamely, vagy minden állami kedvezményből vagy támogatásból való kizárás legfeljebb öt évig, beleértve a tagállamok által kezelt uniós támogatásokat is;

               b)

               az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) szerinti közbeszerzési eljárásokból való kizárás legfeljebb öt évig;

               c)

               az illegális foglalkoztatás megállapítását megelőző legfeljebb 12 hónapon belül a munkáltatónak nyújtott valamely vagy összes állami kedvezmény vagy támogatás, vagy azok egy részének visszatérítési kötelezettsége, ideértve a tagállamok által kezelt uniós finanszírozást is;

               d)

               a jogsértés során igénybe vett létesítmények átmeneti vagy végleges bezárása, vagy ha azt a jogsértés súlyossága indokolja, a szóban forgó gazdasági tevékenység végzésére kiadott engedély ideiglenes vagy végleges visszavonása.

         (2)   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1) bekezdés nem alkalmazandó, amennyiben a munkáltató természetes személy és foglalkoztatás magáncélú.
   8. cikk
   Alvállalkozás
   (1)   Amennyiben a munkáltató alvállalkozó – a nemzeti jog megtérítési igényre, vagy az igény peresíthetőségére vonatkozó, illetve a szociális biztonságra vonatkozó rendelkezéseinek sérelme nélkül – a tagállamok biztosítják, hogy az a vállalkozó, amelynek a munkáltató közvetlen alvállalkozója, a munkáltatóval együtt vagy helyette feleljen a következők megfizetéséért:

               a)

               az 5. cikk alapján kiszabott bármely pénzügyi szankció; és

               b)

               a 6. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontja, valamint (2) és (3) bekezdése szerinti valamennyi, elmaradt kifizetésre vonatkozó kötelezettség.

         (2)   Amennyiben a munkáltató alvállalkozó, a tagállamok biztosítják, hogy a fővállalkozó és valamennyi közbenső alvállalkozó – amennyiben tudomásuk volt arról, hogy a munkáltató alvállalkozó illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztatott – a munkáltatóval együtt vagy helyette felel az (1) bekezdésben megállapítottak megfizetéséért, a munkáltató alvállalkozó, vagy azon fővállalkozó helyett, amelynek a munkáltató közvetlen alvállalkozója.
   (3)   A nemzeti jog szerinti átvilágítási kötelezettséget vállalt vállalkozó az (1) és (2) bekezdés szerint nem tartozik felelősséggel.
   (4)   A tagállamok nemzeti jogukban a felelősségre vonatkozóan szigorúbb szabályokat is megállapíthatnak.
   9. cikk
   Bűncselekmény
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a 3. cikkben említett és szándékosan elkövetett jogsértés minden egyes következő körülmény nemzeti jog szerinti fennállása esetén bűncselekménynek minősüljön:

               a)

               a jogsértés folytatólagos vagy tartósan ismétlődik;

               b)

               a jogsértést jelentős számú, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár egyidejű foglalkoztatásával követik el;

               c)

               a jogsértést különösen kizsákmányoló munkafeltételek mellett követik el;

               d)

               a jogsértést olyan munkáltató követi el, amelyet a 2002/629/IB kerethatározatban meghatározott bűncselekmény elkövetésével nem vádoltak meg és ilyen váddal nem ítéltek el, de illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárral végeztet munkát vagy szolgáltatásokat és tudomása van arról, hogy a személy emberkereskedelem áldozata;

               e)

               a jogsértés kiskorú illegális foglalkoztatásához kapcsolódik.

         (2)   A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett szándékos cselekményekben bűnsegédként vagy felbujtóként való részvétel bűncselekményként büntetendő.
   10. cikk
   Bűncselekmény esetén alkalmazandó szankciók
   (1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 9. cikkben említett bűncselekményt elkövető természetes személyeket hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciókkal büntessék.
   (2)   Hacsak azt az általános jogelvek ki nem zárják, az e cikkben előírt büntetőjogi szankciókat a nemzeti jog szerint más, nem büntetőjogi jellegű szankciók vagy intézkedések sérelme nélkül lehet alkalmazni továbbá e szankciók az üggyel kapcsolatos bírósági határozat közzétételével is együtt járhatnak.
   11. cikk
   A jogi személyek felelőssége
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a jogi személyek a következők alapján felelősségre vonhatók legyenek a 9. cikkben említett olyan bűncselekményért, amelyet javukra a társaságban vezető beosztást betöltő személy követett el egyénileg, vagy a jogi személy valamely szervének tagjaként:

               a)

               a jogi személy képviseletére való jogosultság;

               b)

               a jogi személy nevében történő döntéshozatal joga; vagy

               c)

               a jogi személyen belüli ellenőrzés joga.

