title: A Bizottság irányelve (1981. április 29.) az anyagokból és tárgyakból élelmiszerbe kerülő vinil-klorid hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi vizsgálati módszer megállapításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31981L0432

Hivatalos Lap L 167 , 24/06/1981 o. 0006 - 0011 finn különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0140  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0203  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0140  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0203

		A Bizottság irányelve(1981. április 29.)az anyagokból és tárgyakból élelmiszerbe kerülő vinil-klorid hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi vizsgálati módszer megállapításáról(81/432/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a vinil-klorid-monomert tartalmazó és élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagokra és tárgyakra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. január 30-i 78/142/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 3. cikkére,mivel a 78/142/EGK irányelv 2. cikke megállapítja, hogy az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő vagy már érintkezésbe került anyagok és tárgyak nem vihetnek át az élelmiszerekbe olyan mennyiségű vinil-kloridot, amelyet egy 0,01 mg/kg kimutathatósági határral rendelkező módszer segítségével ki lehet mutatni, a 3. cikk pedig előírja, hogy e határt közösségi vizsgálati módszerrel kell ellenőrizni;mivel a laboratóriumok közötti együttműködésben végzett próbák alapján a mellékletben leírt módszer kellően pontosnak és megismételhetőnek bizonyult ahhoz, hogy azt közösségi módszerként el lehessen fogadni;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkAz anyagokból és tárgyakból élelmiszerekbe kerülő vinil-klorid hivatalos ellenőrzéséhez szükséges vizsgálatot a mellékletben leírt módszerrel kell végezni.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1982. október 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1981. április 29-én.a Bizottság részérőlKarl-Heinz Narjesa Bizottság tagja[1] HL L 44., 1978.2.15., 15. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAZ ANYAGOKBÓL ÉS TÁRGYAKBÓL ÉLELMISZEREKBE KIBOCSÁTOTT VINIL-KLORID MEGHATÁROZÁSA1. TÁRGY ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLETA módszerrel az élelmiszerekben levő vinil-klorid-mennyiséget lehet meghatározni.2. VIZSGÁLATI ALAPELVAz élelmiszerekben levő vinil-klorid (VC) mennyiségét gázkromatográfiával határozzák meg, a headspace-módszer alkalmazásával.3. REAGENSEK3.1. 99,5 térfogatszázaléknál nagyobb tisztaságú vinil-klorid (VC).3.2. N,N-dimetilacetamid (DMA), szennyeződésmentes, a vinil-kloriddal vagy a mérési körülmények között a belső standarddal (3.3.) azonos retenciós idejű.3.3. DMA-ban (3.2.) oldott dietil-éter vagy cisz-2-butén, mint belső standardoldat. E belső standardok nem tartalmazhatnak olyan szennyeződést, amelynek retenciós ideje a mérési körülmények között azonos a vinil-kloridéval.3.4. Desztillált víz vagy ennek megfelelő tisztaságú ioncserélt víz.4. ESZKÖZÖKMegjegyzés:Csak akkor szerepel a felsorolásban egy műszer vagy készülék, ha az speciális vagy pedig különleges előírások alapján készült. Feltételezzük, hogy a szokásos laboratóriumi készülékek rendelkezésre állnak.4.1. Gázkromatográf, automata headspace mintavevővel vagy kézi mintabefecskendezővel ellátva.4.2. Lángionizációs detektor vagy a 7. pontban említett egyéb detektorok.4.3. Gázkromatográfiás oszlopAz oszlopnak lehetővé kell tennie a levegő, a VC, és ha alkalmazzák, a belső standard csúcsainak elkülönítését.Emellett a kombinált 4.2. és 4.3. pont szerinti rendszereknek biztosítaniuk kell, hogy az 1 liter DMA-ban 0,005 mg VC-ot vagy az 1 kilogramm DMA-ban 0,005 mg VC-ot tartalmazó oldatokkal kapott jel legalább ötszöröse legyen a háttérzajnak.4.4. Mintafiolák vagy -palackok, szilikon vagy butilkaucsuk septummal ellátva.A kézi mintavételi technika alkalmazásakor a minta fecskendő segítségével történő kivétele a headspace-ből részleges vákuum képződését okozhatja a fiola vagy a palack belsejében. Ezért kézi technikáknál, ahol a mintavétel előtt a fiolákat nem helyezik nyomás alá, nagy fiolák használata ajánlatos.4.5. Mikrofecskendők.4.6. Légzáró fecskendők a kézi headspace mintavételhez.4.7. 0,1 mg pontosságú analitikai mérleg.5. ELJÁRÁSFIGYELMEZTETÉS: | a VC veszélyes anyag, szobahőmérsékleten gáz halmazállapotú, ezért az oldatokat jól szellőző elszívófülkében kell elkészíteni. |Megjegyzés:Tegyük meg a szükséges óvintézkedéseket annak biztosítására, hogy egyáltalán ne jusson ki VC vagy DMA.Kézi mintavételi technika alkalmazásakor egy belső standardot (3.3.) kell használni.Belső standard használata esetén az egész eljárás alatt ugyanazon oldatot kell használni.5.1. A VC-standardoldat elkészítése (A oldat)5.1.1. Kb. 2000 mg/kg-os koncentrált VC-standardoldatEgy megfelelő üvegedényt mérjünk le 0,1 mg pontossággal, és helyezzünk bele egy bizonyos mennyiségű (pl. 50 ml) DMA-t (3.2.). Mérjük le újra. A DMA-hoz lassan befecskendezve adjunk egy kevés (pl. 0,1 g) folyadék vagy gáz halmazállapotú VC-ot (3.1.). A VC-ot bele is fúvathatjuk a DMA-ba, ha olyan készüléket használunk, amely megelőzi a DMA-veszteséget. Mérjük le újra 0,1 mg pontossággal. Várjunk két órát, hogy kialakuljon az egyensúlyi állapot. Ha belső standardot alkalmazunk, annyi belső standardot adjunk hozzá, hogy a koncentrált VC-standardoldatban a belső standard koncentrációja azonos legyen a 3.3. pont szerint készített belső standardoldatéval. A standardoldatot tartsuk hűtőszekrényben.5.1.2. Higított VC-standardoldat készítéseMérjünk le egy adott mennyiséget a koncentrált VC-standardoldatból (5.1.1.), és hígítsuk ismert térfogatra vagy ismert súlyra DMA-val (3.2.) vagy belső standardoldattal (3.3.). Az így keletkező híg standardoldat (A oldat) koncentrációját mg/literben, illetve mg/kg-ban fejezzük ki.5.1.3. A reakciógörbe elkészítése az A oldattalMegjegyzés:A görbének legalább hét pontpárt kell tartalmaznia.A reakciók megismételhetőségének [1] 1 liter vagy 1 kilogramm DMA-ban 0,002 mg VC-nál alacsonyabbnak kell lennie.A görbét a legkisebb négyzetek módszerével kell kiszámítani e pontokból, vagyis a regressziós vonalat a következő egyenlettel kell kiszámítani:y = ax + aahol:a=n∑xy — ∑x·∑yn∑x2 — ∑x2ésa=∑x2 — ∑x·∑xyn∑x2 — ∑x2ahol:y = az egyes méréseknél a csúcsok magassága vagy területe;x = a megfelelő koncentráció a regressziós vonalon;n = a végzett mérések száma (n ≥ 14).A görbének lineárisnak kell lennie, vagyis a mért reakciók (yi) és a regressziós vonalból számított reakciók (zi) megfelelő értékei közötti különbségek standard eltérése (s) osztva az összes reakció átlagértékével (y) nem lehet több 0,07-nál.Ezt a következő képletből lehet kiszámítani:≤ 0·07ahol:s =∑y— zi2n — 1és:y=yiahol:yi = az egyes mért reakciók;zi = a megfelelő reakcióérték (yi) a számított regressziós vonalon;n = ≥ 14.Készítsünk két sorozatot legalább hét-hét fiolából (4.4.). Minden fiolához adjunk annyi híg VC-standardoldatot (5.1.2.) és DMA-t (3.2.) vagy DMA-ban oldott belső standardoldatot (3.3.), hogy a kettős oldatok végső VC-koncentrációja körülbelül 0, 0,005, 0,010, 0,020, 0,030, 0,040, 0,050 stb. mg/liter vagy mg/kg DMA legyen, és minden fiolában ugyanannyi legyen az oldatok