title: A Tanács 2004/80/EK irányelve (2004. április 29.) a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32004L0080

A Tanács 2004/80/EK Irányelve (2004. április 29.) a bűncselekmények sértettjeinek járó kártérítésről

Hivatalos Lap L 261 , 06/08/2004 o. 0015 - 0018

		A Tanács 2004/80/EK irányelve(2004. április 29.)a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 308. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel:(1) Az Európai Közösség egyik célkitűzése az, hogy megszüntesse a személyek és szolgáltatások tagállamok közötti szabad mozgása előtt álló akadályokat.(2) A Cowan-ügyben [4] a Bíróság úgy ítélte meg, hogy amennyiben a közösségi jog biztosítja egy természetes személy számára egy másik tagállamba való átjárás szabadságát, úgy a szóban forgó tagállamban az adott személy integritásának a saját állampolgárokéval és az ezen államban lakóhellyel rendelkező személyekkel azonos módon történő védelme az említett mozgásszabadság velejáró következménye. A bűncselekmények áldozatai kárenyhítésének elősegítését célzó intézkedéseknek hozzá kell járulniuk e célkitűzés megvalósításához.(3) 1999. október 15–16-i tamperei ülésén az Európai Tanács hangsúlyozta a bűncselekmények áldozatainak védelmével kapcsolatos minimumszabályok kidolgozásának szükségességét, különösen a bűncselekmények áldozatainak igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésével, valamint kártérítéshez fűződő jogaikkal – beleértve az eljárási költségek megtérítését is – összefüggésben.(4) 2004. március 25–26-i brüsszeli ülésén az Európai Tanács a terrorizmus leküzdéséről szóló nyilatkozatában ezen irányelv 2004. május 1-je előtt történő elfogadására szólított fel.(5) 2001. március 15-én a Tanács elfogadta a büntetőeljárásban a sértettek jogállásáról szóló 2001/220/IB kerethatározatot [5]. E határozat az Európai Unióról szóló szerződés VI. címe alapján lehetővé teszi a bűncselekmények sértettjei számára, hogy azok a büntetőeljárás során kártérítést követeljenek az elkövetőtől.(6) Az Európai Unióban a bűncselekmények áldozatainak igazságosan és megfelelő módon biztosítani kell a nekik okozott károk enyhítését, tekintet nélkül arra, hogy a bűncselekményt az Európai Közösségen belül hol követték el.(7) Ezen irányelv együttműködési rendszert hoz létre, a határokon átnyúló tényállások esetén a bűncselekmények áldozatai számára a kárenyhítéshez való hozzájutás megkönnyítése céljából; e rendszer működése a tagállamok területén szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak kárenyhítésével kapcsolatos tagállami szabályozásokon alapul. Ezért ilyen kárenyhítési mechanizmusnak valamennyi tagállamban rendelkezésre kell állnia.(8) A legtöbb tagállam már létrehozott ilyen kárenyhítési mechanizmusokat, néhányan közülük az erőszakos bűncselekmények áldozatainak kártalanításáról szóló, 1983. november 24-i európai egyezmény szerinti kötelezettségeik teljesítése során.(9) Mivel az ezen irányelvben szereplő intézkedések szükségesek a Közösség célkitűzéseinek eléréséhez, és ezen irányelv elfogadásához a Szerződés a 308. cikkében meglévő jogalapon kívül semmilyen más jogalapot nem határoz meg, így az említett cikket kell alkalmazni.(10) A bűncselekmények áldozatai gyakran nem kaphatnak kártérítést az elkövetőtől, mivel az elkövető esetleg nem rendelkezik a kártérítést elrendelő bírósági határozat teljesítéséhez szükséges eszközökkel, vagy mert az elkövető nem ismert, illetve nem vonható felelősségre.(11) A tagállamok hatóságai között együttműködési rendszert kell létrehozni a kárenyhítéshez való hozzájutás azon esetekben történő megkönnyítése érdekében, amikor a bűncselekményt nem az áldozat lakóhelye szerinti tagállamban követték el.(12) E rendszernek lehetővé kell tennie azt, hogy a bűncselekmények áldozatai mindig a lakóhelyük szerinti tagállam hatóságához fordulhassanak, valamint hozzá kell járulnia a határokon átnyúló tényállások esetén fellépő gyakorlati és nyelvi nehézségek leküzdésének megkönnyítéséhez.(13) A rendszernek tartalmaznia kell azon rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a bűncselekmények áldozatai hozzájussanak a kárenyhítés iránti kérelem benyújtásához szükséges információkhoz, valamint hogy hatékony együttműködés valósuljon meg az érintett hatóságok között.(14) Ezen irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi a különösen az Európai Unió alapjogi chartája által megerősített elveket mint a közösségi jog általános elveit.(15) Mivel a határokon átnyúló tényállások esetén a bűncselekmények áldozatai számára a kárenyhítéshez való hozzájutás megkönnyítésének célját a tagállamok – a határokon átnyúló tényállási elemek miatt – nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket fogadhat el a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban. Az ugyanazon cikkben meghatározott arányosság elvével összhangban ezen irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.(16) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [6] összhangban kell elfogadni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETKÁRENYHÍTÉSHEZ VALÓ HOZZÁJUTÁS HATÁROKON ÁTNYÚLÓ TÉNYÁLLÁSOK ESETÉN1. cikkA kérelem benyújtásának joga a lakóhely szerinti tagállambanA tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben a kárenyhítést kérelmező személy szokásos tartózkodási helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban követték el a szándékos erőszakos bűncselekményt, úgy a kérelmező jogosult legyen arra, hogy a kérelmet az előbbi tagállam hatóságához vagy más szervéhez nyújtsa be.2. cikkKárenyhítés-fizetési kötelezettségA kárenyhítést azon tagállam illetékes hatósága fizeti ki, amelynek területén a bűncselekményt elkövették.3. cikkIlletékes hatóságok és igazgatási eljárások(1) A tagállamok létrehoznak vagy kijelölnek egy vagy több olyan hatóságot vagy más szervet (a továbbiakban: a támogató hatóságok), amelyek az 1. cikk alkalmazásáért felelnek.(2) A tagállamok létrehoznak vagy kijelölnek egy vagy több olyan hatóságot vagy más szervet (a továbbiakban: a döntéshozó hatóságok), amelyek a kárenyhítés iránti kérelmek elbírálásáért felelnek.(3) A tagállamok arra törekszenek, hogy a lehető legkisebb mértékűre csökkentsék a kárenyhítés iráni kérelem benyújtásához szükséges formai követelményeket.4. cikkA lehetséges jövőbeli kérelmezők tájékoztatásaA tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kárenyhítés lehetséges jövőbeli kérelmezői – a tagállamok által megfelelőnek ítélt módon – hozzájussanak a kárenyhítés iránti kérelem benyújtásának lehetőségére vonatkozó lényeges információkhoz.5. cikkTámogatás a kérelmező részére(1) A támogató hatóság a 13. cikk (2) bekezdésével összhangban elkészített kézikönyv alapján a kérelmező rendelkezésére bocsátja a 4. cikkben említett információkat, valamint a szükséges igénylőlapokat.(2) A támogató hatóság a kérelmező kérésére általános útmutatással és információkkal szolgál az igénylőlap kitöltésének módjáról, valamint az esetlegesen szükséges alátámasztó okmányokról.(3) A támogató hatóság nem foglalkozik a kérelem elbírálásával.6. cikkA kérelmek továbbítása(1) A támogató hatóság a lehető legrövidebb időn belül továbbítja a kérelmet és az alátámasztó okmányokat a döntéshozó hatóság részére.(2) A támogató hatóság a 14. cikkben említett formanyomtatvány alkalmazásával továbbítja a kérelmet.(3) A továbbítandó kérelem, valamint az alátámasztó okmányok nyelvét a 11. cikk (1) bekezdésével összhangban kell meghatározni.7. cikkA kérelmek átvételeA 6. cikkel összhangban továbbított kérelem átvételekor a döntéshozó hatóság a következő információkat küldi el a lehető legrövidebb időn belül a támogató hatóság és a kérelmező részére:a) az ügy kezeléséért felelős kapcsolattartó vagy szervezeti egység neve;b) a kérelem kézhezvételének igazolása;c) lehetőség szerint olyan hozzávetőleges időpont jelzése, ameddig határozatot hoznak a kérelemmel kapcsolatban.8. cikkKiegészítő információk kéréseA támogató hatóság szükség esetén általános útmutatást ad a kérelmező számára ahhoz, hogy az teljesíthesse a döntéshozó hatóság kiegészítő információk iráni megkeresését.A kérelmező kérésére ezt követően a lehető legrövidebb időn belül közvetlenül a döntéshozó hatóság számára továbbítja azokat, szükség esetén mellékelve a vonatkozó alátámasztó okmányok listáját is.9. cikkA kérelmező meghallgatása(1) Amennyiben a döntéshozó hatóság saját tagállamának jogával összhangban úgy határoz, hogy a kérelmezőt vagy bármely más személyt tanúként, illetve szakértőként meg kívánja hallgatni, úgy kapcsolatba léphet a támogató hatósággal az alábbiakról való rendelkezés céljából:a) a személy(eke)t közvetlenül a döntéshozó hatóság hallgassa meg saját tagállamának jogával összhangban, különösen telefonos vagy videokonferencia segítségével; vagyb) a személy(eke)t saját tagállamának jogával összhangban a támogató hatóság hallgassa meg, amely ezt követően a meghallgatással kapcsolatos jegyzőkönyvet továbbítja a döntéshozó hatóságnak.(2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti közvetlen meghallgatásra csak a támogató hatósággal együttműködésben és önkéntes alapon kerülhet sor, melynek során a döntéshozó hatóság nem alkalmazhat kényszerítő intézkedéseket.10. cikkA határozat közléseA nemzeti joggal összhangban a döntéshozó hatóság a 14. cikkben említett formanyomtatvány felhasználásával küldi meg – a határozat meghozatala után a lehető legrövidebb időn belül – a kárenyhítés iránti kérelemről szóló határozatot a kérelmező, valamint a támogató hatóság számára.11. cikkEgyéb rendelkezések(1) A hatóságok között a 6–10. cikk alapján továbbított információkat az alábbiak szerint kell megadni:a) a címzett hatóság szerinti tagállam hivatalos nyelvein vagy olyan nyelvén, amely egyben a közösségi intézmények egyik nyelve is; vagyb) a közösségi intézmények egyéb olyan nyelvén, amelyet az adott tagállam mint általa elfogadhatót jelölt meg;kivéve:i. a döntéshozó hatóság által hozott határozatok teljes szövegét, amikor is a nyelvek alkalmazását saját tagállamának joga szabályozza;ii. a 9. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban történő meghallgatás után elkészített jegyzőkönyveket, amikor is a nyelvek alkalmazását a támogató hatóság határozza meg, figyelemmel azon követelményre is, hogy a választott nyelv a közösségi intézmények nyelveinek egyike legyen.(2) A támogató hatóság által az 1–10. cikkel összhangban nyújtott szolgáltatások alapján a kérelmezőtől, illetve a döntéshozó hatóságtól nem követelhető díjak vagy költségek megtérítése.(3) A 6–10. cikkel összhangban továbbított igénylőlapok és más okmányok mentesek a hitelesítés, illetve az ezzel egyenértékű formai követelmények alól.II. FEJEZETNEMZETI KÁRENYHÍTÉSI RENDSZEREK12. cikk(1) A határokon átnyúló tényállások esetén a kárenyhítéshez való hozzájutás ezen irányelv által megfogalmazott szabályai a tagállamok területén szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak nyújtott kárenyhítéssel kapcsolatos tagállami szabályozásokon alapulnak.(2) Valamennyi tagállam gondoskodik arról, hogy a területükön szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak nyújtott kárenyhítés tekintetében nemzeti jogszabályaik előírják egy olyan rendszer meglétét, amely igazságos és megfelelő kárenyhítést biztosít az áldozatok számára.III. FEJEZETVÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK13. cikkA Bizottság részére elküldendő információk és a kézikönyv(1) A tagállamok legkésőbb 2005. július 1-jéig megküldik a Bizottságnak a következőkkel kapcsolatos adatokat:a) a 3. cikk (1) és (2) bekezdésével összhangban létrehozott vagy kijelölt hatóságok jegyzéke, ideértve adott esetben az e hatóságok különös és területi illetékességével kapcsolatos információkat is;b) a 11. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett azon nyelv(ek), amely(ek)et a hatóságok a 6–10. cikk alkalmazásában elfogadnak, valamint a sajátjuktól eltérő azon hivatalos nyelv(ek), amely(ek) számukra a kérelmek továbbítása tekintetében a 11. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban elfogadható(k);c) a 4. cikk szerinti információk;d) a kárenyhítés iránti igénylőlapok.A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a fenti információkban bekövetkező későbbi változásokról.(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve létrehoz és közzétesz az interneten egy olyan kézikönyvet, amely tartalmazza a tagállamok által az (1) bekezdés szerint megadott információkat. A Bizottság feladata, hogy intézkedjen a kézikönyv szükséges fordításairól.14. cikkFormanyomtatvány a kérelmek és határozatok továbbításáhozA kérelmek és határozatok továbbításához szükséges formanyomtatványokat – a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban – legkésőbb 2005. október 31-ig kell elkészíteni.15. cikkBizottság(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.(2) Amennyiben hivatkozás történik e bekezdésre, úgy az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni.(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.16. cikkKözponti kapcsolattartó pontokA tagállamok központi kapcsolattartó pontot jelölnek ki a következők céljára:a) segítségnyújtás a 13. cikk (2) bekezdésének végrehajtásánál;b) szoros együttműködés és információcsere elősegítése a tagállamok támogató és döntéshozó hatóságai között; ésc) támogatás nyújtása és megoldás keresése olyan problémák esetén, amelyek az 1–10. cikk alkalmazásában merülhetnek fel.A kapcsolattartó pontok képviselői rendszeresen üléseznek.17. cikkKedvezőbb rendelkezésekAmennyiben az alábbi rendelkezések összeegyeztethetők ezen irányelvvel, úgy ezen irányelv nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy azok:a) kedvezőbb rendelkezéseket fogadjanak el, illetve tartsanak fenn a bűncselekmények áldozatai, valamint a bűncselekmények által érintett más személyek érdekében;b) a tágállamok által e célból adott esetben megállapított feltételekre is figyelemmel, rendelkezéseket fogadjanak el, illetve tartsanak fenn a saját területükön kívül elkövetett bűncselekmények áldozatainak, valamint az ilyen bűncselekmények által érintett más személyek kárenyhítése céljából.18. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2006. január 1-je előtt megfeleljenek, kivéve a 12. cikk (2) bekezdését, amely tekintetében a megfelelés időpontja 2005. július 1-je. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok előírhatják, hogy az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges intézkedések csak olyan kérelmezők vonatkozásában alkalmazhatóak, amelyek testi sérülései 2005. június 30-a után elkövetett bűncselekményekből származnak.(3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(4) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.19. cikkFelülvizsgálatA Bizottság 2009. január 1-jéig jelentést terjeszt ezen irányelv alkalmazásáról az Európai Parlament, a Tanács valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elé.20. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.21. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2004. április 29-én.a Tanács részérőlaz elnökM. McDowell[1] HL C 45. E, 2003.2.25., 69. o.[2] 2003. október 23-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 95., 2003.4.23., 40. o.[4] 186/87. sz. ügy, EBHT 1989., 195. o.[5] HL L 82., 2001.3.22., 1. o.[6] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0026