         (2)   A tagállamok biztosítják továbbá, hogy a jogi személyek felelősségre vonhatók legyenek akkor is, ha az (1) bekezdésben említett személy által gyakorolt felügyelet vagy ellenőrzés hiányossága tette lehetővé, hogy a neki alárendelt személy az adott jogi személy javára a 9. cikkben említett bűncselekményt elkövesse.
   (3)   A jogi személynek az (1) és (2) bekezdés alapján fennálló felelőssége nem zárja ki a büntetőeljárást azon természetes személyek ellen, akik a 9. cikkben említett bűncselekményt tettesként, felbujtóként vagy bűnsegédként követik el.
   12. cikk
   A jogi személyekkel szembeni szankciók
   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 11. cikk alapján felelősségre vont jogi személyek hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal legyenek büntethetők, beleértve a 7. cikkben említett intézkedéseket is.
   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy közzéteszik a jogi személynek minősülő és a 9. cikkben említett bűncselekményért felelősségre vont munkáltatók jegyzékét.
   13. cikk
   A panasztétel megkönnyítése
   (1)   A tagállamok gondoskodnak olyan hatékony mechanizmusok fennállásáról, amelyek révén a harmadik országok illegálisan foglalkoztatott állampolgárai közvetlenül vagy a tagállamok által kijelölt harmadik feleken, például szakszervezeten vagy más egyesületen, vagy a tagállam nemzeti jogában meghatározott illetékes hatóságon keresztül panasszal élhetnek munkáltatójukkal szemben.
   (2)   A tagállamok biztosítják, hogy azon harmadik felek, amelyeknek a vonatkozó nemzeti jogszabályaikban megállapított kritériumoknak megfelelően jogos érdeke ezen irányelv betartásának biztosítása, a harmadik országbeli, illegálisan alkalmazott állampolgár nevében vagy érdekében eljárva, e személy jóváhagyásával ezen irányelv végrehajtása céljából bármilyen közigazgatási és polgári jogi eljárásban részt vehessenek.
   (3)   A harmadik országok állampolgárai számára a panasz benyújtásához nyújtott segítség nem tekinthető az illegális be- és átutazáshoz, valamint az illegális tartózkodáshoz történő segítségnyújtás meghatározásáról szóló, 2002. november 28-i 2002/90/EK tanácsi irányelvben (13) meghatározott, az illegális tartózkodáshoz való segítségnyújtásnak.
   (4)   A 9. cikk (1) bekezdésének c) vagy e) pontja szerinti bűncselekmények esetén a tagállamok nemzeti jogukban meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén eseti jelleggel az adott nemzeti eljárás hosszához kapcsolódó, korlátozott időre szóló tartózkodási engedélyt adnak ki harmadik országok érintett állampolgárai számára, a harmadik országoknak a 2004/81/EK irányelv hatálya alá tartozó állampolgáraira alkalmazandó megállapodásokhoz hasonló módon.
   14. cikk
   Vizsgálatok
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy területükön hatékony és megfelelő vizsgálatokat folytassanak az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatásának ellenőrzése érdekében. E vizsgálatoknak elsősorban a tagállamok illetékes hatóságai által készített kockázatértékelésen kell alapulniuk.
   (2)   Az ellenőrzések hatékonyságának növelése érdekében a tagállamok kockázatértékelés alapján rendszeresen azonosítják azokat a tevékenységi ágazatokat, amelyekre területükön az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatása összpontosul.
   Az egyes ágazatok tekintetében a tagállamok minden év július 1-jéig megküldik a Bizottságnak az előző évben elvégzett vizsgálatok abszolút értékben, illetve az egyes ágazatok munkáltatóinak százalékos arányában kifejezett számát és azok eredményeit.
   15. cikk
   Kedvezőbb rendelkezések
   Ez az irányelv nem érinti a tagállamok arra vonatkozó jogát, hogy a 6. és a 13. cikk tekintetében ezen irányelv hatálya alá tartozó harmadik országbeli állampolgárokra nézve kedvezőbb rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak fenn, feltéve, hogy az ilyen rendelkezések összeegyeztethetők ezzel az irányelvvel.
   16. cikk
   Jelentéstétel
   (1)   A Bizottság legkésőbb 2014. július 20-ig, ezt követően pedig háromévente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely adott esetben a 6., 7., 8., 13., és 14. cikk rendelkezéseit módosító javaslatokat is tartalmaz. A Bizottság jelentésében megvizsgálja különösen a 6. cikk (2) és (5) bekezdéseinek tagállamok általi végrehajtását.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak az (1) bekezdésben említett jelentések elkészítéséhez szükséges valamennyi információt. Ezen információk magukban foglalják a 14. cikk (1) bekezdése alapján lefolytatott vizsgálatok számát és eredményeit, a 13. cikk értelmében alkalmazott intézkedések és lehetőség szerint a 6. és 7. cikk alapján alkalmazott intézkedések részleteit.
   17. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2011. július 20-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot.
   Amikor a tagállamok elfogadják e rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   18. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   19. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei, az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel összhangban.

      Kelt Brüsszelben, 2009. június 18-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         Š. FÜLE

      (1)  HL C 204., 2008.8.9., 70. o.

      (2)  HL C 257., 2008.10.9., 20. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2009. február 4-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2009. május 25-i határozata.

      (4)  HL L 105., 2006.4.13., 1. o.

      (5)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (6)  HL L 203., 2002.8.1., 1. o.

      (7)  HL L 261., 2004.8.6., 19. o.

      (8)  HL L 18., 1997.1.21., 1. o.

      (9)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (10)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (11)  HL L 16., 2004.1.23., 44. o.

      (12)  HL L 134., 2004.4.30., 114. o.

      (13)  HL L 328., 2002.12.5., 17. o.


title: A Tanács 97/11/EK irányelve (1997. március 3.) az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0011