össztérfogata. A híg VC-standardoldat (5.1.2.) mennyisége akkora legyen, hogy a hozzáadott VC-oldat összmennyiségének (μl) és a DMA (g vagy ml) vagy a belső standardoldat (3.3.) mennyiségének aránya ne legyen ötnél nagyobb. Zárjuk le a fiolákat és végezzük el az 5.4.2., 5.4.3. és 5.4.5. pontban leírt műveleteket. Szerkesszünk egy grafikont, amelyben az ordinátaértékek mutatják a kettős oldat VC-csúcsainak területét (vagy magasságát) vagy e területek (vagy magasságok) arányát a megfelelő belső standardcsúcsokhoz viszonyítva, az abszcisszaértékek pedig a kettős oldatok VC-koncentrációját.5.2. Az 5.1. pont szerinti standardoldatok elkészítésének hitelesítése5.2.1. Egy második VC-standardoldat elkészítése (B oldat)Ismételjük meg az 5.1.1. és 5.1.2. pontban leírt eljárást, hogy egy második híg standardoldatot kapjunk, amelynek ez esetben a koncentrációja körülbelül 0,02 mg VC/l vagy 0,02 mg VC/kg DMA vagy belső standardoldat. Ezen oldatot öntsük bele két fiolába (4.4.). Zárjuk le a fiolákat, és végezzük el az 5.4.2., 5.4.3. és 5.4.5. pontban leírt műveleteket.5.2.2. Az A oldat érvényesítéseHa a B oldatra (5.2.1.) vonatkozó két gázkromatográfiás meghatározás átlaga nem különbözik 5 %-nál nagyobb mértékben az 5.1.3. pont szerint kapott reakciós görbe megfelelő pontjától, az A oldat érvényesítése megtörtént. Ha a különbözet 5 %-nál nagyobb, öntsük ki az 5.1. és 5.2. pont szerint nyert valamennyi folyadékot, és ismételjük meg az eljárást az elejétől kezdve.5.3. Az "addíciós" görbe elkészítéseMegjegyzés:A görbének legalább hét pontpárt kell tartalmaznia.A görbét a legkisebb négyzetek módszerével kell e pontokból kiszámítani (5.1.3., harmadik francia bekezdés).A görbének lineárisnak kell lennie, vagyis a mért reakciók (yi) és a regressziós vonalból számított reakciók (zi) megfelelő értékei közötti különbségek standard eltérése (s) osztva az összes reakció átlagértékével (y) nem lehet több 0,07-nál (5.1.3., negyedik francia bekezdés).5.3.1. A minta elkészítéseA vizsgálandó élelmiszermintának reprezentatívnak kell lennie az elemzésre beadott élelmiszerre. Ezért az élelmiszert jól össze kell keverni, vagy apró darabokra kell vágni, és ezeket a mintavétel előtt össze kell keverni.5.3.2. Az eljárásKészítsünk két sorozatot legalább hét-hét fiolából (4.4.). Minden fiolába helyezzünk legalább 5 g mintát a vizsgált élelmiszerből (5.3.1.). Valamennyi fiolába azonos mennyiséget tegyünk. Azonnal zárjuk le a fiolákat. Adjunk minden fiolába a minta minden egyes grammjához 1 ml desztillált vizet, vagy ezzel legalább azonos tisztaságú ioncserélt vizet, vagy szükség esetén megfelelő oldószert. (Megjegyzés: homogén élelmiszerek esetében nem szükséges a desztillált víz vagy az ioncserélt víz hozzáadása). Minden fiolához adjunk annyi híg VC-standardoldatot (5.1.2.), szükség szerint olyat, amely belső standardot (3.3.) is tartalmaz, hogy a fiolához hozzáadott VC-koncentrációja 0,0005, 0,010, 0,020, 0,030, 0,040 és 0,050, stb. mg/kg élelmiszer legyen. Ügyeljünk arra, hogy minden fiolában azonos legyen a DMA vagy a belső standardot (3.3.) tartalmazó DMA összmennyisége. A híg VC-standardoldat (5.1.2.) és ahol használjuk, a hozzáadott DMA mennyisége olyan legyen, hogy ezen oldatok összes mennyiségének (μl) és a fiolában levő élelmiszer mennyiségének (g) aránya a lehető legkisebb legyen, de semmiképpen se haladja meg az ötöt, ugyanakkor azonos legyen minden fiolában. Zárjuk le a fiolákat, és végezzük el az 5.4. pontban leírt műveletet.5.4 Gázkromatográfiás meghatározás5.4.1. Rázzuk össze a fiolákat, hogy az élelmiszermintából a lehető leghomogénebb oldatot vagy szuszpenziót kapjuk, ügyelve arra, hogy a bennük levő folyadék ne kerüljön érintkezésbe a septummal (4.4.).5.4.2. Az összes lezárt fiolát (5.2. és 5.3.) két órára helyezzük egy 60 ± 1 oC-os vízfürdőbe, hogy egyensúlyi állapotot érjünk el. Szükség esetén újra rázzuk össze.5.4.3. Vegyünk a fiolába egy headspace-mintát. Ha kézi mintavételi technikát alkalmazunk, ügyelni kell arra, hogy reprodukálható mintát kapjunk (4.4.), ehhez különösen a fecskendőt kell előmelegíteni a minta hőmérsékletére. Mérjük le a VC-ra – és ha használjuk, a belső standardra – vonatkozó csúcsok területét (vagy magasságát).5.4.4 Szerkesszünk egy grafikont, amelyben az ordinátaértékek mutatják a VC-csúcsok területét (vagy magasságát) vagy a VC csúcsok területének (vagy magasságának) arányát a belső standardcsúcsok területéhez (vagy magasságához) viszonyítva, az abszcisszaértékek pedig mutatják a hozzáadott VC mennyiségét (mg) az egyes fiolákba bemért élelmiszerminták mennyiségére (kg) vonatkozóan. A grafikonról mérjük le az abszcissza metszéspontját. Az így kapott érték lesz a VC koncentrációja a vizsgált élelmiszermintában.5.4.5. Amint megjelennek a kromatogramon a DMA-csúcsok, egy megfelelő módszerrel távolítsuk el az oszlopról (4.3.) a felesleges DMA-t.6. EREDMÉNYEKAz anyagokból és tárgyakból a vizsgált élelmiszerekbe kerülő, mg/kg-ban kifejezett VC-ot a két meghatározás (5.4.) átlagaként határozzuk meg feltéve, hogy teljesül a 8. pontban említett megismételhetőségi követelmény.7. A VC-TARTALOM MEGERŐSÍTÉSEAzon esetben, ha az anyagokból és tárgyakból az élelmiszerekbe kerülő, a 6. pont szerint számított VC mennyisége meghaladja az 1978. január 30-i 78/142/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében szereplő követelményt, a két meghatározás (5.4.) során kapott értékeket a következő három módszer egyikével kell megerősíteni:i. legalább egy másik oszlop (4.3.) alkalmazása, amelynek eltérő polaritású álló fázisa van. Ezen eljárást addig kell folytatni, amíg olyan kromatogramot nem kapunk, amelyen nem látszik a VC és/vagy az élelmiszerminta összetevőit tartalmazó belső standardcsúcsok közötti átfedés;ii. egyéb detektorok, például mikroelektrolitikus vezetőképességű detektor [2] alkalmazása;iii. tömegspektrometriás módszer alkalmazása; ez esetben, ha a 62-es és 64-es molekulatömegű (m/e) molekuláris ionok aránya 3:1, ezt nagy valószínűséggel úgy lehet tekinteni, hogy a VC jelenléte megerősítést nyert. Vitatható esetekben az egész tömegspektrumot ellenőrizni kell.8. MEGISMÉTELHETŐSÉGAz azonos mintákkal, azonos vizsgálatot végző személy által, egyidejűleg vagy gyorsan egymás után, azonos körülmények között végzett két meghatározás (5.4) eredményei közötti különbség nem lehet nagyobb az élelmiszer 1 kilogrammjára számított 0,003 mg VC-nál.[1] Lásd az ISO DIS 5725: 1977 ajánlást.[2] Lásd Journal of Chromatografic Science (12. kötet), 1974. március, 152. oldal.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2003/115/EK irányelve (2003. december 22.) az élelmiszerekben felhasználandó édesítőszerekről szóló 94/35/EK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003L0115

Hivatalos Lap L 024 , 29/01/2004 o. 0065 - 0071