A Bizottság 2002/26/EK irányelve (2002. március 13.) az élelmiszerek ochratoxin-A-tartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításárólEGT vonatkozású szöveg.

Hivatalos Lap L 075 , 16/03/2002 o. 0038 - 0043 CS.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 ET.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 HU.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 LT.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 LV.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 MT.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 PL.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 SK.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285 SL.ES fejezet 13 kötet 29 o. 280  - 285

		A Bizottság 2002/26/EK irányelve(2002. március 13.)az élelmiszerek ochratoxin-A-tartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 2. cikkére,tekintettel az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi és vizsgálati módszerek bevezetéséről szóló, 1985. december 20-i 85/591/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 1. cikkére,mivel:(1) A legutóbb a 472/2002/EK rendelettel [3] módosított, az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról szóló, 2001. március 8-i 466/2001/EK bizottsági rendelet [4] rögzíti az ochratoxin-A legmagasabb mennyiségét egyes élelmiszerekben.(2) Az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével kapcsolatos további intézkedésekről szóló, 1993. október 29-i 93/99/EGK tanácsi irányelv [5] bevezet egy rendszert a tagállamok által az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével megbízott laboratóriumokra vonatkozó minőségi szabványokról.(3) A mintavétel döntő szerepet játszik az adott tételben igen heterogén módon eloszló ochratoxin-A-szint meghatározásának a pontosságában.(4) Szükségesnek látszik rögzíteni azon általános követelményeket, amelyeknek a vizsgálati módszereknek meg kell felelniük ahhoz, hogy az ellenőrzéssel megbízott laboratóriumok által alkalmazott vizsgálati módszerek eredményei összehasonlíthatók legyenek.(5) A mintavételi és vizsgálati módszerekre vonatkozó rendelkezéseket a jelenlegi ismeretek alapján állapították meg és azokat a tudományos és technológiai ismeretek fejlődésének figyelembevételével ki lehet igazítani.(6) Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az élelmiszerek ochratoxin-A-tartalmának hatósági ellenőrzése során a mintavételt az ezen irányelv I. mellékletében ismertetett módszerekkel összhangban végezzék.2. cikkA tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az élelmiszerek ochratoxin-A-tartalmának hatósági ellenőrzése során alkalmazott mintaelőkészítés és a vizsgálati módszerek megfeleljenek az ezen irányelv II. mellékletében ismertetett követelményeknek.3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. február 28-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. március 13-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 37., 1993.2.13., 1. o.[2] HL L 372., 1985.12.31., 50. o.[3] Lásd ennek a Hivatalos Lapnak a 18. oldalát.[4] HL L 77., 2001.3.16., 1. o.[5] HL L 290., 1993.11.24., 14. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETMINTAVÉTELI MÓDSZEREK EGYES ÉLELMISZEREK OCHRATOXIN-A-TARTALMÁNAK HATÓSÁGI ELLENŐRZÉSÉHEZ1. Cél és alkalmazási területAz élelmiszerek ochratoxin-A-tartalmának hatósági ellenőrzésére szánt mintákat az alábbiakban ismertetett módszerekkel összhangba kell venni. Az így kapott egyesített mintákat az adott tételre reprezentatívnak kell tekinteni. A 466/2001/EK rendeletben meghatározott maximális határértékeknek történő megfelelésről a laboratóriumi mintákban megállapított mennyiségek alapján kell dönteni.2. FogalommeghatározásokTétel : egy élelmiszercikk azonosítható, egyszerre szállított mennyisége, amelyről a hatósági ellenőrzést végző személy megállapította, hogy származás, fajta, csomagolási típus, csomagoló, feladó és jelölések szempontjából közös jellemzőkkel bírAltétel : egy tétel egy kijelölt része, amelyen a mintavételi eljárást alkalmazzák. Minden egyes altételnek fizikailag elkülönítettnek és azonosíthatónak kell lennieNövekményes minta : a tétel vagy az altétel egyetlen helyéről vett anyagmennyiségEgyesített minta : a tételből vagy altételből vett összes növekményes minta együttese.3. Általános rendelkezések3.1. SzemélyzetA mintavételt egy, a tagállam által felhatalmazott személy végzi.3.2. Mintázandó anyagMinden vizsgálandó tételből külön-külön kell mintát venni. E melléklet egyedi rendelkezéseivel összhangban a nagy tételeket kisebb altételekre kell osztani és azokból külön-külön kell mintát venni.3.3. ÓvintézkedésekA mintavétel és a minták előkészítése során óvintézkedéseket kell tenni minden olyan változás elkerülésére, amely befolyásolná az ochratoxin-A-tartalmat, károsan befolyásolná az analitikai meghatározást vagy csorbítaná az egyesített minták reprezentativitását.3.4. Növekményes mintákA növekményes mintákat lehetőség szerint a tétel vagy az altétel különböző, egymástól távoli helyeiről kell venni. Az ezen eljárástól való eltéréseket fel kell jegyezni a mintavételi naplóban.3.5. Az egyesített minta elkészítéseAz egyesített mintát a növekményes minták összesítésével kell előállítani.3.6. Párhuzamos mintákA homogenizált mintából megerősítés céljából, illetve szakmai (védekezési) és szakértői célokra párhuzamos mintákat kell venni, kivéve ha ez ellentétes a tagállamok mintavételi szabályaival.3.7. A minták csomagolása és szállításaMinden egyes mintát olyan tiszta, inert edénybe kell helyezni, amely védelmet nyújt a szennyeződések és a szállítás okozta károsodások ellen. Minden szükséges óvintézkedést meg kell tenni a szállítás és a tárolás során a minta összetételében esetlegesen bekövetkező változások elkerülése érdekében.3.8. A minták lezárása és címkézéseA hatósági felhasználásra vett összes mintát a mintavétel helyszínén le kell zárni és a tagállam szabályainak megfelelően azonosítóval kell ellátni.Minden egyes mintavételről naplót kell vezetni – amely alapján a tétel egyértelműen azonosítható –, feljegyezve benne a mintavétel időpontját és helyét, továbbá minden olyan további információt, amely segítheti a vizsgálatot végző személy munkáját.4. Egyedi rendelkezések4.1. Különböző típusú tételekAz élelmiszercikkek forgalmazhatók ömlesztett formában, tartályokban vagy egyedi csomagolásban (zsákokban, zacskókban, kiskereskedelmi kiszerelésben stb.). A mintavételi eljárást az áruk forgalomba hozatalának valamennyi formájára alkalmazni lehet.Az e melléklet 4.3., 4.4. és 4.5. pontjában megállapított különleges rendelkezések sérelme nélkül az egyedi csomagolásban (zsákokban, zacskókban, kiskereskedelmi kiszerelésben stb.) forgalomba hozott tételek mintázására irányadóként az alábbi képlet alkalmazható:+++++ TIFF +++++- Súly: kg-ban,- Mintavételi gyakoriság (mgy): minden "n" – edik zsák vagy zacskó, amelyből egy növekményes mintát kell venni (a törtszámokat a legközelebbi egész számra kell kerekíteni).4.2. Az összesített minta súlyaE melléklet eltérő rendelkezése hiányában a növekményes minta súlyának körülbelül 100 g-nak kell lennie. A kiskereskedelmi csomagokból álló tételek esetében a növekményes minta súlya a kiskereskedelmi csomag súlyától függ.4.3. A gabonára és a szárított szőlőre vonatkozó mintavételi eljárás általános áttekintése1. táblázat: A tételek altételekre való osztása a terméktől és a tétel súlyától függőenÁrucikk | A tétel súlya (tonna) | Az altételek súlya vagy száma | A növekményes minták száma | Az egyesített minta súlya (kg) |Gabonák és gabonatermékek | ≥ 1500 | 500 tonna | 100 | 10 |> 300 és < 1500 | 3 altétel | 100 | 10 |≥ 50 és ≤ 300 | 100 tonna | 100 | 10 |< 50 | – | 10-100 [1] | 1-10 |Szárított szőlő (mazsola, mazsolaszőlő és malagaszőlő) | ≥ 15 | 15-30 tonna | 100 | 10 |< 15 | – | 10-100 [2] | 1-10 |4.4. A gabonára és a gabonatermékekre (tételek ≥ 50 tonna), valamint a szárított szőlőre (tételek ≥ 15 tonna) vonatkozó mintavételi eljárás- Amennyiben az altétel fizikailag elkülöníthető, minden egyes tételt az 1. táblázat szerint kell altételekre osztani. Tekintettel arra, hogy a tétel súlya nem mindig pontosan többszöröse az altételek súlyának, az altétel súlya maximum 20 %-kal haladhatja meg az említett súlyt.