Hivatalos Lap L 073 , 14/03/1997 o. 0005 - 0015

		A Tanács 97/11/EK irányelve(1997. március 3.)az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikkének (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság [2] véleményére,tekintettel a Régiók Bizottságának [3] véleményére,a Szerződés [4] 189c. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően,(1) mivel az egyes köz- és magánprojektek környezeti hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelvnek [5] a célja azoknak a lényeges információknak a biztosítása, amelyek lehetővé teszik a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy az egyes projektekről azok várható jelentős környezeti hatásainak ismeretében döntést hozzanak; mivel a környezeti hatásvizsgálati eljárás az egyik alapvető eszköze a környezetvédelmi politikának, amint azt a Szerződés 130r. cikke és a környezetvédelem és a fenntartható fejlődés politikájára és intézkedéseire vonatkozó ötödik közösségi cselekvési program meghatározza;(2) mivel a Szerződés 130r. cikkének (2) bekezdése alapján, a Közösség környezetvédelmi politikája az elővigyázatosság és a megelőzés elvén alapul, valamint azon az elven, hogy a környezeti károkat elsődlegesen a forrásuknál kell elhárítani, továbbá a "szennyező fizet"-elven.(3) mivel a környezeti hatások vizsgálatának legfontosabb alapelveit harmonizálni szükséges, a tagállamok azonban szigorúbb szabályokat is megállapíthatnak a környezet védelmének érdekében;(4) mivel a környezeti hatásvizsgálatok elvégzésével kapcsolatos tapasztalatok, amint azt a Bizottság által 1993. április 2-án elfogadott, a 85/337/EGK irányelv végrehajtásáról szóló jelentésben megállapították, azt mutatják, hogy a vizsgálati eljárások előírásainak tisztázásához, kiegészítéséhez és javításához olyan rendelkezések bevezetésére van szükség, amelyek biztosítják, hogy az irányelvet egyre nagyobb összhangban és hatékonysággal alkalmazzák;(5) mivel a környezeti hatásvizsgálatra kötelezett projektek engedélyhez vannak kötve; mivel az ilyen engedély kiadását megelőzően környezeti hatásvizsgálat elvégzése szükséges;(6) mivel helyénvaló, hogy kiegészítsék azoknak a projekteknek a listáját, amelyek a környezetre jelentős hatással vannak, és ezért főszabály szerint rendszeres vizsgálatra szorulnak;(7) mivel más típusú projektek nem minden esetben vannak jelentős hatással a környezetre; mivel e projektek esetén akkor kell vizsgálatot elvégezni, ha a tagállamok úgy ítélik meg, hogy a projektek feltehetően jelentős hatással vannak a környezetre;(8) mivel a tagállamok meghatározhatnak küszöbértékeket vagy szempontrendszert annak eldöntésére, hogy ezek közül a projektek közül melyek esetében kell a vizsgálatot elvégezni a környezeti hatásuk jelentősége alapján; mivel a tagállamok nem kötelezhetőek arra, hogy esetenként vizsgálják meg azokat a projekteket, melyek a küszöbértéket nem haladják meg, illetve kívül esnek azon a szempontrendszeren, amelyeket eseti alapon vizsgálnak;(9) mivel amikor a tagállamok ilyen küszöbértéket vagy szempontrendszert állítanak fel, vagy esetenként vizsgálják meg, hogy mely projektek esetében kell a hatásvizsgálatot elvégezni ezek jelentős környezeti hatása miatt, figyelembe kell venniük az ezen irányelvben előírt megfelelő kiválasztási szempontokat; mivel a szubszidiaritás elvének megfelelően a tagállamok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy ezeket a szempontokat az egyes esetekre alkalmazzák;(10) mivel az, hogy léteznek azok a telephelyre vonatkozó szempontok, amelyek segítségével a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv [6] és a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv [7] alapján a tagállamok kijelölik a különösen védett területeket, nem vonja szükségszerűen maga után, hogy az ezeken a területeken létesítendő projekteket az ezen irányelv szerinti hatásvizsgálatnak kell automatikusan alávetni;(11) mivel helyénvaló bevezetni egy olyan eljárást, amely alapján a projektgazda megkapja a hatáskörrel rendelkező hatóság véleményét a vizsgálathoz kidolgozandó és csatolandó információk tartalmára és mértékére vonatkozóan; mivel a tagállamok ennek az eljárásnak a keretén belül kötelezhetik a projektgazdát, hogy nyújtson be alternatív lehetőségeket arra a projektre vonatkozóan, amelyre engedély iránti kérelmet szándékozik benyújtani;(12) mivel tanácsos a környezeti hatásvizsgálati rendelkezések határokon átterjedő keretekben történő kiépítése annak érdekében, hogy a fejlődést nemzetközi szinten vegyék figyelembe;(13) mivel a Közösség 1991. február 25-én aláírta az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezményt,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 85/337/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő rendelkezés lép:"(1) A tagállamok meghoznak minden olyan intézkedést, amely ahhoz szükséges, hogy az engedély megadása előtt többek között a jellegüknél, méretüknél vagy elhelyezkedésüknél fogva, a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektek engedélyezése kötelező legyen és esetükben hatásvizsgálatot végezzenek. Ezeket a projekteket a 4. cikk határozza meg.";2. A 2. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(2a) A tagállamok gondoskodhatnak egységes eljárásról is ennek az irányelvnek, valamint a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv [8] követelményeinek való együttes megfeleléshez."3. A 2. cikk (3) bekezdésének első albekezdése a következők szerint olvasandó:"(3) A 7. cikk sérelme nélkül, a tagállamok kivételes esetekben egyes projekteket teljesen vagy részben mentesíthetnek az ebben az irányelvben meghatározott rendelkezések hatálya alól.";4. A 2. cikk (3) bekezdésének c) pontja "adott esetben"-t az "ahol alkalmazható" helyettesíti;5. A 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:"3. cikkA környezeti hatásvizsgálat minden egyedi esetre vonatkozóan a 4-11. cikkel összhangban megfelelő módon azonosítja, leírja és értékeli az egyes projektek közvetlen és közvetett hatásait a következő tényezőkre:- emberek, állat- és növényvilág;- talaj, víz, levegő, éghajlat és a táj;- anyagi javak és a kulturális örökség;- az első, a második és a harmadik francia bekezdésben említett tényezők közötti kölcsönhatás.";6. 