		Az Európai Parlament és a Tanács 2003/115/EK irányelve(2003. december 22.)az élelmiszerekben felhasználandó édesítőszerekről szóló 94/35/EK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelv [3] 6. cikke szerint az élelmiszerügyi tudományos bizottsággal folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],mivel:(1) Az élelmiszerekben felhasználandó édesítőszerekről szóló, 1994. június 30-i 94/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [5] meghatározza a Közösségen belül felhasználható édesítőszerek jegyzékét, valamint felhasználásuk feltételeit.(2) 1996. óta az élelmiszerügyi tudományos bizottság két új édesítőszert, a szukralózt, valamint az aszpartám és aceszulfám sóját élelmiszerekben való felhasználásra elfogadhatónak minősített.(3) Az élelmiszerügyi tudományos bizottságnak a ciklaminsavról, illetve annak nátrium- és kalciumsóiról alkotott véleménye [amely alapján új megengedhető napi bevitelt (ADI) állapítottak meg], továbbá a ciklamátok beviteléről végzett legújabb tanulmányok eredményeképpen a ciklaminsav, illetve annak nátrium- és kalciumsói legnagyobb felhasználható mennyisége csökkent.(4) Az étrend-kiegészítőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2002. június 10-i 2002/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [6], valamint a 89/398/EGK tanácsi irányelv [7] I. mellékletében felsorolt bizonyos élelmiszercsoportok esetében elfogadott egyedi irányelvekre figyelemmel a 94/35/EK irányelvben szereplő bizonyos élelmiszercsoportok megnevezését módosítani kell.(5) Az érintett élelmiszer-adalékanyagok felhasználása megfelel a 89/107/EGK irányelv II. mellékletében meghatározott általános követelményeknek.(6) Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [8] 53. és 54. cikke eljárásokat határoz meg a Közösségből származó vagy harmadik országból behozott élelmiszerekkel kapcsolatos szükséghelyzeti intézkedések meghozatalára vonatkozóan. Ezek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy ilyen intézkedéseket fogadjon el olyan helyzetekben, amikor valószínű, hogy egy élelmiszer súlyos kockázatot jelent az emberek vagy állatok egészségére vagy a környezetre, illetve amikor az ilyen kockázat nem korlátozható kielégítő módon az érintett tagállam(ok) által hozott intézkedésekkel.(7) A 94/35/EK irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [9] összhangban kell elfogadni.(8) A 94/35/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT A IRÁNYELVET:1. cikkA 94/35/EK irányelv a következőképpen módosul:1. a 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:"4. cikkA 7. cikkben megállapított eljárás szerint eldönthető:- hogy ezt az élelmiszert a melléklet harmadik oszlopában felsorolt kategóriák egyikébe tartozónak kell-e tekinteni abban az esetben, ha véleménykülönbség merül fel abban a tekintetben, hogy ezen irányelv feltételei szerint használhatók-e édesítőszerek egy adott élelmiszerben, és- hogy a mellékletben felsorolt és "quantum satis" mennyiségben engedélyezett élelmiszer-adalékanyag felhasználása összhangban van-e a 2. cikkben említett követelményekkel."2. az 5. cikk (2) bekezdése egy harmadik francia bekezdéssel egészül ki:"– aszpartám- és aceszulfámsó: "fenilalanin-forrást tartalmaz";.";3. a 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:"7. cikk(1) A Bizottságot a 178/2002/EK rendelet [10] 58. cikke szerint létrehozott Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.(2) Ha e cikkre történik hivatkozás, az 1999/468/EK határozat [11] 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelembe véve annak 8. cikkét.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.(3) A bizottság elfogadja az eljárási szabályzatát."4. A mellékletet ezen irányelv mellékletével összhangban módosul.2. cikkLegkésőbb 2006. január 29-ig a Bizottságnak jelentést kell küldenie az Európai Parlament és a Tanács részére, amelyben körvonalazza az adalékanyagok folyamatban levő újraértékelése során elért előrehaladást, és meghatározza a jövőbeli újraértékelések, különösen a szukralóz, valamint az aszpartám- és aceszulfámsó újraértékelésének előzetes ütemtervét. Ezeket az újraértékeléseket a tagállamok által szolgáltatott fogyasztói adatok alapján kell elvégezni, és azokban figyelembe kell venni az adalékanyagok hatását a népesség kockázati csoportjaira.3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, annak érdekében, hogy- legkésőbb 2005. január 29-től engedélyezzék az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalomba hozatalát és használatát,- legkésőbb 2005. július 29-től tiltsák meg az ezen irányelvnek nem megfelelő termékek forgalomba hozatalát és használatát; ugyanakkor a fenti időpont előtt forgalomba hozott termékeket, amelyek nem felelnek meg ezen irányelv rendelkezéseinek, 2006. január 29-ig forgalomba lehet hozni.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2003. december 22-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökA. Matteoli[1] HL C 262.E, 2002.10.29., 429. o.[2] HL C 85., 2003.4.8., 34. o.[3] HL L 40., 1989.2.11., 27. o. A 94/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 237., 1994.9.10., 1. o.) módosított irányelv.[4] Az Európai Parlament 2003. április 10-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2003. június 25-i közös álláspontja (HL C 277. (E), 2003.11.18., 1. o.) és az Európai Parlament 2003. október 22-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[5] HL L 237., 1994.9.10., 3. o. A 96/83/EK irányelvvel (HL L 48., 1997.2.19., 16. o.) módosított irányelv.[6] HL L 183., 2002.7.12., 51. o.[7] HL L 186., 1989.6.30., 27. o. A legutóbb az 1999/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 172., 1999.7.8., 38. o.) módosított irányelv.[8] HL L 31., 2002.2.1., 1. o.[9] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[10] HL L 31., 2002.2.1., 1. o.[11] A Tanács 1999. június 28-i 1999/468/EK határozata a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól (HL L 184., 1999.7.17., 23. o).--------------------------------------------------MELLÉKLETA 94/35/EK irányelv melléklete a következőképpen módosul:1. a táblázatok harmadik oszlopában a következő élelmiszer-kategóriákat módosítani kell:a) a "Testtömeg-szabályozásra, fogyókúrára szánt teljes értékű termékek, amelyek a teljes napi élelmiszer-bevitelt vagy egyszeri étkezést helyettesítenek" megnevezés helyébe a "Testtömeg-csökkentésre szolgáló, csökkentett energiatartalmú étrendben történő felhasználásra szánt élelmiszerek a 96/8/EK irányelv * meghatározása szerint" megnevezés lép;b) a "Teljes készítmények és táplálék-kiegészítők orvosi felügyelet mellett történő felhasználásra" megnevezés helyébe a "Különleges gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerek az 1999/21/EK irányelv ** meghatározása szerint" megnevezés lép;c) a "Folyékony táplálékkiegészítők/diétás étrend-kiegészítők" megnevezés helyébe a "Folyékony táplálékkiegészítők a 2002/46/EK irányelv *** meghatározása szerint" megnevezés lép;d) a "Szilárd táplálékkiegészítők/diétás étrend-kiegészítők" megnevezés helyébe a "Szilárd táplálékkiegészítők a 2002/46/EK irányelv*** meghatározása szerint" megnevezés lép;e) a "Vitamin- és/vagy ásványielem-alapú, szirup típusú vagy rágható táplálékkiegészítők/diétás étrend-kiegészítők" megnevezés helyébe a "Vitamin- és/vagy ásványielem-alapú, szirup típusú vagy rágható táplálék-kiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint" megnevezés lép;2. a táblázatok a következő lábjegyzetekkel egészülnek ki:"* A Bizottság 1996. február 26-i 96/8/EK irányelve a testtömeg-csökkentésre szolgáló, csökkentett energiatartalmú étrendben történő felhasználásra szánt élelmiszerekről (HL L 55., 1996.3.6., 22. o.).** A Bizottság 1999. március 25-i 1999/21/EK irányelve a különleges gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerekről (HL L 91., 1999.4.7., 29. o.).