- Minden altételből külön-külön kell mintát venni.- A növekményes minták száma: 100. 50 tonnánál kisebb gabonatételek és 15 tonnánál kisebb szárítottszőlő-tételek esetében ld. a 4.5. pontot. Az egyesített minta súlya = 10 kg.- Amennyiben a tétel (csomagolási formára, szállítási eszközökre stb. visszavezethető) sérüléséből eredő gazdasági következmények miatt a fent ismertetett mintavételi módszert nem lehet végrehajtani, alternatív mintavételi módszert lehet alkalmazni, feltéve hogy az a lehetőségekhez képest reprezentatív, továbbá azt teljes körűen leírják és dokumentálják.4.5. A gabonára és a gabonatermékekre (tételek < 50 tonna), valamint a szárított szőlőre (tételek < 15 tonna) vonatkozó mintavételi eljárás.50 tonnánál kisebb gabonatételek és 15 tonnánál kisebb szárítottszőlő-tételek esetében a mintavételi tervet a tétel súlyától függően 10-100 növekményes mintával kell megvalósítani, és 1-10 kg súlyú összesített mintát kell kapni.A növekményes minták számának meghatározásához az alábbi táblázatban található számokat kell alékalmazni.2. táblázat: A növekményes minták száma a gabonatétel súlyától függőenA tétel súlya (tonna) | A növekményes minták száma |≤ 1 | 10 |> 1 – ≤ 3 | 20 |> 3 – ≤ 10 | 40 |> 10 – ≤ 20 | 60 |> 20 – ≤ 50 | 100 |3. táblázat: A növekményes minták száma a szárítottszőlő-tétel súlyától függőenA tétel súlya (tonna) | A növekményes minták száma |≤ 0,1 | 10 |> 0,1 – ≤ 0,2 | 15 |> 0,2 – ≤ 0,5 | 20 |> 0,5 – ≤ 1,0 | 30 |> 1,0 – ≤ 2,0 | 40 |> 2,0 – ≤ 5,0 | 60 |> 5,0 – ≤ 10,0 | 80 |> 10,0 – ≤ 15,0 | 100 |4.6. Mintavétel a kiskereskedelmi fázisbanA kiskereskedelmi fázisban lehetőség szerint a fenti mintavételi rendelkezésekkel összhangban kell az élelmiszerekből mintát venni. Amennyiben ez nem lehetséges, a kiskereskedelmi fázisban hatékony más mintavételi eljárás is alkalmazható, feltéve hogy a minták kellőképpen reprezentatívak a megmintázott tétel vonatkozásában.5. A tétel vagy altétel elfogadása- Elfogadásra kerül, ha az összesített minta megfelel a maximális határértéknek.- Visszautasításra kerül, ha az összesített minta túllépi a maximális határértéket.[1] A tétel súlyától függően – lásd e melléklet 2. táblázatát[2] A tétel súlyától függően – lásd e melléklet 3. táblázatát--------------------------------------------------II. MELLÉKLETEGYES ÉLELMISZEREK OCHRATOXIN-A-TARTALMÁNAK HATÓSÁGI ELLENŐRZÉSEKOR ALKALMAZOTT MINTAELŐKÉSZÍTÉS ÉS A VIZSGÁLATI MÓDSZEREKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK1. Óvintézkedésekmivel az ochratoxin-A eloszlása nem egyenletes, a minták előkészítését – és különösen homogenizálását – igen óvatosan kell elvégezni.A laboratóriumban átvett valamennyi anyagot fel kell használni a tesztanyag elkészítésére.2. A laboratórium által átvett minta kezeléseŐröljük finomra és alaposan keverjük össze az egész egyesített mintát egy bizonyítottan teljes homogenizációt eredményező eljárás alkalmazásával.3. A minták felosztása megerősítési vagy védekezési célraA homogenizált mintából megerősítés céljából, illetve szakmai (védekezési) és szakértői célokra párhuzamos mintákat kell venni, kivéve ha ez ellentétes a tagállamok mintavételi szabályaival.4. A laboratóriumban alkalmazandó vizsgálati módszerek és a laboratóriumi ellenőrzésre vonatkozó követelmények4.1. FogalommeghatározásokAz alábbiakban azok a leggyakrabban használt meghatározások szerepelnek, amelyeket a laboratóriumnak alkalmaznia kell:Pontossági paraméterként leggyakrabban a megismételhetőségre és a reprodukálhatóságra történik hivatkozás.r  Megismételhetőség: az az érték, amely alatt két egyedi, megismételhetőségi körülmények között (azaz ugyanazon minta, ugyanazon kezelőszemély, ugyanazon berendezés, ugyanazon laboratórium és a két teszt elvégzése között eltelt rövid idő) kapott teszteredmény közötti abszolút különbség várhatóan egy specifikus valószínűségen belülre (tipikusan 95 %) esik és így r = 2,8 × srsr  Standard eltérés: a megismételhetőségi körülmények között kapott eredményekből kell kiszámítaniRSDr ×100x–az összes laboratóriumban, illetve mintára kapott eredmények átlagaR  Reprodukálhatóság: az az érték, amely alatt két egyedi, reprodukálhatósági körülmények között (azaz különböző laboratóriumokban dolgozó kezelőszemélyek által vett azonos anyagon, standardizált vizsgálati módszer alkalmazásával) kapott teszteredmény közötti abszolút különbség várhatóan egy bizonyos valószínűségen belülre (tipikusan 95 %) esik; R = 2,8 × sRsR  Standard eltérés: a reprodukálhatósági körülmények között kapott eredményekből kell kiszámítaniRSDR ×100.4.2. Általános követelményekAz élelmiszerellenőrzési célokra alkalmazott vizsgálati módszereknek meg kell felelniük az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi és vizsgálati módszerek bevezetéséről szóló 85/591/EGK irányelv mellékletének 1. és 2. pontjában ismertetett rendelkezéseknek.4.3. Különleges követelményekAhol az ochratoxin-A élelmiszerekben előforduló szintjének meghatározására közösségi szinten nincs külön módszer előírva, a laboratóriumok bármilyen olyan módszert választhatnak, amely az alábbi követelményeknek megfelel:Az ochratoxin-A meghatározására vonatkozó eredményjellemzőkMennyiség μg/kg | Ochratoxin-A |RSDr (%) | RSDR (%) | Visszanyerés (%) |< 1 | ≤ 40 | ≤ 60 | 50-120 |1-10 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70-110 |- Az alkalmazott módszerek kimutatási határai nincsenek megadva, mivel a pontossági értékek a kérdéses koncentrációknál szerepelnek.- A pontossági értékeket a Horwitz-egyenletből kell kiszámítani:RSD= 21-0,5logCahol:- RSDR a reprodukálhatósági körülmények között kapott eredményekből kiszámított relatív standard eltérés×100,- C a koncentrációarány (azaz 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1000 mg/kg).Ez egy általános pontossági egyenlet, amely független a vizsgált komponenstől és mátrixtól és a legtöbb rutinszerű elemzési módszer esetében kizárólag a koncentrációtól függ.4.4. A visszanyerés kiszámításaAz analitikai eredményt a visszanyerésre korrigálva vagy nem korrigálva kell bejelenteni. A bejelentés módját és a visszanyerési szintet be kell jelenteni.4.5. A laboratóriumokra vonatkozó minőségi szabványokA laboratóriumoknak az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével kapcsolatos további intézkedések tekintetében meg kell felelniük a 93/99/EGK irányelvnek.--------------------------------------------------