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:"4. cikk(1) A 2. cikk (3) bekezdésre is figyelemmel az I. mellékletben felsorolt projekteket vizsgálatnak vetik alá az 5-10. cikkel összhangban.(2) A 2. cikk (3) bekezdésre is figyelemmel a II. mellékletben felsorolt projektekre, a tagállamok határozzák meg:a) esetenkénti vizsgálattal,vagyb) a tagállamok által megállapított küszöbértékek vagy szempontrendszer alapján,hogy a projektet alá kell-e vetni az 5-10. cikknek megfelelő vizsgálatnak.A tagállamok dönthetnek úgy is, hogy az a) vagy a b) pontnak megfelelő mindkét eljárást alkalmazzák.(3) Amikor a (2) bekezdés alkalmazásában esetenkénti vizsgálatot végeznek, vagy küszöbértékeket, illetve szempontrendszert állapítanak meg, figyelembe veszik a III. mellékletben előírt lényeges kiválasztási szempontokat.(4) A tagállamok biztosítják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság a (2) bekezdés alapján hozott döntését a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszi.";7. Az 5. cikk helyébe a következő szöveg lép:"5. cikk(1) Azon projektek esetében, amelyek a 4. cikk alapján az 5–10. cikkel összhangban környezeti hatásvizsgálatra kötelezettek, a tagállamok elfogadják azokat az intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a projektgazda a IV. mellékletben meghatározott alábbi információkat megfelelő formában közli, amennyiben:a) a tagállamok úgy ítélik meg, hogy az információ lényeges az engedélyezési eljárás adott szakaszában és az adott projekt, projekttípus vagy a várhatóan érintett környezeti jellemzők szempontjából;b) a tagállamok úgy ítélik meg, hogy figyelembe véve többek között a jelenlegi ismereteket és a vizsgálati módszereket, ésszerűen elvárható a projektgazdától ennek az információnak az összeállítása.(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság nyilvánítson véleményt, hogy a projektgazda az (1) bekezdésnek megfelelően mely információkat nyújtsa be, ha az engedély iránti kérelmének benyújtása előtt ezt kéri. A hatáskörrel rendelkező hatóság a véleménynyilvánítás előtt konzultál a projektgazdával és a 6. cikk (1) bekezdésében megnevezett hatóságokkal. Az a tény, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság véleményt nyilvánított e bekezdésnek megfelelően, nem zárja ki azt, hogy a projektgazdától további adatokat kérjen.A tagállamok megkövetelhetik a hatáskörrel rendelkező hatóságtól, hogy ilyen véleményt nyilvánítson, függetlenül attól, hogy azt a projektgazda kérelmezi-e vagy sem.(3) A projektgazda által az (1) bekezdés alapján benyújtandó információ legalább a következőket tartalmazza:- a projekt leírása, beleértve a projekt helyére, kialakítására és méretére vonatkozó információkat;- a jelentős kedvezőtlen hatások elkerülésére, csökkentésére és – lehetőség szerint – ellensúlyozására tervezett intézkedések leírása;- a projekt várható fő környezeti hatásainak meghatározásához és vizsgálatához szükséges adatok;- a projektgazda által megvizsgált főbb alternatívák áttekintése, és a választás főbb okainak megjelölése, figyelembe véve a környezeti hatásokat;- az előző francia bekezdésekben említett adatok nem technikai jellegű összefoglalása.(4) A tagállamok - szükség esetén - biztosítják, hogy azok a hatóságok, amelyek fontos információkkal rendelkeznek, különös tekintettel a 3. cikkre, azokat a projektgazda rendelkezésére bocsássák.".8. A 6. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"(1) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy környezeti feladataik kapcsán a projektben várhatóan érintett hatóságok lehetőséget kapjanak véleménynyilvánításra a projektgazda által benyújtott információkról és az engedélyezési kérelemmel kapcsolatban. E célból a tagállamok általánosságban vagy esetről-esetre kijelölik azokat a hatóságokat, amelyekkel az engedélyre vonatkozó kérelmek benyújtásakor konzultálni kell. Az 5. cikk alapján kapott információt közlik e hatóságokkal. A konzultációra vonatkozó részletes szabályokat a tagállamok állapítják meg.";6. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"(2) A tagállamok biztosítják, hogy minden engedélyezési kérelem és az 5. cikk alapján kapott minden információ a nyilvánosság számára ésszerű időn belül hozzáférhetővé váljék azért, hogy az érintettek véleményt nyilváníthassanak az engedély megadása előtt.";9. A 7. cikk helyébe a következő lép:"7. cikk(1) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy egy projekt várhatóan jelentős hatással lesz a környezetre egy másik tagállam területén, vagy ha egy tagállam kérelmet nyújt be, mert várhatóan érinteni fogja a projekt, az a tagállam, amelynek a területén a projektet kivitelezni szándékoznak, a legrövidebb időn belül és nem később, mint ahogy a saját közvéleményét tájékoztatja, megküldi az érintett tagállamnak többek között:a) a projekt leírását, a határokon átterjedő lehetséges hatásokra vonatkozó minden rendelkezésre álló információval együtt;b) a lehetséges döntés természetéről szóló információkat,és ésszerű határidőt biztosít a másik tagállam számára, hogy az jelezze, részt kíván-e venni a környezeti hatásvizsgálati eljárásban, továbbá a (2) bekezdés szerinti információkat is megküldheti.