*** Az Európai Parlament és a Tanács 2002. június 10-i 2002/46/EK irányelve az étrend-kiegészítőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 183., 2002.7.12., 51. o.)."3. az E 951 Aszpartám sorában a"Édességek"kategória az alábbi kategóriával egészül ki:"–Essoblaten (étkezési ostya) | 1000 mg/kg" |4. az E 952 Ciklaminsav, valamint nátrium- és kalciumsói sorában:a) az alábbi élelmiszer-kategóriáknál a "400 mg/l" legnagyobb felhasználható mennyiség helyébe "250 mg/l" lép:- Vízalapú ízesített italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül;- Tej- és tejszármazék-alapú, illetve gyümölcslé-alapú italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül;b) az alábbi élelmiszer-kategóriákat és legnagyobb felhasználható mennyiségeket el kell hagyni:"–Édesség hozzáadott cukor nélkül | 500 mg/kg |–Kakaó- vagy szárítottgyümölcs-alapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 500 mg/kg |–Keményítőalapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 500 mg/kg |–Rágógumi, hozzáadott cukor nélkül | 1500 mg/kg |–Leheletfrissítő cukorkák, hozzáadott cukor nélkül | 2500 mg/kg |–Fagyasztott állapotban fogyasztandó készítmények, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 250 mg/kg" |5. a melléklet a következő táblázattal egészül ki:"EK-szám | Név | Élelmiszer | Legnagyobb felhasználható mennyiség |E 955 | Szukralóz | Alkoholmentes italok | |–Vízalapú ízesített italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 300 mg/l |–Tej- és tejszármazék-alapú, illetve gyümölcslé-alapú italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 300 mg/l |Desszertek és hasonló termékek | |–Vízalapú ízesített desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Tej- és tejszármazék-alapú készítmények, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Gyümölcs- és zöldségalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Tojásalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Gabonaalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Zsíralapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–"Snack" termékek: különféle ízesítésű, közvetlenül fogyasztható, előre csomagolt, száraz, fűszeres, keményítőt tartalmazó termékek és bevonattal ellátott diófélék | 200 mg/kg |Édesség | |–Édesség hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg |–Kakaó- vagy szárítottgyümölcs-alapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 800 mg/kg |–Keményítőalapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg |–Jégkrémhez való tölcsér vagy ostya, hozzáadott cukor nélkül | 800 mg/kg |–Essoblaten (étkezési ostya) | 800 mg/kg |–Kakaó-, tej-, szárított gyümölcs- vagy zsíralapú kenhető készítmény, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Reggeli gabonamagvak 15 %-nál nagyobb rostanyag- és legalább 20 % korpatartalommal, csökkentett energiatartalommal és hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Leheletfrissítő cukorkák, hozzáadott cukor nélkül | 2400 mg/kg |–Erősen ízesített frissítő torokpasztillák, hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg |–Rágógumi, hozzáadott cukor nélkül | 3000 mg/kg |–Tábla formájú, csökkentett energiatartalmú édesség | 200 mg/kg |–Almabor és körtebor | 50 mg/l |–Alkoholmentes ital és sör, almabor, körtebor, szeszes italok vagy bor keverékéből álló italok | 250 mg/l |–15 térfogatszázaléknál kisebb alkoholtartalmú szeszes italok | 250 mg/l |–Alkoholmentes vagy legfeljebb 1,2 térfogatszázalék tényleges alkoholtartalmú sör | 250 mg/l |–Asztali sör ("Bière de table/Tafelbier/Table beer"), az eredeti extrakttartalom nem haladhatja meg a 6 %-ot, kivéve a felső erjedésű egyszerű sört ("Obergäriges Einfachbier") | 250 mg/l |–Sörök, 30 milliekvivalens NaOH-ban kifejezett minimális savtartalommal | 250 mg/l |–"Oud bruin"-típusú barna sörök | 250 mg/l |–Csökkentett energiatartalmú sör | 10 mg/l |–Fagyasztott állapotban fogyasztandó készítmények, csökkentett energiatartalommal és hozzáadott cukor nélkül | 320 mg/kg |–Gyümölcskonzerv, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 400 mg/kg |–Csökkentett energiatartalmú dzsem, zselé és gyümölcsíz | 400 mg/kg |–Csökkentett energiatartalmú gyümölcs- és zöldségkészítmény | 400 mg/kg |–Édes-savanyú gyümölcs- és zöldségkonzervek | 180 mg/kg |–Feinskostsalat (csemegesaláta) | 140 mg/kg |–Édes-savanyú halkonzervek vagy félkonzervek, és halból, héjas és puhatestű víziállatból készült marinált termékek | 120 mg/kg |–Csökkentett energiatartalmú levesek | 45 mg/l |–Mártások | 450 mg/kg |–Mustár | 140 mg/kg |–Különleges táplálkozási igényeket kielégítő finom pékáru | 700 mg/kg |–Testtömeg-csökkentésre szolgáló, csökkentett energiatartalmú étrendben történő felhasználásra szánt élelmiszerek az 1996/8/EK irányelv meghatározása szerint | 320 mg/kg |–Különleges gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerek az 1999/21/EK irányelv meghatározása szerint | 400 mg/kg |–Folyékony táplálékkiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 240 mg/l |–Szilárd táplálékkiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 800 mg/kg |–Vitamin- és/vagy ásványielem-alapú, szirup típusú vagy rágható táplálékkiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 2400 mg/kg |E 962 | Aszpartám- és aceszulfámsó | Alkoholmentes italok | |–Vízalapú ízesített italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/l (a) |–Tej- és tejszármazék-alapú italok, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/l (a) |Desszertek és hasonló termékek | |–Vízalapú ízesített desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Tej- és tejszármazék-alapú készítmények, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Gyümölcs- és zöldségalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Tojásalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Gabonaalapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Zsíralapú desszertek, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–"Snack" termékek: különféle ízesítésű, közvetlenül fogyasztható, előre csomagolt, száraz, fűszeres, keményítőt tartalmazó termékek és bevonattal ellátott diófélék | 500 mg/kg (b) |Édességek | |–Édesség hozzáadott cukor nélkül | 500 mg/kg (a) |–Kakaó- vagy szárítottgyümölcs-alapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 500 mg/kg (a) |–Keményítő-alapú édesség, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg (b) |–Essoblaten (étkezési ostya) | 1000 mg/kg (b) |–Kakaó-, tej-, szárított gyümölcs- vagy zsíralapú kenhető készítmény, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg (b) |–Reggeli gabonamagvak 15 %-nál nagyobb rostanyag- és legalább 20 % korpatartalommal, csökkentett energiatartalommal és hozzáadott cukor nélkül | 1000 mg/kg (b) |–Leheletfrissítő cukorkák, hozzáadott cukor nélkül | 2500 mg/kg (a) |–Rágógumi, hozzáadott cukor nélkül | 2000 mg/kg (a) |–Almabor és körtebor | 350 mg/l (a) |–Alkoholmentes ital és sör, almabor, körtebor, szeszes italok vagy bor keverékéből álló italok | 350 mg/l (a) |–15 térfogatszázaléknál kisebb alkoholtartalmú szeszes italok | 350 mg/l (a) |–Alkoholmentes vagy legfeljebb 1,2 térfogatszázalék tényleges alkoholtartalmú sör | 350 mg/l (a) |–Asztali sör ("Bière de table/Tafelbier/Table beer"), az eredeti extrakttartalom nem haladhatja meg a 6 %-ot, kivéve a felső erjedésű