title: A Tanács 96/72/EK irányelve (1996. november 18.) a cukorrépa-vetőmag, takarmánynövény-vetőmagok, a gabonavetőmagok, a vetőburgonya, az olaj- és rostnövények vetőmagjának és a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló 66/400/EGK, 66/401/EGK, 66/402/EGK, 66/403/EGK, 69/208/EGK és 70/458/EGK irányelvek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0072

Hivatalos Lap L 304 , 27/11/1996 o. 0010 - 0011

		A Tanács 96/72/EK irányelve(1996. november 18.)a cukorrépa-vetőmag, takarmánynövény-vetőmagok, a gabonavetőmagok, a vetőburgonya, az olaj- és rostnövények vetőmagjának és a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló 66/400/EGK, 66/401/EGK, 66/402/EGK, 66/403/EGK, 69/208/EGK és 70/458/EGK irányelvek módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel az Európai Unióról szóló szerződés G cikke az "Európai Gazdasági Közösség" kifejezést az "Európai Közösség" kifejezéssel váltotta fel; mivel ezért az "EGK"-rövidítés az "EK"-rövidítés helyébe lép;mivel az "EGK"-rövidítés feltűnik a cukorrépa-vetőmag, a takarmánynövény-vetőmagok, a gabonavetőmagok, a vetőburgonya, az olaj- és rostnövények vetőmagjának és a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló 66/400/EGK [4], 66/401/EGK [5], 66/402/EGK [6], 66/403/EGK [7], 69/208/EGK [8] és 70/458/EGK [9] irányelvek bizonyos rendelkezéseiben és különösen a vetőmagvak csomagolásával és címkézésével kapcsolatosan; mivel ezért helyénvaló az említett rendelkezésekben az "EGK"-rövidítést az "EK"-rövidítéssel felváltani;mivel azonban többnyire nagyobb címkekészleteket rendelnek meg előre, és azoknak a címkéknek a használatát, amelyeken még az "EGK"-rövidítés szerepel, egy bevezető időszakon keresztül engedélyezni kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 66/400 EGK, 66/401/EGK, 66/402/EGK, 66/403/EGK, 69/208/EGK és 70/458/EGK irányelvek a következők szerint módosulnak:1. A 66/400/EGK irányelvben az "EGK"-rövidítést az "EK"-rövidítés váltja fel a következő helyeken:- a 2. cikk (1) bekezdésének G pontjában,- a 10. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseiben,- a 11. cikk (1) bekezdésében,- a 11a. cikk (1) és (2) bekezdéseiben,- a 11b. cikkben,- a 14. cikk (1) bekezdésének második francia bekezdésében, és- a III. melléklet A. I. szakaszában és B. szakaszának címében és 1. pontjában.2. A 66/401/EGK irányelvben az "EGK"-rövidítést az "EK"-rövidítés váltja fel a következő helyeken:- a 2. cikk (1) bekezdésének F és G pontjaiban,- a 9. cikk (1), (2) és (3) bekezdéseiben,- a 10. cikk (1) bekezdésében,- a 10a. cikk (1) és (2) bekezdéseiben,- a 10b. cikkben,- a 13. cikk (3) bekezdésében,- a 14. cikk (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében,- a IV. melléklet A. I szakasza a) pontjának 1. alpontjában és a b) pontjának 1. alpontjában, és- a IV. melléklet B. szakasza címében, a) pontjának 1. alpontjában, b) pontjának 1. alpontjában és c) pontjának 1., 3., 4., 5., 6. és 7. alpontjaiban.3. A 66/402/EGK irányelvben a IV. melléklet A. szakasza a) pontjának 1. alpontjában az "EGK"-rövidítés helyébe az "EK"-rövidítés lép.4. A 66/403/EGK irányelvben a III. melléklet A. szakaszának 1. pontjában az "EGK"-rövidítés helyébe az "EK"-rövidítés lép.5. A 69/208/EGK irányelvben a IV. melléklet A. szakasza a) pontjának 1. alpontjában és a IV. melléklet A. szakasza b) pontjának 1. alpontjában az "EGK"-rövidítés helyébe az "EK"-rövidítés lép.6. A 70/458/EGK irányelvben- a 25. cikk (1) bekezdésében, és- a IV. melléklet A. szakasza a) pontjának 1. alpontjában és B. szakasza a) pontjának 1. alpontjában az "EGK"-rövidítés helyébe az "EK"-rövidítés lép.2. cikkAz "EGK"-rövidítést tartalmazó címkék maradék készleteit 2001. december 31-ig lehet felhasználni.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek 1997. július 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. november 18-án.a Tanács részérőlaz elnökI. Yates[1] HL 125., 1966.7.11., 2290/66. o. Irányelv, amelyet utoljára az 1994-es Csatlakozási Szerződés módosított.[2] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o. Irányelv, amelyet utoljára a 96/18/EK bizottsági irányelv módosított (HL L 76., 1996.3.26., 21. o.).[3] HL 125., 1966.7.11., 2309/66. o. Irányelv, amelyet utoljára a 95/6/EK bizottsági irányelv módosított (HL L 67., 1995.3.25., 30. o.).[4] HL 125., 1966.7.11., 2320/66. o. Irányelv, amelyet utoljára a 96/16/EK bizottsági határozat módosított (HL L 6., 1996.1.9., 19. o.).[5] HL L 169., 1969.7.10., 3. o. Irányelv, amelyet utoljára a 96/18/EK bizottsági irányelv módosított (HL L 76., 1996.3.26., 21. o.).[6] HL L 225., 1970.10.12., 7. o. Irányelv, amelyet utoljára a 96/18/EK bizottsági irányelv módosított (HL L 76., 1996.3.26., 21. o.).[7] HL C 157., 1996.6.1., 15. o.[8] HL C 166., 1996.6.10., 243. o.[9] 1996. szeptember 25-én kinyilvánított vélemény (a Hivatalos Lapban még nem hirdették ki).--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2009/135/EK irányelve ( 2009. november 3. ) a 2004/33/EK irányelv III. mellékletében a teljes vér és vérkomponensek donoraira megállapított alkalmassági kritériumok némelyikétől az influenza A(H1N1) világjárvány nyomán felmerülő vérhiány kockázata miatt történő ideiglenes eltérés engedélyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               4.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 288/7

      A BIZOTTSÁG 2009/135/EK IRÁNYELVE

   (2009. november 3.)
   a 2004/33/EK irányelv III. mellékletében a teljes vér és vérkomponensek donoraira megállapított alkalmassági kritériumok némelyikétől az influenza A(H1N1) világjárvány nyomán felmerülő vérhiány kockázata miatt történő ideiglenes eltérés engedélyezéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az emberi vér és vérkomponensek gyűjtésére, vizsgálatára, feldolgozására, tárolására és elosztására vonatkozó minőségi és biztonsági előírások megállapításáról, valamint a 2001/83/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. január 27-i 2002/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 29. cikke második bekezdésének d) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 2009/539/EK bizottsági határozattal (2) módosított 2000/96/EK bizottsági határozatban (3) meghatározott, az Egészségügyi Világszervezet (WHO) által a 2005-ös Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályokkal összhangban világjárványnak minősített jelenlegi influenza A(H1N1) járvány ideiglenesen és rövidtávon okozhat elégtelenségeket a tagállamok vér- és vérkomponens-ellátásában, mivel veszélyt jelent mind a donorokra, mind a nemzeti vérközpontok személyzetére nézve. Ezért a folyamatos vér- és vérkomponens-ellátás biztosításához szükség lehet készenléti tervek alkalmazására. A terveknek operatív, kommunikációs és szabályozási eszközöket kell tartalmazniuk.