(2) Ha egy tagállam, amely az (1) bekezdésnek megfelelő információkat megkapta, jelzi, hogy részt kíván venni a környezeti hatásvizsgálati eljárásban, az a tagállam, amelynek területén a projektet megvalósítani szándékoznak – ha addig az időpontig még nem tette meg – elküldi az érintett tagállamnak az 5. cikk alapján összegyűjtött információkat és a környezeti hatásvizsgálati eljárásra vonatkozó jelentős információkat, beleértve az engedélyre vonatkozó kérelmet is.(3) Az érintett tagállamok aszerint amilyen mértékben érintettek:a) intézkednek arról, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett információt ésszerű határidőn belül a 6. cikk (1) bekezdésében említett hatóságok és azon tagállam nyilvánosságának a rendelkezésére bocsássák, amely tagállam területére valószínűleg jelentős hatással lesz a projekt; ésb) biztosítják, hogy a hatóságok és az érintettek lehetőséget kapjanak arra, hogy véleményüket még az engedély megadása előtt egy ésszerű határidőn belül eljuttassák annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságához, amelynek területén a projekt megvalósítását tervezik.(4) Az érintett tagállamok konzultációt kezdenek – többek között – a projekt lehetséges határokon átterjedő hatásairól, és az ilyen hatások csökkentését vagy megelőzését célzó tervezett intézkedésekről, továbbá megállapodnak a konzultációs szakasz ésszerű időtartamában.(5) E cikk végrehajtásának részletes szabályait az érintett tagállamok határozzák meg.";10. A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:"8. cikkA konzultációk eredményeit és az 5., 6. és 7. cikk alapján kapott információt figyelembe veszik az engedélyezési eljárás során.";11. A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:"9. cikk(1) Az engedély megadásáról vagy a kérelem elutasításáról szóló döntés meghozatala után az illetékes hatóság/hatóságok megfelelő eljárások útján tájékoztatja/tájékoztatják a nyilvánosságot és a következő információkat bocsátja/bocsátják a nyilvánosság rendelkezésére:- a döntés tartalmát és az ahhoz kapcsolódó esetleges feltételeket,- a főbb okokat és a mérlegelt tényezőket, amelyek alapján a döntést meghozták,- szükség esetén a főbb kedvezőtlen hatások elkerülésére, csökkentésére és – ha ez lehetséges – ellensúlyozására tervezett főbb intézkedések leírását.(2) Az illetékes hatóság/hatóságok tájékoztatja/tájékoztatják azt a tagállamot, amellyel a 7. cikk alapján konzultált/konzultáltak, továbbítva az (1) bekezdés szerinti információkat.";12. A 10. cikk helyébe a következő szöveg lép:"10. cikkEnnek az irányelvnek a rendelkezései nem befolyásolják a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak azt a kötelezettségét, hogy figyelembe vegyék az ipari és gazdasági titoktartással – beleértve a szellemi tulajdont is – kapcsolatos, valamint a közérdek védelmére vonatkozó, a nemzeti jogszabályokban és közigazgatási rendelkezésekben megállapított, és az elfogadott jogi gyakorlattal összefüggő korlátozásokat.A 7. cikk alkalmazása esetén az információ átadására a másik tagállam számára és az információ fogadására a másik tagállam által azok a korlátozások vonatkoznak, amelyek abban a tagállamban vannak hatályban, amelyben a projektet kivitelezni tervezik.";13. A 11. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"(2) A tagállamok különösen bármely olyan szempontról, vagy küszöbértékről tájékoztatják a Bizottságot, amelyet a 4. cikk (2) bekezdésével összhangban megállapítottak a kérdéses projektek kiválasztására vonatkozóan.";14. a 13. cikket el kell hagyni;15. Az I., a II. és a III. melléklet helyébe ezen irányelv I., II., III. és IV. melléklete lép.2. cikkEzen irányelv hatálybalépésétől számított öt év múlva a Bizottság jelentést küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az ezen irányelv által módosított 85/337/EGK irányelv alkalmazásáról és hatékonyságáról. A jelentés a 11. cikk (1) és (2) bekezdésében leírt információcserén alapul.E jelentés alapján a Bizottság – adott esetben – kiegészítő javaslatokat tesz a Tanácsnak abból a célból, hogy biztosítsa a további koordinációt ezen irányelv alkalmazásában.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1999. március 14-től megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) Ha az engedély iránti kérelmet a hatáskörrel rendelkező hatósághoz, még az (1) bekezdésben megállapított időpont előtt nyújtják be, a 85/337/EGK irányelv e módosítás előtti rendelkezéseit kell alkalmazni.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1997. március 3-án.a Tanács részérőlaz elnökM. De Boer[1] HL C 130., 1994.5.12., 8. o. ésHL C 81., 1996.3.19., 14. o.[2] HL C 393., 1994.12.31., 1. o.[3] HL C 210., 1995.8.14., 78. o.[4] Az Európai Parlament 1995. október 11-i véleménye (HL C 287., 1995.10.30., 101. o.), a Tanács 1996. június 25-i közös álláspontja (HL C 248., 1996.8.26., 75. o.) és az Európai Parlament 1996. november 13-i határozata (HL C 362., 1996.12.2., 103. o.).[5] HL L 175., 1985.7.5., 40. o. A legutóbb az 1994. évi Csatlakozási Okmánnyal módosított irányelv.[6] HL L 103., 1979.4.25., 1. o. A legutóbb az 1994. évi Csatlakozási Okmánnyal módosított irányelv.[7] HL L 206., 1992.7.22., 7. o.[8] HL L 257., 1996.10.10., 26. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET"I. MELLÉKLETA 4. CIKK (1) BEKEZDÉSÉNEK HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ PROJEKTEK1. Nyersolaj-finomítók (kivéve azokat a vállalkozásokat, amelyek kizárólag kenőanyagokat készítenek a nyersolajból) és olyan létesítmények, amelyek napi legalább 500 tonna szén vagy bitumenes pala gázosítását vagy cseppfolyósítását végzik.2. - 300 megawattos vagy magasabb hőteljesítményű hőerőművek és egyéb égetőművek, és- atomerőművek és egyéb atomreaktorok, ideértve az ilyen erőművek és reaktorok [1] leszerelését és üzemen kívül helyezését (kivéve azokat a hasadóképes és termelő anyagot tartalmazó anyagokat gyártó és feldolgozó kísérleti célú létesítményeket, amelyek maximális teljesítménye nem haladja meg az 1 kilowatt folyamatos hőteljesítményt).3. a) Kiégett nukleáris üzemanyag újrafeldolgozására szolgáló létesítmények.b) Tervezett létesítmények:- a nukleáris üzemanyag termelésére vagy dúsítására,- kiégett nukleáris üzemanyag vagy nagyaktivitású radioaktív hulladék feldolgozására,- kiégett nukleáris üzemanyag végleges ártalmatlanítására,- kizárólag radioaktív hulladék végleges ártalmatlanítására,- kizárólag kiégett nukleáris üzemanyagok (10 évnél hosszabb időre tervezett) vagy radioaktív hulladék termelési helyétől eltérő helyen történő tárolására.4. - Öntöttvas és acél olvasztására szolgáló integrált kohók;- Kohászati, vegyi vagy elektrolitikus eljárással, nemvas nyersfémek ércből, dúsított ércből vagy másodlagos nyersanyagokból történő előállítására szolgáló létesítmények.5. Az azbeszt kivonására, valamint az azbeszt és az azbesztet tartalmazó termékek feldolgozására és átalakítására szolgáló létesítmények: azbesztcement termékek esetén évi 20000 tonna feletti késztermék, súrlódó termékek esetén évi 50 tonna feletti késztermék és az azbeszt egyéb felhasználási területei esetén évi 200 tonna feletti felhasználással.6. Integrált vegyiművek, például anyagok kémiai átalakítási eljárások révén történő ipari méretű előállítása, amelyben több, egymás melletti és funkcionálisan összekapcsolt egység van, amelyek az alábbi célokra szolgálnak:i. szerves vegyi alapanyagok gyártása;ii. szervetlen vegyi alapanyagok gyártása;iii. foszfor-, nitrogén- vagy kálium alapú műtrágyák (egyszerű vagy összetett műtrágyák) gyártása;iv. növényvédelmi termékek és biocidek alapanyagainak gyártása;v. alapvető gyógyszeripari termékek kémiai vagy biológiai eljárással történő gyártása;vi. robbanóanyagok gyártása.7. a) Távolsági vasútvonalak és 2100 méteres vagy azt meghaladó hosszúságú kifutópályával rendelkező repülőterek [2] építése;b) Autópályák és gyorsforgalmi utak építése [3];c) Négy vagy ennél több sávos új utak építése, vagy meglévő, egy vagy két sávos utak áthelyezése és/vagy kiszélesítése négy vagy több sávossá, akkor ha az új vagy átalakított vagy kiszélesített útszakasz egybefüggően legalább 10 km hosszú vagy annál hosszabb.8. a) Belvízi hajózó utak és a belvízi közlekedés kikötői, amelyek 1350 tonnánál nehezebb hajók fogadására alkalmasak.b) Kereskedelmi tengeri kikötők, parthoz vagy előkikötőhöz kapcsolódó be- és kirakó kikötőhelyek (kivéve a kompkikötőhelyeket), amelyek 1350 tonnánál nehezebb hajók fogadására alkalmasak.9. Veszélyes hulladékok (azaz a 91/689/EGK [4] irányelv hatálya alá tartozó hulladékok) égetésére, a 75/442/EGK [5] irányelv II. A. mellékletének D9 pontja alatt meghatározott kémiai kezelésére szolgáló hulladékártalmatlanító létesítmények vagy veszélyes hulladéklerakók.10. Nem veszélyes hulladékok égetésére vagy a 75/442/EGK irányelv II.A. mellékletének D9 pontja alatt meghatározott kémiai kezelésére szolgáló, 100 tonna/nap kapacitást meghaladó hulladékártalmatlanító létesítmények.11. Felszín alatti vízkivétel vagy a felszín alatti vízbe való mesterséges víz-visszatáplálási létesítmények, ahol a kivett vagy visszatáplált víz mennyisége legalább 10 millió köbméter.12. a) A folyók vízgyűjtői közötti, a vízkészletek átvezetését szolgáló létesítmények, ahol a vízátvezetéssel vízhiányt próbálnak megakadályozni és ahol az átvezetett víz mennyisége több mint 100 millió köbméter évente;b) Minden más esetben olyan folyók vízgyűjtői közötti vízkészlet átvezetést szolgáló létesítmény, ahol a vízkivétel vízgyűjtőjében az éves vízhozam sokéves átlaga meghaladja a 2000 millió köbmétert, és ahol az átvezetett vízmennyiség meghaladja e vízhozam 5 %-át.Mindkét esetben kivételt képeznek a vezetékes ivóvízellátó rendszerek.13. A 150000 lakosegyenértéket meghaladó kapacitású szennyvíztisztító telepek, ahogyan azt a 91/271/EGK [6] irányelv 2. cikkének (6) pontja meghatározza.14. Kőolaj és földgáz kereskedelmi célú kitermelése, ahol a kitermelt mennyiség meghaladja kőolaj esetében a napi 500 tonnát, a földgáz esetében a napi 500000 m3-t.15. Duzzasztógátak és víz visszatartására vagy állandó tározására tervezett más létesítmények, ahol az új vagy a további visszatartott vagy tározott víz mennyisége meghaladja a 10 millió köbmétert.16. Gáz, olaj és vegyi anyagok szállítására szolgáló vezetékek, amelyek átmérője meghaladja a 800 mm-t, hossza pedig a 40 km-t.17. Baromfi és sertés intenzív tenyésztését végző telepek több mint:a) 85000 hellyel brojlercsirkék, 60000 hellyel tojók számára;b) 3000 hellyel (30 kg feletti) sertések számára; vagyc) 900 hellyel kocák számára.18. Ipari üzemeka) fa- és egyéb rostszál alapú papírpép gyártása;b) papír- és karton gyártása napi 200 tonna termelőkapacitás felett.19. Kőbányák, és külszíni bányák, ahol a kitermelési felület meghaladja a 25 hektárt, vagy tőzegkitermelés, ahol a kitermelési felület meghaladja a 150 hektárt.20. 