egyszerű sört ("Obergäriges Einfachbier") | 350 mg/l (a) |–Sörök, 30 milliekvivalens NaOH-ban kifejezett minimális savtartalommal | 350 mg/l (a) |–"Oud bruin"-típusú barna sörök | 350 mg/l (a) |–Csökkentett energiatartalmú sör | 25 mg/l (b) |–Fagyasztott állapotban fogyasztandó készítmények, csökkentett energiatartalommal és hozzáadott cukor nélkül | 800 mg/kg (b) |–Gyümölcskonzerv, csökkentett energiatartalommal vagy hozzáadott cukor nélkül | 350 mg/kg (a) |–Csökkentett energiatartalmú dzsem, zselé és gyümölcsíz | 1000 mg/kg (b) |–Csökkentett energiatartalmú gyümölcs- és zöldségkészítmény | 350 mg/kg (a) |–Édes-savanyú gyümölcs- és zöldségkonzervek | 200 mg/kg (a) |–Feinskostsalat (csemegesaláta) | 350 mg/kg (b) |–Édes-savanyú halkonzervek vagy félkonzervek, és halból, héjas és puhatestű víziállatból készült marinált termékek | 200 mg/kg (a) |–Csökkentett energiatartalmú levesek | 110 mg/l (b) |–Mártások | 350 mg/kg (b) |–Mustár | 350 mg/kg (b) |–Különleges táplálkozási igényeket kielégítő finom pékáru | 1000 mg/kg (a) |–Testtömeg-csökkentésre szolgáló, csökkentett energiatartalmú étrendben történő felhasználásra szánt élelmiszerek az 1996/8/EK irányelv meghatározása szerint | 450 mg/kg (a) |–Speciális gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerek az 1999/21/EK irányelv meghatározása szerint | 450 mg/kg (a) |–Folyékony táplálék-kiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 350 mg/l (a) |–Szilárd táplálék-kiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 500 mg/kg (a) |–Vitamin- és/vagy ásványielem-alapú, szirup típusú vagy rágható táplálék-kiegészítők a 2002/46/EK irányelv meghatározása szerint | 2000 mg/kg (a) |--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1981. április 13.) a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/157/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31981L0334

Hivatalos Lap L 131 , 18/05/1981 o. 0006 - 0027 finn különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0118  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0179  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0118  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0179

		A Bizottság irányelve(1981. április 13.)a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/157/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(81/334/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 80/1267/EGK irányelvvel [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 13. cikkére,tekintettel a legutóbb a 77/212/EGK irányelvvel [3] módosított, a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelvre [4] és különösen annak 3. cikkére,mivel a vonatkozó tapasztalatoknak köszönhetően és tekintettel a technika jelenlegi állására most lehetőség nyílik a mozgó és az álló járművek által okozott zaj mérési eljárásáról szóló előírásokat úgy módosítani, hogy azok jobban megfeleljenek a tényleges közlekedési körülményeknek;mivel a 70/157/EGK irányelv 3. cikke szerint a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítás eljárásából ki kell zárni a határértékek módosítását; mivel tájékoztató céllal ajánlatos ezen irányelvet kiegészíteni a 77/212/EGK irányelvben meghatározott határértékekkel; mivel azonban fennáll a szándék, hogy adott időben lejjebb szállítsák ezeket a határértékeket az arra előírt eljárásnak megfelelően;mivel a kipufogórendszerek éppúgy, mint azok részei, külön kerülnek forgalomba alkatrészként; mivel amennyiben ezek a járműbe történő beszerelés előtt szintén vizsgálhatók, szabad mozgásuk megkönnyíthető egy EGK-típus-jóváhagyási eljárás kialakításával, amely a 78/315/EGK irányelvvel [5] módosított 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében önálló műszaki egységnek tekintett önálló rendszerekre vonatkozik;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a gépjárműágazatban a kereskedelem technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 70/157/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"2. cikkA tagállamok a megengedett zajszintre és a kipufogórendszerre vonatkozó indokok alapján nem tagadhatják meg az EGK- vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását a járműtípus vagy kipufogórendszer-típus, illetve ilyen rendszer alkatrészeinek mint önálló műszaki egységnek a vonatkozásában,- ha a jármű a zajszint vagy a kipufogórendszer tekintetében megfelel az I. melléklet előírásainak,- ha a 70/156/EGK irányelv 9a. cikkének értelmében önálló műszaki egységnek tekintett kipufogórendszer vagy annak alkatrésze megfelel a II. melléklet előírásainak."2. A 2a. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"2a. cikk(1) A tagállamok a megengedett zajszintre és a kipufogórendszerre vonatkozó indokok alapján nem tagadhatják meg és nem tilthatják meg a járművek értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy a használatát, ha azok zajszintje és a kipufogórendszere megfelel az I. melléklet előírásainak.(2) A tagállamok a zajszintre és a kipufogórendszerre vonatkozó indokok alapján nem tilthatják meg a 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében önálló műszaki egységnek tekintett kipufogórendszer vagy annak alkatrészeinek forgalomba hozatalát, ha ez a rendszer, illetve alkatrészei a 2. cikk értelmében megfelelnek egy olyan típusnak, amelyre a típusjóváhagyást megadták."3. A 3. cikkben a "I.1. és az I.4.1.4. pont" helyébe az "I. melléklet 5.2.2.1. és 5.2.2.5. pontja" szöveg lép.4. A melléklet helyébe ezen irányelv I., II., III. és IV. melléklete lép.2. cikk(1) 1982. január 1-jétől a tagállamok a zajszintre és a kipufogórendszerre vonatkozó indokok alapján:- nem tagadhatják meg az EGK-típusjóváhagyás megadását vagy a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett okirat vagy a nemzeti típusjóváhagyás kiállítását egy gépjárműtípus vonatkozásában, vagy- nem tilthatják meg a járművek forgalomba helyezését,ha e járműtípus vagy e járművek zajszintje és kipufogórendszere megfelel az ezen irányelvvel módosított 70/157/EGK irányelv előírásainak.(2) 1984. október 1-jétől a tagállamok:- nem adják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett okiratot olyan járműtípus tekintetében, amelynek zajszintje és kipufogórendszere nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/157/EGK irányelv előírásainak,- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyást olyan járműtípusra, amelynek zajszintje és kipufogórendszere nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/157/EGK irányelv előírásainak.(3) 1985. október 1-jétől a tagállamok megtilthatják olyan járművek forgalomba helyezését, amelyek zajszintje és kipufogórendszere nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/157/EGK irányelv előírásainak.3. cikkA tagállamok 1982. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1981. április 13-án.a Bizottság részérőlKarl-Heinz narjesa Bizottság tagja[1] HL L 375., 1980.12.31., 34. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[3] HL L 66., 1977.3.12., 33. o.[4] HL L 42., 1970.2.23., 16. o.