               (2)

               Szabályozási eszközként – kivételes és ideiglenes jelleggel, a vérellátás növelése érdekében – lehetőség van a donorokra vonatkozó azon kritériumok némelyikének enyhítésére, amelyeket a 2002/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az emberi vérre és vérkomponensekre vonatkozó egyes technikai követelmények tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. március 22-i 2004/33/EK irányelv (4) III. melléklete állapít meg.

               (3)

               E kritériumok enyhítésére csak a legvégső esetben kerülhet sor, azután, hogy a vérellátási lánc optimalizálására irányuló szervezeti intézkedések, a donorok számára szervezett kommunikációs kampányok és a vér klinikai felhasználásának optimalizálása érdekében tett lépések elégtelennek bizonyultak a vérhiány kialakulásának megelőzéséhez vagy a meglévő hiány kompenzálásához.

               (4)

               2007. október 11-én a WHO ajánlást (5) tett közzé arról, hogy a biztonságos és megfelelő vérellátás fenntartása érdekében milyen lépések megtételét javasolja influenza-világjárvány idején; ajánlásában a szervezet felhívja a figyelmet arra, hogy az alkalmassági kritériumok enyhítését kizárólag abban az időszakban lenne szabad engedélyezni, amikor a WHO globális influenzakészültségi terve (6) szerinti besorolás alapján a járvány a 6-os fázisban van, azaz pandémiának minősül.

               (5)

               A donorok vérében mért hemoglobinszintnek a 2004/33/EK irányelv III. melléklete 1.2. pontjában megállapított határértékei nem tükrözik minden esetben a donorok vérének tényleges vastartalmát, és ezért nem mindig jelentenek a vérszegénység diagnosztizálásához alapul vehető referenciaértékeket. A fent említettek elővigyázatossági küszöbértékeknek tekinthetők, mivel ezek a referenciaértékek – a lakosságra vagy a régióra jellemző speciális adottságok miatt – egyes tagállamokban alacsonyabbak, mint másokban. Ennek eredményeként olyan személyek, akik biztonsággal adhatnának vért, kizáródnak az alkalmas donorok köréből, mivel vérük hemoglobintartalma az előírásosnál alacsonyabb. A jelenlegi influenza A(H1N1) világjárvány idején ezért ezek a határértékek a férfiak és a nők esetében egyaránt legfeljebb 5 g/l-rel csökkenthetők, anélkül, hogy ez a donorok egészségét veszélyeztetné. Az egyes donorok alkalmasságának értékelését minden esetben egészségügyi szakemberek végzik, akik a 2002/98/EK irányelv 19. cikkével összhangban járnak el, és valós kockázat észlelésekor kizárhatják az adott személyt az alkalmas donorok köréből.

               (6)

               Az Európai Bizottság felkérte az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központot (ECDC), hogy az influenza A(H1N1) világjárvány tekintetében végezzen elemzést arról, milyen kockázatokkal járna, ha ideiglenesen csökkentenék a kizárási időszakot, amely a donorokra influenzához hasonló betegségből való felgyógyulásukat követően érvényes. A 2009. október 9-én benyújtott értékelés végkövetkeztetése szerint – a kizárási időszak 7 napra történő csökkentése esetén – a kockázatnövekedés mind a donorok, mind a recipiensek tekintetében kifejezetten alacsony lenne, és a vérhiány kockázata mindenképpen súlyosabb veszélyt jelentene.

               (7)

               Sürgős esetben ezért a tagállamok számára engedélyezni kell, hogy kivételes jelleggel és ideiglenesen eltérjenek a szóban forgó alkalmassági kritériumoktól, feltéve, hogy eleget tesznek az ebben az irányelvben megállapított feltételeknek.

               (8)

               Tekintettel arra, hogy a jelenlegi influenza A(H1N1) világjárvány a vérellátásra nézve olyan veszélyt jelent, amely akár rövid időn belül is bekövetkezhet, ennek az irányelvnek azonnal hatályba kell lépnie annak érdekében, hogy a tagállamok minél előbb átültethessék nemzeti jogukba, és meghozhassák a szükséges intézkedéseket.

               (9)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések kifejezetten az influenza A(H1N1) vírus nyomán kialakult ideiglenes helyzet megoldására hivatottak. Ezért ez az irányelv 2010. június 30-ig alkalmazható. Addigra az influenza A(H1N1) világjárvány 2009/2010-es, legsúlyosabb időszaka várhatóan véget ér, a vérellátást fenyegető veszély legalábbis csökken, és részletesebb adatok állnak majd rendelkezésre a betegség epidemiológiáját és az oltást illetően.

               (10)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 2002/98/EK irányelv 28. cikke alapján létrehozott bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Eltérés a donorokra megállapított egyes alkalmassági kritériumoktól
   1.   Azok a tagállamok, amelyekben az influenza A(H1N1) világjárvány közvetlen következményeként a vér- és vérkomponens-ellátás terén elégtelenség vagy annak komoly kockázata lépett fel, ideiglenesen bevezethetik az alábbi intézkedéseket:

               a)

               a 2004/33/EK irányelv III. mellékletének 1.2. pontjától eltérve csökkenthetik a donor vérében mérhető hemoglobinszint alsó értékhatárát, amely nők esetében nem lehet kevesebb 120 g/l-nél, férfiak esetében 130 g/l-nél;
               és/vagy

               b)

               a 2004/33/EK irányelv III. mellékletének 2.2.1. pontjától eltérve csökkenthetik az influenzához hasonló betegség esetén a tünetek megszűnése után betartandó kizárási időszakot, amely nem lehet kevesebb 7 napnál.

         2.   Az (1) bekezdésben említett eltérések alkalmazása során az alábbi feltételeknek kell teljesülniük:

               a)

               az érintett tagállamoknak haladéktalanul tájékoztatniuk kell a Bizottságot azokról az intézkedésekről, amelyeket az (1) bekezdés értelmében be kívánnak vezetni vagy bevezettek;

               b)

               a tagállamoknak indokolást kell eljuttatniuk a Bizottsághoz az említett intézkedések szükségszerűségéről, azaz be kell számolniuk arról, mekkora a kockázata a vér- és vérkomponens-ellátás elégtelenségének, illetve mekkora a ténylegesen fennálló vér- és vérkomponenshiány mértéke, valamint be kell mutatniuk az intézkedések szükségességének felméréséhez felhasznált kritériumokat és módszereket;

               c)

               mihelyt a b) pontban említett kritériumok és módszerek alapján az állapítható meg, hogy a vér- és vérkomponens-ellátás újra eléri a kielégítő szintet, a szóban forgó tagállamnak meg kell szüntetnie az (1) bekezdésben említett ideiglenes eltérés alkalmazását, és erről értesítenie kell a Bizottságot.

         2. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   1.   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2009. december 31-ig megfeleljenek. Haladéktalanul megküldik a Bizottságnak e rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezések hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   2.   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   3. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   Ez az irányelv 2010. június 30-ig alkalmazható.
   4. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. november 3-án.

            a Bizottság részéről

         Androulla VASSILIOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 33., 2003.2.8., 30. o.

      (2)  HL L 180., 2009.7.11., 22. o.

      (3)  HL L 28., 2000.2.3., 50. o.

      (4)  HL L 91., 2004.3.30., 25. o.

      (5)  Donor Selection Guidelines in Pandemic Situations (Útmutató a donorok kiválasztásához világjárvány idején) (Blood Regulators Network) http://www.who.int/bloodproducts/brn/DonorSelectionincaseofPandemicSituations.pdf

      (6)  http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_GIP_2005_5/en/index.html


title: A Bizottság 2011/74/EU irányelve ( 2011. július 29. ) a kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének egyes módszereiről szóló 96/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról EGT-vonatkozású szöveg

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 198/32

         A BIZOTTSÁG 2011/74/EU IRÁNYELVE
   (2011. július 29.)
   a kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének egyes módszereiről szóló 96/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésének egyes módszereiről szóló, 1996. december 16-i 96/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 5. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A textiltermékek elnevezéséről szóló, 2009. január 14-i 2008/121/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) előírja, hogy a textiltermékeket címkével kell ellátni, amelyen fel kell tüntetni a textiltermék szálösszetételét, és elemzés útján ellenőrizni kell, hogy a címkén feltüntetett jelölések megfelelnek-e a textiltermék tényleges összetételének.