220 kV vagy annál nagyobb feszültségű és 15 km-nél hosszabb nagyfeszültségű villamos légvezetékek.21. Kőolaj, petrokémiai és vegyipari termékek tárolására szolgáló létesítmények, amelyek kapacitása eléri vagy meghaladja a 200000 tonnát.II. MELLÉKLETA 4. CIKK (2) BEKEZDÉSÉNEK HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ PROJEKTEK1. Mezőgazdaság, erdőgazdálkodás és akvakultúraa) Birtokrendezési projektek;b) Művelés alatt nem álló vagy félig természetes állapotú földterületek intenzív mezőgazdasági hasznosítását célzó projektek;c) Mezőgazdasági vízgazdálkodási projektek, beleértve az öntözést és a vízelvezetést;d) Erdő (első) telepítése és erdőirtás más földhasználatra történő áttérés céljából;e) Intenzív állattartás létesítményei (az I. mellékletben nem szereplő projektek);f) Intenzív haltenyésztés;g) Területnyerés a tengertől.2. Nyersanyag-kitermelő iparágaka) Kőbányák, külszíni bányák és tőzegkitermelés (az I. mellékletben nem szereplő projektek);b) Mélyművelésű bányák;c) Ásványi anyagok kitermelése tengeri vagy folyami kotrással;d) Mélyfúrások, különösen:- geotermikus fúrás,- nukleáris hulladék tárolásával összefüggő fúrás,- vízellátással összefüggő fúrás,a talaj szilárdságának vizsgálatára irányuló fúrások kivételével;e) Felszíni ipari létesítmények szén, kőolaj, földgáz és ércek, valamint bitumenes pala kitermelésére.3. Energiaipara) Ipari létesítmények villamosenergia, gőz és melegvíz előállítására (az I. mellékletben nem szereplő projektek);b) Gáz, gőz és melegvíz szállítására szolgáló ipari létesítmények; villamosenergia szállítására szolgáló légvezetékek (az I. mellékletben nem szereplő projektek);c) Földgáz felszíni tárolása;d) Éghető gázok felszín alatti tárolása;e) Fosszilis tüzelőanyagok felszíni tárolása;f) Szén és lignit ipari brikettezése;g) Radioaktív hulladékokat tároló és feldolgozó létesítmények (kivéve, ha az I. mellékletben már szerepel)h) Vízerőművek;i) Energiatermelés céljából szélenergiát hasznosító létesítmények (szélerőműpark).4. Fémek gyártása és feldolgozásaa) Nyersvas vagy acél gyártására szolgáló létesítmények (elsődleges vagy másodlagos olvasztás) beleértve a folyamatos öntést;b) Vasfémek feldolgozására szolgáló létesítmények:i. meleghengerművek;ii. kovácsüzemek kalapácsokkal;iii. olvasztott fém védőbevonatok felhordása;c) Vasfémek öntödéi;d) Olvasztásra szolgáló létesítmények ideértve a nemvasfémek ötvözését és a visszanyert termékeket is (finomítás, öntés stb.), kivéve a nemesfémeket;e) Fémek és műanyagok felületi kezelésére elektrolitikus vagy vegyi eljárást alkalmazó létesítmények;f) Gépjárművek gyártása és összeszerelése és gépjárműmotorok gyártása;g) Sólyatér;h) Légijárművek gyártására és javítására szolgáló létesítmények;i) Vasúti berendezések gyártása;j) Süllyesztékes kovácsolás robbanóanyaggal;k) Fémércek pörkölésére és szinterelésére szolgáló létesítmények.5. Ásványipara) Kokszolókemencék (száraz szénlepárlás);b) Cementgyártó létesítmények;c) Azbeszt és azbeszt termékek gyártására szolgáló létesítmények (az I. mellékletben nem szereplő létesítmények);d) Üveggyártás létesítményei, beleértve az üvegszál gyártását;e) Ásványi anyagok olvasztására szolgáló létesítmények, ideértve az ásványi szálak gyártását;f) Égetéssel előállított kerámia termékek, különösen tetőcserép, tégla, tűzálló tégla, csempe, kőedény vagy porcelán gyártása.6. Vegyipar (az I. mellékletben nem szereplő projektek)a) Köztes vegyipari termékek kezelése és vegyi anyagok gyártása;b) Peszticidek és gyógyszeripari termékek, festékek és lakkok, elasztomerek és peroxidok gyártása;c) Kőolaj, petrokémiai és vegyipari termékek tárolására szolgáló létesítmények.7. Élelmiszeripara) Növényi és állati olajok és zsírok gyártása;b) Növényi és állati termékekből konzerv gyártása;c) Tejtermékek gyártása;d) Sörfőzés és malátagyártás;e) Édesség- és szirupgyártás;f) Vágóhidak;g) Ipari keményítőgyártás;h) Halliszt és halolaj gyártása;i) Cukorgyárak.8. Textil-, bőr-, fa- és papíripara) Papír- és kartongyártás ipari létesítményei (az I. mellékletben nem szereplő projektek);b) Szálak és textilanyagok előkezelését (mint például mosás, fehérítés, mercerezés), vagy festését végző üzemek;c) Bőr és irha cserzését végző létesítmények;d) Cellulóz feldolgozására és gyártására szolgáló létesítmények.9. GumiiparElasztomer alapú termékek gyártása és feldolgozása.10. Infrastrukturális projekteka) Ipari területek fejlesztésére vonatkozó projektek;b) Városfejlesztési projektek, ideértve a bevásárlóközpontok építését és parkolóhelyek létesítését;c) Vasútépítés és más intermodális átrakodó állomások, és intermodális terminálok építése (az I. mellékletben nem szereplő projektek);d) Repülőterek építése;e) Utak, kikötők és kikötői létesítmények építése, ideértve a halászkikötőket is (az I. mellékletben nem szereplő projektek);f) Az I. mellékletben nem szereplő belvízi hajózási utak építése, folyócsatornázás és árvízvédelmi művek;g) Duzzasztógátak és víz visszatartására vagy állandó tározására tervezett más létesítmények (az I. mellékletben nem szereplő projektek);h) Villamospályák, magas- vagy földalatti vasutak, függővasutak vagy hasonló különleges építésű vasutak, amelyeket kizárólag vagy elsősorban személyszállításra használnak;i) Olaj- és gázvezetékek létesítményei (az I. mellékletben nem szereplő projektek);j) Víztávvezetékek;k) Erózió ellen védő tengerparti művek és a tengerben létesített műtárgyak, amelyek például védőgát, kikötőgát, móló vagy más parti védelmi művek építésével alkalmasak a tengerpart módosítására, kivéve az ilyen művek fenntartását és helyreállítását.l) Felszín alatti vízkivétel és a felszín alatti vízbe való mesterséges víz-visszatáplálási létesítmények, amelyet az I. melléklet nem tartalmaz;m) A folyók vízgyűjtői közötti, a vízkészletek átvezetését szolgáló létesítmények, amelyeket az I. melléklet nem tartalmaz.11. Egyéb projekteka) Állandó verseny- és tesztpályák gépjárművek részére;b) Hulladék ártalmatlanítására szolgáló létesítmények (az I. mellékletben nem szereplő projektek);c) Szennyvíztisztító telepek (az I. mellékletben nem szereplő projektek);d) Szennyvíziszap-lerakó telepek;e) Ócskavastárolók, ideértve