[5] HL L 81., 1978.3.28., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA GÉPJÁRMŰTÍPUS ZAJSZINTJÉRE VONATKOZÓ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. Járműtípus a zajszintre vonatkozó EGK-típusjóváhagyás alkalmazásábanA zajszintre vonatkozó EGK-típusjóváhagyás alkalmazásában "járműtípus": olyan járművek összessége, amelyek nem különböznek lényegesen egymástól a következő jellemzők vonatkozásában:1.1.1. a felépítmény alakja vagy anyagai (különösen a motortér és annak hangszigetelése);1.1.2. a jármű hosszúsága és szélessége;1.1.3. motortípus (két- vagy négyütemű motor, alternáló- vagy forgódugattyús, a hengerek száma és lökettérfogata, a karburátorok, illetve a befecskendezőrendszerek száma és típusa, a szelepek elrendezése, névleges teljesítmény és a névleges teljesítményhez tartozó fordulatszám (S);1.1.4. az erőátviteli rendszer, különösen a sebességfokozatok száma és a hozzátartozó áttételi viszonyszám;1.1.5. a kipufogórendszerek száma, típusa és elrendezése;1.1.6. a szívórendszerek száma, típusa és elrendezése.1.2. Kipufogó- és szívórendszerek1.2.1. A "kipufogórendszer": olyan alkatrészek összessége, amelyek a járműmotor által okozott kipufogási zaj tompításához szükségesek.1.2.2. A "szívórendszer": olyan alkatrészek összessége, amelyek szükségesek a járműmotor által okozott szívási zaj tompításához.1.2.3. Ennek az irányelvnek az alkalmazásában ezek a rendszerek nem tartalmazzák a csővezetékeket.1.3. Különféle típusú kipufogó- vagy szívórendszerekA "különféle típusú kipufogó- vagy szívórendszerek": olyan rendszerek, amelyek a következő, alapvető különbségeket mutatják:1.3.1. az alkatrészek különböző védjegyet vagy kereskedelmi nevet viselnek;1.3.2. a rendszerekben az alkatrészek anyagai különbözőek, vagy amelyekben az alkatrészek mérete, alakja eltérő; a bevonati eljárás (galvanizálás, alumínium bevonat stb.) nem tekintendő típuseltérésnek;1.3.3. rendszerek, amelyeknél legalább egy alkatrész működési elve eltérő;1.3.4. rendszerek, amelyekben az alkatrészek összeszerelése eltérő.1.4. Egy kipufogó- vagy szívórendszer alkatrésze"A kipufogó- vagy szívórendszer alkatrésze": olyan önálló alkatrészek egyike, amely a többivel együtt a kipufogórendszert (pl. kipufogócsövek, hangtompító) vagy a szívórendszert (pl. levegőszűrő) alkotja.2. EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM2.1. Az EGK-típus-jóváhagyási kérelmet valamely járműtípus zajszintjének vonatkozásában a jármű gyártójának vagy meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania.2.2. A kérelemhez mellékelni kell az alább megnevezett dokumentumokat három példányban, valamint a következő adatokat:2.2.1. a jármű típusának leírása, hivatkozva az 1.1. pontban említett pontokra. A jármű- és motortípust azonosító számokat és/vagy jelöléseket fel kell tüntetni;2.2.2. egy jegyzék a kipufogó- és szívórendszerek alkatrészeiről, megfelelő azonosítással;2.2.3. egy rajz a teljes kipufogórendszerről, a járműben elfoglalt helyzetének megadásával;2.2.4. egy megfelelően részletes rajz minden egyes alkatrészről oly módon, hogy könnyen megtalálható és azonosítható legyen, valamint az alkalmazott anyag megjelölése.2.3. A jármű gyártójának vagy meghatalmazott képviselőjének a típusjóváhagyásra benyújtott járműtípus egy példányát át kell adnia a vizsgálatok lefolytatásáért felelős műszaki szolgálat számára.2.4. A műszaki szolgálat kérésére be kell mutatni a kipufogórendszer és egy olyan hengerűrtartalommal és legnagyobb névleges teljesítménnyel rendelkező motor mintapéldányát, mint amilyen a típusjóváhagyásra benyújtott járműbe kerül beépítésre.3. JELÖLÉSEK3.1. A kipufogó- és szívórendszerek alkatrészein a rögzítőelemek és a csövek kivételével fel kell tüntetni az alábbiakat:3.1.1. a rendszerek és alkatrészeik gyártójának védjegye vagy neve;3.1.2. a gyártó kereskedelmi jelölése.3.2. E jelöléseknek tisztán olvashatóknak és kitörölhetetlennek kell lenniük.4. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS4.1. Amennyiben a 2.1. pont szerinti kérelmet jóváhagyták, az illetékes hatóság a III. mellékletben bemutatott minta szerinti bizonyítványt állít ki, amelyet csatolni kell a jármű EGK-típusbizonyítványához.5. ELŐÍRÁSOK5.1. Általános meghatározások5.1.1. A járművet, annak motorját, kipufogó- és szívórendszereit úgy kell megtervezni, kialakítani és felszerelni, hogy szokásos üzemi körülmények mellett és az előforduló rezgések ellenére a jármű teljesítse ezen irányelv követelményeit.5.1.2. A rendszereket úgy kell megtervezni, kialakítani és felszerelni, hogy a jármű üzemi körülményeinek megfelelő korróziós igénybevétellel szemben kielégítő ellenállással rendelkezzék.5.2. A zajszintekre vonatkozó követelmények5.2.1. Mérési módszer5.2.1.1. Az EGK-típusjóváhagyásra benyújtott járműtípus zajkibocsátását mozgó járműveknél az 5.2.2.4. pontban leírt, álló járműveknél az 5.2.3.4. pontban leírt, egyenként 2-2 módszer elvégzésével kell mérni [1].5.2.1.2. Az 5.2.1.1. pont szerint mért két értéket fel kell jegyezni a vizsgálati jegyzőkönyvbe és a III. mellékletben szereplő minta szerinti bizonyítványba.5.2.2. A mozgó jármű zajszintje5.2.2.1. HatárértékekA melléklet 5.2.2.2.–5.2.2.5. pontja szerint mért zajszint nem haladhatja meg a következő határértékeket:| Jármű-kategóriák | Érték dB(A)-ban (decibel (A)) |5.2.2.1.1. | Személyszállító járművek a vezetőüléssel együtt legfeljebb kilenc üléssel | 80 |5.2.2.1.2. | Személyszállító járművek a vezetőüléssel együtt kilencnél több üléssel, amelyek megengedett össztömege nem haladja meg a 3,5 tonnát | 81 |5.2.2.1.3. | Áruszállító járművek, amelyek megengedett össztömege nem haladja meg a 3,5 tonnát | 81 |5.2.2.1.4. | Személyszállító járművek a vezetőüléssel együtt kilencnél több üléssel, amelyek megengedett össztömege meghaladja a 3,5 tonnát | 82 |5.2.2.1.5. | Áruszállító járművek, amelyek megengedett össztömege meghaladja a 3,5 tonnát | 86 |5.2.2.1.6. | Személyszállító járművek a vezetőüléssel együtt kilencnél több üléssel, 147 kW vagy annál nagyobb motorteljesítménnyel | 85 |5.2.2.1.7. | Áruszállító járművek 147 kW, vagy annál nagyobb motorteljesítménnyel, amelyek megengedett össztömege meghaladja a 12 tonnát | 88 |5.2.2.2. Mérőeszközök5.2.2.2.1. Akusztikai mérésekPrecíziós zajszintmérő készüléket kell használni a zajszint méréséhez, amely megfelel annak a típusnak, amelyet a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (IEC) 179. kiadványának ("Precíziós zajszintmérő") 2. kiadása leír. A mérésekhez a mérőkészülék "gyors" kijelző sebességét és az "A" súlyozógörbét kell alkalmazni, amelyeket szintén e kiadvány ír le.Minden egyes mérési sorozat kezdetén és végén a zajszintmérőt a gyártó útmutatásainak megfelelően kalibrálni kell, megfelelő hangforrás (pl. dugattyúmembrán) segítségével. Amennyiben a zajszintmérő készülék mérési hibái ezeknél a kalibrálásoknál egy mérési sorozat folyamán meghaladják az 1 dB-t, akkor ezeket a méréseket érvénytelennek kell tekinteni.5.2.2.2.2. SebességmérésekA motor fordulatszámát és a jármű sebességét a mérési szakaszon ± 3 % pontossággal kell meghatározni.5.2.2.3. Mérési körülmények5.2.2.3.1. Vizsgálati helyszínA vizsgálati helyszín egy központi gyorsítási szakaszból áll, amelyet egy kellően sík vizsgálati terület vesz körül. A gyorsítási szakasznak síknak kell lennie; az útpályának száraznak és olyan kialakításúnak kell lennie, hogy a gördülési zaj alacsony maradjon.A vizsgálati területen a gyorsulási szakasz közepén levő hangforrás és a mikrofon közötti szabad hangtér feltételeit ± 1 dB pontossággal be kell tartani. Ez a feltétel akkor tekintendő teljesítettnek, ha a gyorsítási szakasz középpontja