               (2)

               A 96/73/EK irányelv egységes módszereket ír elő a kétkomponensű textilszálkeverékek mennyiségi elemzésére.

               (3)

               Egy műszaki munkacsoport legújabb megállapításai alapján a 2008/121/EK irányelvet hozzáigazították a műszaki fejlődéshez, a szálaknak az említett irányelv I. és V. mellékletében található jegyzékét kiegészítve a polipropilén/poliamid kétkomponensű szállal.

               (4)

               Ezért egységes vizsgálati módszereket kell meghatározni a polipropilén/poliamid kétkomponensű szál tekintetében.

               (5)

               A 96/73/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a textiltermékek elnevezésére és címkézésére vonatkozó irányelvekkel foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 96/73/EK irányelv II. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2012. július 30-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 29-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 32., 1997.2.3., 1. o.

      (2)  HL L 19., 2009.1.23., 29. o.

      MELLÉKLET
      A 96/73/EK irányelv II. mellékletének 2. fejezete a következőképpen módosul:

                  1.

                  Az „Összefoglaló táblázat” helyébe a következő lép:
                  „2.   ÖSSZEFOGLALÓ TÁBLÁZAT

                              Módszer

                              Alkalmazási kör (1)

                              Reagens

                              Oldható komponens

                              Oldhatatlan komponens

                              1.

                              acetát

                              bizonyos más szálak

                              aceton

                              2.

                              egyes fehérjeszálak

                              bizonyos más szálak

                              hipoklorit

                              3.

                              viszkóz, réz-oxid vagy meghatározott típusú modálszálak

                              bizonyos más szálak

                              hangyasav és cink-klorid

                              4.

                              poliamid vagy nejlon

                              bizonyos más szálak

                              hangyasav, 80 tömeg%

                              5.

                              acetát

                              bizonyos más szálak

                              benzilalkohol

                              6.

                              triacetát vagy polilaktid

                              bizonyos más szálak

                              diklór-metán

                              7.

                              egyes cellulózszálak

                              bizonyos más szálak

                              kénsav, 75 tömeg%

                              8.

                              akril, egyes modakrilok vagy polikloridok

                              bizonyos más szálak

                              dimetil-formamid

                              9.

                              egyes polikloridok

                              bizonyos más szálak

                              széndiszulfid/aceton, 55,5/44,5 térfogat%

                              10.

                              acetát

                              bizonyos más szálak

                              jégecet

                              11.

                              selyem, poliamid vagy nejlon

                              bizonyos más szálak

                              kénsav, 75 tömeg%

                              12.

                              juta

                              egyes állati eredetű szálak

                              nitrogéntartalmat mérő módszer

                              13.

                              polipropilén

                              bizonyos más szálak

                              xilol

                              14.

                              bizonyos szálak

                              bizonyos más szálak

                              koncentrált kénsavas módszer

                              15.

                              polikloridok, egyes modakrilok, egyes elasztánok, acetátok, triacetátok

                              bizonyos más szálak

                              ciklohexanon

                              16.

                              melamin

                              bizonyos más szálak

                              forró hangyasav, 90 tömeg%

                  2.

                  Az 1. módszerről szóló rész 1.2. pontja helyébe a következő szöveg lép:

                              „2.

                              gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), selyem (4), pamut (5), len (7), valódi kender (8), juta (9), manilakender (10), alfafű (11), kókuszrost (12), seprűzanót (13), rami (14), szizál (15), rézoxid-szál (21), modálszál (22), fehérje (23), viszkóz (25), akril (26), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                        Ez a módszer semmilyen körülmények között nem alkalmazható olyan acetátszálak esetében, amelyek felületét deacetilezték.”

                  3.

                  A 2. módszerről szóló rész 1.2. pontja helyébe a következő szöveg lép:

                              „2.

                              pamut (5), rézoxid-szál (21), viszkóz (25), akril (26), polikloridok (27), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), elasztán (43), üvegszál (44), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                        Ha különböző fehérjeszálak vannak jelen, akkor a módszerrel ezek összes tömegét határozzuk meg és nem egyedi mennyiségüket.”

                  4.

                  A 3. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „VISZKÓZ, RÉZOXID-SZÁL VAGY BIZONYOS MODÁLSZÁLTÍPUSOK ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Hangyasavas és cink-kloridos módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          pamut (5), polipropilén (37), elasztolefin (47) és melamin (48).

                                    Ha modálszál is jelen van, előzetes vizsgálatra van szükség annak megállapítására, hogy az oldódik-e a reagensben.
                              Ez a módszer nem alkalmas olyan keverékek vizsgálatára, amelyekben a pamutot erős kémiai roncsoló hatás érte, illetve ahol a viszkóz vagy rézoxid-szál részlegesen oldhatóvá vált bizonyos teljes mértékben el nem távolítható színezékek vagy kikészítőanyagok jelenléte következtében.”

                              c)

                              Az 5. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „5.   AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS KIFEJEZÉSE
                              Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A »d« értéke 1,00, kivéve a pamut esetében, amelynél »d« = 1,02, valamint a melamin esetében, amelynél »d«= 1,01.”

                  5.

                  Az 5. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „ACETÁT ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Benzil-alkoholos módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          triacetát (24), polipropilén (37), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49)”

                  6.

                  A 6. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „TRIACETÁTOK VAGY POLILAKTID ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Diklór-metános módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), selyem (4), pamut (5), rézoxid-szál (21), modálszál (22), viszkóz (25), akril (26), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), üvegszál (44), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                                 Megjegyzés:

                              Az olyan triacetátszálak, amelyeket részleges hidrolízishez vezető kikészítésnek vetettek alá, már nem teljes mértékben oldódnak ebben a reagensben. Ilyen esetekben a módszer nem alkalmazható.”

                  7.

                  A 7. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „BIZONYOS CELLULÓZSZÁLAK ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (75 tömeg%-os kénsavas módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          poliészter (35), polipropilén (37), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).”

                              c)

                              Az 5. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „5.   AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS KIFEJEZÉSE
                              Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A »d« értéke 1,00, kivéve a polipropilén/poliamid kétkomponensű szál esetében, amelynél »d« = 1,01.”

                  8.

                  A 8. módszerről szóló rész 1.2. pontja helyébe a következő szöveg lép:

                              „2.

                              gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), selyem (4), pamut (5), rézoxid-szál (21), modálszál (22), viszkóz (25), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), elaszto-multiészter (46), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                        A módszer egyaránt alkalmas előzetesen metallizált festékkel festett akrilok és egyes modakrilok esetében, kivétel a krómos utánkezeléssel színezett modakrilok.”

                  9.

                  A 9. módszerről szóló rész 1.2. pontja helyébe a következő szöveg lép:

                              „2.

                              gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), selyem (4), pamut (5), rézoxid-szál (21), modálszál (22), viszkóz (25), akril (26), poliamid vagy nejlon (30), poliészter (35), polipropilén (37), üvegszál (44), elaszto-multiészter (46), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                        Ha a keverék gyapjú- vagy selyemtartalma meghaladja a 25 %-ot, a 2. módszert kell alkalmazni.
                  Ha a keverék poliamid- vagy nejlontartalma meghaladja a 25 %-ot, a 4. módszert kell alkalmazni.”

                  10.

                  A 10. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „ACETÁT ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Jégecetes módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          bizonyos polikloridok (27), nevezetesen polivinil-klorid szálak, utóklórozással vagy anélkül, polipropilén (37), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).”

                  11.

                  A 11. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „SELYEM VAGY POLIAMID ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (75 tömeg%-os kénsavas módszer)”

                              b)

                              Az 1. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „1.   ALKALMAZÁSI KÖR
                              Ez a módszer a nem szálas anyagok eltávolítását követően a következő összetételű, kétkomponensű textilszálkeverékek esetében alkalmazható:

                                          1.

                                          selyem (4) vagy poliamid vagy nejlon (30)
                                          valamint

                                          2.

                                          gyapjú (1), állati szőr (2 és 3), polipropilén (37), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).”

                              c)

                              A 2. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „2.   VIZSGÁLATI ALAPELV
                              A selyem-, poliamid- vagy nejlonszálakat a keverék ismert száraz tömegű mennyiségéből 75 tömegszázalékos kénsavval oldjuk ki.
                              A visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és megmérjük; tömegét – szükség esetén korrigálva – a keverék száraz tömegének százalékában fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a száraz selyem, poliamid vagy nejlon százalékát”

                              d)

                              A 4. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „4.   VIZSGÁLATI ELJÁRÁS
                              Kövessük az általános útmutatóban leírtakat, és a következőképpen járjunk el:

                                          A legalább 200 ml-es, becsiszolt üvegdugóval ellátott Erlenmeyer-lombikban található próbadarab minden grammjához adjunk 100 ml 75 tömegszázalékos kénsavat, és zárjuk le az üvegdugóval. Erősen rázzuk fel, és hagyjuk szobahőmérsékleten állni 30 percig. Rázzuk fel ismét, és hagyjuk állni 30 percig. Végezetül még egyszer rázzuk fel, és szűrjük le a lombik tartalmát a lemért szűrőtégelyen. A 75 tömegszázalékos kénsav reagenssel mossuk ki a visszamaradt szálakat a lombikból. A szűrőn visszamaradt anyagot előbb 50 ml híg kénsavoldattal, majd 50 ml vízzel, végül 50 ml híg ammóniaoldattal mossuk ki. Leszívás előtt minden alkalommal engedjük, hogy a szálak a folyadékkal legalább 10 percig érintkezzenek. Végezetül vízzel öblítsük ki, de hagyjuk, hogy a szálak a vízzel körülbelül 30 percen át érintkezzenek. Szívassuk le a tégelyt, szárítsuk meg a visszamaradt anyaggal együtt, hűtsük vissza és mérjük le.