a járműroncsokat is;f) Próbapadok motorokhoz, turbinákhoz és reaktorokhoz;g) Mesterséges ásványi szálak előállítása;h) A robbanásveszélyes anyagok visszanyerésére vagy megsemmisítésére szolgáló létesítmények;i) Állatihulladék-ártalmatlanító létesítmény.12. Turizmus és szabadidőa) Sípályák, sífelvonók, drótkötélpályák és azok kiegészítő létesítményei;b) Jachtkikötők;c) A városi területeken kívüli üdülőtelepek, szállodakomplexumok és azok kiegészítő létesítményei;d) Egész évben üzemelő kempingek;e) Szabadidőparkok.13. - Az I. és II. mellékletben felsorolt már engedélyezett, kivitelezett vagy kivitelezés alatt lévő projektek bármely olyan megváltoztatása vagy bővítése, amelynek jelentős ártalmas hatása van a környezetre,- Az I. mellékletben felsorolt, kizárólag vagy elsősorban új módszerek vagy termékek kifejlesztésére és tesztelésére szolgáló, és két évnél nem hosszabb ideig működő projektek.III. MELLÉKLETA 4. CIKK (3) BEKEZDÉSE SZERINTI KIVÁLASZTÁSI KRITÉRIUMOK1. A projekt jellemzői:A projektek jellemzőinél különösen a következőket kell figyelembe venni:- a projekt nagysága,- más projektekkel való kumulálódása,- a természeti erőforrások felhasználása,- a hulladékkeletkezés,- környezetszennyezés és károsítás,- baleseti kockázatok, különös tekintettel a felhasznált anyagokra és technológiákra.2. A projektek helyeA földrajzi területek környezeti érzékenységét, amelyekre a projektek valószínűleg hatással lesznek, különösen a következő pontok figyelembevételével kell értékelni:- a meglévő földhasználat,- a terület természeti erőforrásainak gazdagsága, minősége és regenerációs képessége,- a természetes környezet terhelhetősége, különös figyelmet fordítva a következő területekre:a) vizes élőhelyek;b) part menti övezetek;c) hegyvidékek és erdős területek;d) természetvédelmi területek és parkok;e) a tagállamok jogszabályai szerint osztályozott vagy védett területek; a 79/409/EGK és a 92/43/EGK irányelv alapján a tagállamokban kijelölt különleges védelem alá helyezett területek;f) azok a területek, ahol a közösségi jogszabályok által megállapított környezeti minőségi szabványokat már túllépték;g) sűrűn lakott térségek;h) történelmi, kulturális vagy régészeti jelentőségű tájak.3. A lehetséges hatás jellemzőiA projektek lehetséges jelentős hatásait a fenti 1. és 2. pont szempontjai alapján kell megítélni, különös figyelemmel:- a hatás kiterjedése (földrajzi terület és az érintett lakosság nagysága),- a hatás határokon átnyúló jellege,- a hatás nagysága és összetettsége,- a hatás valószínűsége,- a hatás időbeli tartama, gyakorisága és visszafordíthatósága.IV. MELLÉKLETAZ 5. CIKK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI INFORMÁCIÓK1. A projekt jellemzése, beleértve különösen:- az egész projekt fizikai jellemzőinek leírása és területhasználati igény az építkezés és az üzemelés szakaszában,- a termelési folyamat lényeges jellemzőinek leírása, például a felhasznált anyagok jellegére és mennyiségére vonatkozóan,- a tervezett projekt működtetése során keletkező hulladékok és kibocsátások típusára és mennyiségére vonatkozó becslés (víz-, levegő-, talajszennyezés, zaj, rezgés, fény, hő, sugárzás stb.).2. A projektgazda által megvizsgált főbb alternatívák áttekintése és a választás főbb okainak megjelölése, figyelembe véve a környezeti hatásokat.3. A javasolt projekt által várhatóan jelentősen érintett környezeti tényezők leírása, különös tekintettel a lakosságra, az állat- és növényvilágra, a talajra, a vízre, a levegőre, az éghajlati tényezőkre, az anyagi javakra, beleértve az építészeti és régészeti örökséget és a tájat, és a fentiek közötti kölcsönhatásokat.4. A javasolt projekt feltehetően jelentős környezeti hatásainak jellemzése [1], amelyek a következőkből erednek:- a projekt létesítményeinek megléte,- a természeti erőforrások használata,- szennyezőanyagok kibocsátása, környezetkárosítás okozása és a hulladék ártalmatlanítása,valamint a projektgazda által a környezeti hatások előrejelzésére használt módszerek jellemzése.5. A környezetre gyakorolt jelentős kedvezőtlen hatások megelőzésére, csökkentésére és amennyiben lehetséges, ellensúlyozására tervezett intézkedések leírása.6. A fenti pontok alapján megadott információk nem technikai jellegű összefoglalása.7. A szükséges információk összeállítása során a projektgazda által tapasztalt bármilyen nehézségek (technikai hiányosságok, ismeretek hiánya) megjelölése."[1] Az atomerőművek és egyéb atomreaktorok nem tekinthetők atomerőműnek vagy atomreaktornak, ha a nukleáris üzemanyagot és a többi radioaktívan szennyezett elemet a létesítményből tartósan eltávolították.[2] Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "repülőtér" olyan repülőtér, amely megfelel az 1944-ben megkötött, a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetet létrehozó Chicagói Egyezmény szerinti meghatározásnak (14. melléklet).[3] Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "gyorsforgalmi út" olyan út, amely megfelel az 1975. november 15-én kelt, a nemzetközi forgalmú nagy utakról szóló európai megállapodás szerinti meghatározásnak.[4] HL L 194., 1975.7.25., 39. o. A legutóbb a 94/3/EK bizottsági határozattal (HL L 5., 1994.1.7, 15. o.) módosított irányelv.[5] HL L 377., 1991.12.31., 20. o. A legutóbb a 94/31/EK irányelvvel (HL L 168., 1994.7.2., 28. o.) módosított irányelv.[6] HL L 135., 1991.5.30., 40. o. A legutóbb az 1994. évi Csatlakozási Okmánnyal módosított irányelv.[1] Az ismertetés kiterjed a projekt valamennyi közvetlen és bármely közvetett, másodlagos, kumulált, rövid, közép- és hosszú távú, tartós és átmeneti, kedvező és kedvezőtlen hatására.--------------------------------------------------