körül 50 m-es távolságban nincsenek nagy hangvisszaverő felületek, mint pl. kerítések, sziklák, hidak vagy épületek. A vizsgálati felületnek legalább a gyorsítási szakasz középpontja körül 10 m-ig kemény anyagból kell lennie, mint pl. beton, aszfalt vagy akusztikailag ezekkel egyenértékű anyag és nem szabad, hogy azt szabad porhó, magas fű, laza föld vagy salak fedje.A mikrofon környezetében nem szabad semmilyen akadálynak lennie, ami a hangteret befolyásolhatná és a mikrofon és a hangforrás között nem szabad senkinek sem tartózkodnia. A mérést végző megfigyelő személynek olyan helyzetet kell elfoglalnia, hogy önmaga ne befolyásolja a mérőkészülékről leolvasott értékeket.5.2.2.3.2. Időjárási körülményekA méréseket kedvezőtlen időjárási feltételek esetén nem szabad elvégezni. Meg kell bizonyosodni arról, hogy az eredményeket nem befolyásolják a széllökések.5.2.2.3.3. Környezeti zajA méréseknél a vizsgálati járművön kívüli hangforrásnak és a szél hatásának A-súlyozású hangszintje legalább 10 dB(A)-val a jármű által kibocsátott zajérték alatt kell hogy legyen. A mikrofonra fel lehet szerelni alkalmas szélvédő ernyőt, amennyiben figyelembe veszik annak hatását a mikrofon iránykarakterisztikájára és érzékenységére.5.2.2.3.4. A jármű állapotaA méréseknél a járműnek menetkész állapotban kell lennie a 70/156/EGK irányelv I. mellékletének 2.6. pontjában meghatározottaknak megfelelően, és a nem szétkapcsolható járműveket leszámítva nem vontathat pótkocsit vagy félpótkocsit.A gumiabroncsoknak olyan típusúaknak kell lenniük, amilyeneket a gyártó általában erre a járműre szerel, a guminyomásnak, illetve a guminyomásoknak meg kell felelniük a terheletlen járművel szembeni követelményeknek.A mérések megkezdése előtt a motort a hőmérséklet, a beállítás, a tüzelőanyag, a gyújtógyertyák, a karburátorok(ok) tekintetében (szükség szerint) rendes üzemi körülményekre kell hozni. Ha a jármű automatikus működtetésű hűtőventilátorral van felszerelve, akkor ebbe a rendszerbe a mérések során nem szabad beavatkozni.Kettőnél több meghajtott kerékkel rendelkező járműveknél csak a normál országúti hajtást kell bekapcsolni.5.2.2.4. Mérési módszer5.2.2.4.1. A mérések jellege és számaMiközben a jármű elhalad az AA’ és a BB’ egyenesek között (l. az 1. ábrát), meg kell mérni az A-súlyozású legnagyobb zajszintet decibelben (dB). A mérés érvénytelen, ha az általános zajszinttől szokatlanul eltérő csúcsértéket állapítanak meg.A jármű mindegyik oldalán legalább két mérést kell végezni.5.2.2.4.2. A mikrofon elhelyezéseA mikrofont a pálya CC’ referenciaegyenesétől (1. ábra) 7,5 m ± 0,2 m távolságban és a talajtól 1,2 m ± 0,1 m magasságban kell elhelyezni. Legnagyobb érzékenységének tengelyét vízszintesre kell állítani, és annak a jármű pályájára (CC’ egyenes) merőlegesnek kell lennie.5.2.2.4.3. Üzemi feltételek5.2.2.4.3.1. Általános feltételekA járművet a gyorsítási szakaszon minden mérésnél egyenes vonalban kell vezetni úgy, hogy a hosszirányú középvonal a lehető legközelebb legyen a CC’ egyeneshez.A járművel az 5.2.2.4.3.2. és az 5.2.2.4.3.3. pont szerint egyenletes sebességgel kell az AA’ egyenest megközelíteni. Amint a jármű eleje eléri az AA’ egyenest, a fojtószelepet működtető berendezést olyan gyorsan, ahogyan azt lehetséges, teljes terhelési állásba kell vinni. A fojtószelepnek ezt az állását meg kell tartani addig, amíg a jármű hátsó vége el nem éri a BB’ egyenest, ebben az időpontban a fojtószelepet a lehető leggyorsabban alapjárati helyzetbe kell visszaállítani.A nem szétkapcsolható csuklós járműveknél a félpótkocsit nem kell figyelembe venni a BB’ egyenesen történő áthaladás tekintetében.5.2.2.4.3.2. Megközelítési sebességA járműnek az AA’ egyenest állandó sebességgel, a következő három sebesség közül az alacsonyabb értékkel kell megközelítenie:- olyan motorfordulatszám (S) háromnegyedének megfelelő sebesség, amelynél a motor névleges teljesítményét fejti ki,- 50 km/h.Ha a járművet előválasztás nélküli automata sebességváltóval szerelték fel, a járművet 30, 40 és 50 km/h megközelítési sebességgel kell vizsgálni, vagy a típusára jellemző legnagyobb sebesség háromnegyedével, ha ez a sebesség az alacsonyabb. Vizsgálati eredménynek az olyan sebességen kapott mérési eredményt tekintik, ahol legnagyobb a zajszint.5.2.2.4.3.3. A sebességváltó fokozatának kiválasztása (ha a jármű rendelkezik sebességváltóval)5.2.2.4.3.3.1. Nem automata, kézi működtetésű sebességváltó5.2.2.4.3.3.1.1. Az olyan M1 és N1 kategóriájú járműveket [2], amelyek legfeljebb négy előremeneti fokozatú sebességváltóval vannak felszerelve, a második fokozatban kell vizsgálni.Az e kategóriába tarozó olyan járműveket, amelyeket négynél több fokozattal rendelkező sebességváltóval szereltek fel, egymás után a második és a harmadik fokozatban kell vizsgálni. A méréseknél kizárólag azokat a teljes áttételi viszonyokat kell figyelembe venni, amelyek a rendes közúti közlekedést szolgálják. A két zajszintből, amelyet a nevezett körülmények között határoznak meg, számtani középértéket kell képezni.5.2.2.4.3.3.1.2. X2felett van [4].Az eredmények alapjául egyedül az a vizsgálati körülmény szolgál, amelyik a legmagasabb zajszintet adja.Az 1.1.2. és az 1.1.4. pont rendelkezéseitől eltérően, az azonos motorral és azonos kipufogó- és szívórendszerrel felszerelt, de eltérő hosszúságú és szélességű, valamint teljes áttételi viszonyú járművek azonos típusúaknak tekinthetők. Ilyen esetekben elegendő lehet, ha egyetlen, a típust képviselő járművet vizsgálnak, alapvetően a menetkész állapotban legkisebb súlyú járművet választva.X2és X közötti fokozattal érik el.Ellenkező esetben ki kell terjeszteni a vizsgálatokat, hogy lefedjék a teljes áttételi viszonyok teljes tartományát, ami mértékadó mindezeknek a járműveknek a számára.5.2.2.4.3.3.2. Automata sebességváltó kézi előválasztássalHa a jármű kézi működtetésű előválasztóval van felszerelve X előremeneteli fokozattal, akkor a vizsgálatot az előválasztó X állásában kell elvégezni, az automatikus visszakapcsolót (pl. "kick-down") üzemen kívül kell helyezni. Ha a sebességváltó az AA’ egyenes elérése után automatikusan visszakapcsol, akkor meg kell ismételni a vizsgálatot, szükség esetén az X–1 vagy X–2 állás használatával, egészen az előválasztó olyan legmagasabb állásáig, amely lehetővé teszi a vizsgálat lefolyását automatikus visszakapcsolás nélkül (továbbra is kikapcsolt kick-down mellett).Ha a jármű kézi kiegészítő sebességváltóval vagy szorzóáttételes tengellyel van felszerelve, akkor azt az állást kell választani, amelyik megfelel a rendes utcai forgalomnak. Az előválasztó különleges állásai, amelyek a lassú manőverezéseket vagy a fékezést szolgálják, nem választhatók.5.2.2.5. Az eredmények kiértékelése5.2.2.5.1. A mérőeszközök pontatlansága figyelembevételének érdekében a készülékről leolvasott, 1 dB (A) értékekkel csökkentett érték számít mérési eredménynek.5.2.2.5.2. A mérési eredmények akkor tekintendők érvényesnek, ha az ugyanazon a járműoldalon mért értékek közötti eltérés nem haladja meg a 2 dB(A)-t.5.2.2.5.3. Vizsgálati eredménynek a legmagasabb mérési eredmény számít. Abban az esetben, ha ez az érték több mint 1 dB(A)-val meghaladja a vizsgált jármű kategóriájára megengedett legnagyobb zajszintet, két további mérést kell végezni. Az így kapott négy mérési eredmény