                                          A poliamid és a polipropilén/poliamid szál kétkomponensű keverékei esetében a szálaknak a lemért szűrőtégelyen történő leszűrése után és a leírt mosási eljárás alkalmazása előtt kétszer mossuk át a szűrőtégelyen visszamaradó szálakat, mindannyiszor 50 ml 75 %-os kénsav reagenssel.”

                              e)

                              Az 5. és 6. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „5.   AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS KIFEJEZÉSE
                              Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A »d« értéke 1,00, kivéve a gyapjú esetében, amelynél »d« = 0,985, továbbá a polipropilén/poliamid kétkomponensű szál esetében, amelynél »d« = 1,005, valamint a melamin esetében, amelynél »d« = 1,01.
                              6.   PONTOSSÁG
                              Textilanyagok homogén keveréke esetében az e módszerrel nyerhető eredmények konfidenciahatára 95 %-os konfidenciaszinten legfeljebb ± 1, kivéve a poliamid és a polipropilén/poliamid szál kétkomponensű keverékeit, amelyek esetében az eredmények konfidenciahatára legfeljebb ± 2.”

                  12.

                  A 14. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „BIZONYOS SZÁLAK ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Tömény kénsavas módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          polikloridok (27) vinilklorid-homopolimerre alapozva, utóklórozással vagy anélkül, polipropilén (37), elasztolefin (47), melamin (48) és polipropilén/poliamid kétkomponensű szál (49).

                                    A szóban forgó modakrilok tömény kénsavba mártva átlátszó oldatot adnak (a kénsav relatív sűrűsége 20 °C-on 1,84).
                              Ezt a módszert a 8. és 9. módszer helyett lehet alkalmazni.”

                              c)

                              A 2. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „2.   ALAPELV
                              A keverék nem poliklorid, nem polipropilén, nem elasztolefin, nem melamin és nem polipropilén/poliamid kétkomponensű szál összetevőjét (vagyis az 1.1. pontban említett szálakat) tömény kénsavval (relatív sűrűsége 20 °C-on 1,84) kioldjuk az ismert száraz tömegű keverékből. A polikloridból, polipropilénből, elasztolefinből, melaminból vagy polipropilén/poliamid kétkomponensű szálból álló visszamaradt anyagot összegyűjtjük, kimossuk, megszárítjuk és lemérjük, tömegét szükség esetén a megfelelő módon korrigálva a keverék száraz tömegére vonatkoztatott százalékos értékben fejezzük ki. A különbség alapján megkapjuk a második összetevő százalékos arányát.”

                              d)

                              Az 5. pont helyébe a következő szöveg lép:
                              „5.   AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA ÉS KIFEJEZÉSE
                              Az eredményeket az általános útmutatóban meghatározottak szerint számítsuk ki. A »d« értéke 1,00, kivéve a melamin és a polipropilén/poliamid kétkomponensű szál esetében, amelyeknél »d« = 1,01.”

                  13.

                  A 16. módszerről szóló rész a következőképpen módosul:

                              a)

                              A cím helyébe a következő szöveg lép:

                                 „MELAMIN ÉS BIZONYOS MÁS SZÁLAK

                                 (Forró hangyasavas módszer)”

                              b)

                              Az 1.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.

                                          pamut (5), aramid (31) és polipropilén (37).”

         (1)  A szálak részletes felsorolása az egyes módszereknél található.”


title: A Tanács 2009/157/EK irányelve ( 2009. november 30. ) a szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatairól (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               10.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 323/1

      A TANÁCS 2009/157/EK IRÁNYELVE

   (2009. november 30.)
   a szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatairól
   (kodifikált változat)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   mivel:

               (1)

               A szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatairól szóló, 1977. július 25-i 77/504/EGK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az irányelvet kodifikálni kell.

               (2)

               A szarvasmarha-tenyésztés különösen fontos szerepet játszik a Közösség mezőgazdaságában és a megfelelő eredmények nagymértékben függnek a fajtatiszta tenyészállatok használatától.

               (3)

               A fajták és szabványok tagállamonkénti különbözősége akadályozza a Közösségen belüli kereskedelmet. Ezen eltérések megszüntetése és ezáltal a mezőgazdaság érintett szektorában a termelékenység növelése érdekében valamennyi szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállat Közösségen belüli kereskedelmét liberalizálni kell.

               (4)

               A tagállamok számára lehetővé kell tenni egy közösségi eljárás szerint kiállított származási bizonyítvány benyújtásának követelését.

               (5)

               Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell elfogadni.

               (6)

               Ez az irányelv nem érinti a I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   a)   „szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállat”: olyan szarvasmarha, beleértve a bivalyt , amelynek azonos fajtájú szülei és nagyszülei törzskönyvbe vagy tenyésztési főkönyvbe bejegyzésre kerültek, és maga vagy bejegyzésre került vagy jogosult a törzskönyvbe való bejegyzésre;
   b)   „törzskönyv”: bármely könyv, nyilvántartás, irattár, adathordozó:
   2. cikk
   A tagállamok biztosítják, hogy állattenyésztési okokból a következőket ne lehessen megtiltani, korlátozni vagy akadályozni:

               a)

               a szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállatok Közösségen belüli kereskedelme;

               b)

               a szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállatok spermájának és petesejtjeinek és embrióinak Közösségen belüli kereskedelme;

               c)

               törzskönyvek létrehozása, amennyiben azok megfelelnek a 6. cikkben meghatározott követelményeknek;

               d)

               a 6. cikkel összhangban törzskönyveket vezető szervezetek vagy szövetségek elismerése; és

               e)

               a szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatainak tenyésztés céljára történő engedélyezéséről szóló, 1987. június 18-i 87/328/EGK tanácsi irányelv (6) alapján a mesterséges megtermékenyítéshez használt tenyészbikák Közösségen belüli kereskedelme.

         3. cikk
   A valamely tagállam által hivatalosan elismert tenyésztői szervezet vagy szövetség nem tagadhatja meg a más tagállamokból származó szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállatok törzskönyveibe történő bejegyzését, feltéve, hogy azok kielégítik a 6. cikkel összhangban megállapított követelményeket.
   4. cikk
   (1)   A tagállamok összeállítják és naprakészen tartják a törzskönyvek vezetésére vagy létrehozására hivatalosan elismert, az 1. cikk b) pontjának i. alpontjában említett szervek jegyzékét, és elérhetővé teszik azt a többi tagállam és a nyilvánosság számára.
   (2)   Az (1) bekezdés egységes alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 7. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
   5. cikk
   A tagállamok előírhatják, hogy a Közösségen belüli kereskedelemben résztvevő szarvasmarhaféle fajtatiszta tenyészállatok és azok spermája vagy petesejtjei és embriói a 7. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban készült mintának megfelelő származási bizonyítvánnyal rendelkezzenek, különös tekintettel a tenyésztéstechnikai teljesítményre.
   6. cikk
   A 7. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítják az alábbiakat:

               a)

               teljesítményvizsgálati eljárásokra és a szarvasmarhák tenyészérték-becslésére vonatkozó módszerek;

               b)

               a tenyésztési szervezetek és szövetségek elismerésére vonatkozó feltételek;

               c)

               a törzskönyvek létrehozásának feltételei;

               d)

               a törzskönyvbe történő bejegyzés feltételei;

               e)

               a származási tanúsítványon feltüntetendő adatok.

         7. cikk
   (1)   A Bizottságot az Állattenyésztés-techikai Állandó Bizottság létrehozásáról szóló, 1977. július 25-i 77/505/EGK határozattal (7) létrehozott Állattenyésztés-technikai Állandó Bizottság segíti.
   (2)   Az e bekezdésre való hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
   Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.
   8. cikk
   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   9. cikk
   Az I. melléklet A. részében meghatározott irányelvekkel módosított 77/504/EGK irányelv hatályát veszti, a I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat az erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
   10. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   Ezt az irányelvet 2010. január 2-tól kell alkalmazni.
   11. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. november 30-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         S. O. LITTORIN

      (1)  A 2009. október 20-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  A 2009. július 15-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL L 206., 1977.8.12., 8. o.

      (4)  Lásd az I. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      (6)  HL L 167., 1987.6.26., 54. o.

      (7)  HL L 206, 1977.8.12., 11. o.

      I. MELLÉKLET

         A. rész

      A hatályon kívül helyezett irányelv és egymást követő módosításainak jegyzéke
      (lásd a 9. cikket)

                  A Tanács 77/504/EGK irányelve
                  (HL L 206., 1977.8.12., 8. o.)

                  A Tanács 79/268/EGK irányelve
                  (HL L 62., 1979.3.13., 5. o.)

                  1979. évi csatlakozási okmány I. mellékletének II.A.65. pontja és II.E.6. pontja
                  (HL L 291., 1979.11.19., 64. o és 85. o.)

                  A Tanács 85/586/EGK irányelve
                  (HL L 372., 1985.12.31., 44. o.)

                  Kizárólag a 4. cikk

                  A Tanács 3768/85/EGK rendelete
                  (HL L 362., 1985.12.31., 8. o.)

                  Kizárólag a melléklet 46. pontja

                  A Tanács 91/174/EGK irányelve
                  (HL L 85., 1991.4.5., 37. o.)

                  Kizárólag a 3. cikk

                  A Tanács 94/28/EK irányelve
                  (HL L 178., 1994.7.12., 66. o.)

                  Kizárólag a 11. cikk

                  1994. évi csatlakozási okmány I. mellékletének V.F.I.A.60. pontja
                  (HL C 241., 1994.8.29., 155. o.)

                  A Tanács 807/2003/EK irányelve
                  (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.)

                  Kizárólag a III. melléklet 23. pontja

                  A Tanács 2008/73/EK irányelve
                  (HL L 219., 2008.8.14., 40. o.)

                  Kizárólag a 2. cikk

         B. rész

      A nemzeti jogba való átültetésre előírt határidők jegyzéke
      (lásd a 9. cikket)

                  Irányelv

                  Az átültetés határideje

                  77/504/EGK

                  1979. január 1., kivéve a 7. cikket
                  A 7. cikk esetében – az abban foglalt valamennyi pont vonatkozásában – azon időponttal kezdődő hatállyal, amikortól kezdve a tagállamok megfelelnek a Közösségen belüli kereskedelemre vonatkozó rendelkezéseknek, különösen a 6. cikk alapján a későbbiekben elfogadott határozatoknak.

                  85/586/EGK

                  1986. január 1.

                  91/174/EGK

                  1991. december 31.

                  94/28/EK

                  1995. július 1.

                  2008/73/EK

                  2010. január 1.

      II. MELLÉKLET

         Megfelelési táblázat

                  77/504/EGK irányelv

                  Ez az irányelv

                  1. cikk, a) pont

                  1. cikk, a) pont

                  1. cikk, b) pont, első és második francia bekezdés

                  1. cikk, b) pont, i. és ii. alpont

                  2. cikk, első bekezdés, első–ötödik francia bekezdés

                  2. cikk, a)–e) pont

                  2. cikk, második bekezdés

                  —

                  3. cikk

                  —

                  4. cikk

                  3. cikk

                  4a. cikk

                  4. cikk

                  5. cikk

                  5. cikk

                  6. cikk, (1) bekezdés, első–ötödik francia bekezdés

                  6. cikk, a)–e) pont

                  6. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  8. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  7. cikk (1) és (2) bekezdés

                  8. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  8. cikk

                  9. cikk

                  —

                  —

                  9. cikk

                  —

                  10. cikk

                  10. cikk

                  11. cikk

                  —

                  I. melléklet

                  —

                  II. melléklet


title: A Bizottság 2003/76/EK irányelve (2003. augusztus 11.) a gépjárművek motorjainak kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedések vonatkozásában a 70/220/EGK tanácsi irányelv módosításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Avis juridique important

|

32003L0076

Official Journal L 206 , 15/08/2003 P. 0029 - 0030

A BIZOTTSÁG 2003/76/EK IRÁNYELVE(2003. augusztus 11.)a gépjárművek motorjainak kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedések vonatkozásában a 70/220/EGK tanácsi irányelv módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 807/2003/EK rendelettel[1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre[2] és különösen annak 13. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a legutóbb a 2002/80/EK bizottsági irányelvvel[3] módosított, a gépjárművek külső gyújtású motorjainak kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. március 20-i 70/220/EGK tanácsi irányelvre[4] és különösen annak 5. cikkére,mivel:(1) A 70/220/EGK irányelv a 70/156/EGK irányelv által létrehozott EK-típusjóváhagyás alkalmazásában a különálló irányelvek egyike.(2) A 2002/80/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv a két és az egy üzemanyaggal járatható gázüzemű járművek típusjóváhagyására vonatkozó külön követelményeket vezetett be a fedélzeti diagnosztikai (OBD) rendszerek tekintetében. Az irányelv egy korlátozott időre rendelkezett a gázüzemű járművek kisebb hiányosságokat mutató OBD-rendszereinek típusjóváhagyásáról is. Ezeket a rendelkezéseket további, a diagnosztikai jelek átvitelére vonatkozó műszaki intézkedésekkel ki kell egészíteni annak érdekében, hogy egyes, a gázüzemű járművek számára újabban kifejlesztett OBD-technológiák, amelyek a 70/220/EGK irányelv követelményeinek minden más tekintetben megfelelnek, ne vezessenek a kereskedelem akadályozásához.(3) A 2002/80/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv a cserekatalizátorok EK-típusjóváhagyására vonatkozóan is külön követelményeket vezetett be. Az említett követelményeket ki kell igazítani úgy, hogy a cserekatalizátorok önálló műszaki egységként típus-jóváhagyási eljárás keretében meghatározhatók legyenek azon az alapon, hogy típus tekintetében megegyeznek az eredetileg beszerelt katalizátorral vagy egy eredeti cserekatalizátorral, amely már típusjóváhagyást nyert.(4) A 70/220/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.(5) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 70/156/EGK irányelv által létrehozott, a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 70/220/EGK irányelv XI. és XIII. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 2004. szeptember 4-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul közlik a Bizottsággal az említett rendelkezéseket, valamint a Bizottság számára megküldenek egy megfelelési táblázatot az említett rendelkezések és ezen irányelv rendelkezései közötti megfelelésről.A tagállamok az említett rendelkezéseket 2004. szeptember 4-től alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2003. augusztus 11-én.a Bizottság részérőlErkki LIIKANENa Bizottság tagjaMELLÉKLETA 70/220/EGK irányelv XI. és XIII. melléklete a következőképpen módosul:A. A XI. melléklet a következőképpen módosul:1. A 3.3.3.4. pont helyébe a következő szöveg lép:"3.3.3.4. A kiválasztott tüzelőanyaggal való üzemeltetés esetén egyéb kibocsátáscsökkentőrendszer-alkatrészek vagy berendezések, illetve az erőátvitel kibocsátással összefüggő alkatrészei vagy rendszerei, amelyek egy számítógéphez csatlakoznak, amelynek meghibásodása ahhoz vezethet, hogy a kibocsátás a kipufogócsőnél meghaladja a 3.3.2. pontban meghatározott határértékeket;".2. A 4.5.2. pont helyébe a következő szöveg lép:"4.5.2. Az e melléklet 1. függeléke 6.6. pontjának követelményei ellenére, és amennyiben a gyártó azt kérelmezi, a jóváhagyó hatóságnak a következő hiányosságokat el kell fogadnia mint olyanokat, amelyek megfelelnek e melléklet a diagnosztikai jelek értékelésére és átvitelére vonatkozó követelményeinek:- a felhasznált mindkét tüzelőanyagra vonatkozó diagnosztikai jelek egyetlen forráscímen való átvitele,- egy diagnosztikai jelhalmaz értékelése mindkét tüzelőanyag-típusra (az egyetlen tüzelőanyaggal járatható járműveknél alkalmazott értékelésnek megfelelően, és az aktuálisan használt tüzelőanyagtól függetlenül),- (a két tüzelőanyag-típus közül az egyikhez tartozó) diagnosztikai jelhalmaz kiválasztása a tüzelőanyag-kapcsoló állásával,- egy diagnosztikai jelhalmaz értékelése és továbbítása a benzinüzemet vezérlő számítógépben mindkét tüzelőanyag esetén, függetlenül a használt tüzelőanyagtól. A gázüzemet vezérlő számítógépe a gáztüzelőanyag-rendszerre vonatkozó diagnosztikai jeleket értékeli és továbbítja, valamint tárolja a tüzelőanyag-állapot történetét.A gyártó további eltéréseket is kérelmezhet, amelyek elfogadásáról a jóváhagyó hatóság dönt.".3. Az 1. függelék 6.6. pontjának helyébe a következő szöveg lép:"6.6. A diagnosztikai jeleknek a két tüzelőanyaggal járatható gázüzemű járművekből történő továbbítására vonatkozó külön követelmények6.6.1. Az olyan, két tüzelőanyaggal járatható gázüzemű járművek esetén, ahol a különféle tüzelőanyag-rendszerek jeleit ugyanaz a számítógép tárolja, a benzinüzem és a gázüzem diagnosztikai jeleit egymástól függetlenül kell értékelni és továbbítani.6.6.2. Az olyan, két tüzelőanyaggal járatható gázüzemű járművek esetén, ahol a különféle tüzelőanyag-rendszerek jeleit két külön számítógép tárolja, a benzinüzem és a gázüzem diagnosztikai jeleit az adott tüzelőanyaghoz tartozó számítógépben kell értékelni és továbbítani.6.6.3. Egy diagnosztikai eszköztől érkező kérés esetén a benzinnel üzemelő jármű diagnosztikai jeleit az egyik forráscímen, a gázzal üzemelő jármű diagnosztikai jeleit egy másik forráscímen kell továbbítani. A forráscímek használatát a Közúti járművek - járművek és külső vizsgálóberendezések kommunikációja a kibocsátással kapcsolatos diagnosztikában - 5. rész: Szennyezőanyag-kibocsátással kapcsolatos diagnosztikai szolgáltatások című, 2001. november 1-jei ISO DIS 15031-5 szabvány írja le.".B. A XIII. melléklet a következő 4.4. ponttal egészül ki:"4.4. Ha a típusjóváhagyást kérelmező be tudja mutatni a jóváhagyó hatóságnak vagy a műszaki szolgálatnak, hogy a cserekatalizátor az ezen irányelv X. melléklete függelékének 1.10. pontjában meghatározott típusba tartozik, akkor a típusbizonyítvány kiállításához nem kell igazolni a 6. pontban meghatározott követelmények teljesülését.".[1] HL L 122., 2003.5.16., 36. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[3] HL L 291., 2002.10.28., 20. o.[4] HL L 76., 1970.4.6., 1. o.