közül háromnak az előírt határértékeken belül kell lennie.5.2.3. A jármű zaja álló helyzetben5.2.3.1. Zajszint a jármű környezetébenAz üzemelő járművön történő megfelelő ellenőrzések végrehajtása érdekében a zajszintet a kipufogónyílás közelében kell mérni, összhangban a következő követelményekkel, a vizsgálati jelentésbe bekerülő mérési eredményeket pedig a bizonyítvány kiadása céljából a III. melléklet szerint kell megadni.5.2.3.2. Mérőeszközök5.2.3.2.1. Akusztikai mérésekAz 5.2.2.2.1. pontban megadott precíziós zajszintmérő készüléket kell használni.5.2.3.2.2. FordulatszámmérésekA motor fordulatszámát olyan fordulatszámmérő segítségével kell meghatározni, amelynek eltérése legfeljebb ± 3 % lehet. A járműbe beépített fordulatszámmérő ilyen mérésekre nem használható.5.2.3.3. Mérési körülmények5.2.3.3.1. Vizsgálati terület (2. ábra)Vizsgálati területnek minden olyan hely használható, ahol nincsenek említésre méltó akusztikai zavarok. Különösen alkalmasak erre a sík felületek, amelyeket beton, aszfalt vagy más kemény anyag fed, és amelyeknél nagy a visszaverődés; nem alkalmasak azok a felületek, amelyek döngölt vagy hengerelt földből kerültek kialakításra. A vizsgálati területnek rendelkeznie kell legalább egy olyan négyszög méreteivel, amelynek oldalai 3 m távolságban vannak a jármű körvonalaitól. E négyszögön belül nem szabad jelentős akadályoknak lenniük, pl. a megfigyelőn és a vezetőn kívül más személynek. A járművet e négyszögön belül úgy kell elhelyezni, hogy a mérőmikrofon az esetleg előforduló járdaszegély peremétől legalább 1 m távolságra legyen.5.2.3.3.2. Időjárási feltételekA méréseket nem szabad kedvezőtlen időjárási feltételek esetén elvégezni. Meg kell bizonyosodni arról, hogy a széllökések nem befolyásolják az eredményeket.5.2.3.3.3. Környezeti zajA mérőműszeren leolvasott, a környezeti zaj és a szél által keltett zajszintnek legalább 10 dB (A) értékkel a mérendő zajszint alatt kell lennie. A mikrofon felszerelhető szél elleni megfelelő védelemmel, amennyiben figyelembe veszik annak hatását a mikrofon érzékenységére.5.2.3.3.4. A jármű állapotaA mérések megkezdése előtt a jármű motorját a rendes üzemi hőmérsékletre kell hozni. Ha a jármű automatikus működtetésű hűtőventilátorral van felszerelve, mérés közben a kapcsoló automatikájának működése nem befolyásolható.A mérések közben a sebességváltó karnak üres állásban kell lennie.5.2.3.4. Mérési módszer5.2.3.4.1. A mérések jellege és számaAz 5.2.3.4.3. pont szerinti üzemi ciklus során az A-súlyozású legnagyobb zajszintet decibelben (dB) kell mérni.Minden mérési ponton legalább három mérést kell végezni.5.2.3.4.2. A mikrofon elhelyezése (2. ábra)A mikrofont a kipufogócső végének szintjében, vagy a vizsgálati felület fölött 0,2 méterre kell elhelyezni annak megfelelően, amelyik nagyobb. A mikrofon membránját a kipufogógázok kiömlőnyílásával szembe kell irányítani, és ettől a nyílástól 0,5 m távolságra kell elhelyezni. A mikrofon legnagyobb érzékenysége tengelyének párhuzamosnak kell lennie az útpálya felületével, és 45° ± 10°-os szöget kell bezárnia a kiáramló kipufogógázok iránya által meghatározott függőleges síkkal.Erre a függőleges síkra vonatkoztatva a mikrofont arra az oldalra kell állítani, ahol a legnagyobb a lehetséges távolság a mikrofon és a jármű kontúrja között.Amennyiben a kipufogórendszernek több kipufogónyílása van, amelyek középpontjai 0,3 m-nél nem nagyobb távolságra vannak egymástól, és azonos hangtompítóval vannak összekötve, akkor a mikrofonnak a jármű körvonalához legközelebb eső, vagy az útpálya felülete fölött legmagasabban elhelyezett kivezetőnyílás felé kell néznie. Egyébként minden kipufogónyílásnál külön méréseket kell végezni, és csak a legnagyobb mért értékeket kell rögzíteni.Függőleges kipufogási irányú járműveknél (pl. haszonjárművek) a mikrofont a kipufogónyílás magasságában kell elhelyezni, mégpedig függőlegesen felfelé irányítva. 0,5 m távolságra kell lennie a kipufogónyílástól, a jármű legközelebb lévő oldalfalán.Amennyiben a jármű olyan kialakítású, hogy a mikrofont a járművön levő akadályok miatt (pl. pótkerék, tüzelőanyag-tartály, akkumulátortér) nem lehet a 2. ábrának megfelelően elhelyezni, akkor a méréshez rajzot kell készíteni, amelyen egyértelműen látható a mikrofon számára kiválasztott elrendezés. Amennyire lehetséges, a mikrofont legalább 0,5 m-re a legközelebbi akadálytól kell elhelyezni, és legnagyobb érzékenységének tengelyét a kipufogónyílásra kell irányítani, mégpedig olyan helyen, amelyet az előbb említett akadályok a legkevésbé befolyásolnak.5.2.3.4.3. A motor üzemi körülményeiA motorfordulatszámot a névleges teljesítményhez tartozó fordulatszám (S) a háromnegyedén kell tartani.Az állandó fordulatszám elérése után a fojtószelep működtető szerkezetét hirtelen alapjárati állásba kell vinni. A zajszintet az üzemi folyamat közben kell mérni, amely magában foglalja az állandó fordulatszám rövid idejű fenntartását, valamint a lassulás teljes időtartamát; mérési eredménynek a zajszintmérő készülék által mutatott legnagyobb értéket kell tekinteni.5.2.3.5. Mérési eredmények (vizsgálati jelentés)5.2.3.5.1. A III. melléklet szerinti bizonyítvány kiadása céljából készülő vizsgálati jelentésben fel kell jegyezni minden szükséges adatot, különösen azokat, melyeket az álló jármű zajának mérése során használtak.5.2.3.5.2. A műszerről leolvasott értékeket a legközelebbi egész decibelértékre kell fel-, illetve lekerekíteni.Csak azokat a mért értékeket kell figyelembe venni, amelyeket három egymást követő mérésnél mértek, és amelyek eltérése egymástól nem nagyobb, mint 2 dB (A).5.2.3.5.3. Mérési eredménynek a három mért érték közül a legnagyobbat kell tekinteni.5.3. Szálas anyagokat tartalmazó kipufogórendszerek5.3.1. Hangtompítók készítéséhez csak akkor szabad szálas anyagokat felhasználni, ha megfelelő intézkedések történnek a tervezés és a gyártás fázisaiban annak biztosítására, hogy a hatékonyságot elérik a közúti közlekedésben az 5.2.2.1. pontban meghatározott határértékek figyelembevétele mellett. Egy ilyen típusú hangtompító akkor számít hatékonynak a közúti közlekedésben, ha a kipufogógázok nem kerülnek érintkezésbe a szálas anyaggal, vagy ha a járműprototípus hangtompítóját, amelyet az 5.2.2. és az 5.2.3. pont szerint vizsgálnak, a zajmérések előtt a közúti közlekedés számára normál állapotba hozták. Ez történhet az 5.3.1.1., az 5.3.1.2. és az 5.3.1.3. pontban leírt eljárások egyikével, vagy azáltal, hogy a hangtompítóból eltávolítják a szálas anyagot.5.3.1.1. 10000 km-es folyamatos országúti üzemeltetés5.3.1.1.1. Ennek az üzemeltetési módnak körülbelül a felének városi üzemmódból, a másik felének nagy sebességű, nagytávolságú futásból kell állnia; a folyamatos közúti üzemeltetés megfelelő próbapályaprogrammal helyettesíthető.5.3.1.1.2. A két sebességtartomány néhány esetben változtatható.5.3.1.1.3. A teljes vizsgálati programnak legalább tíz megszakítást kell tartalmaznia, amelyek mindegyikének legalább három órán át kell tartania, a lehűlés és az esetleges kondenzáció hatásainak reprodukálása érdekében.5.3.1.2. Kondicionálás próbapadon5.3.1.2.1. A hangtompítót szériatartozékaival és a járműgyártó utasításainak figyelembevétele mellett fel kell szerelni a motorfékpaddal összekapcsolt motorra.5.3.1.2.2. A vizsgálatokat hat, egyenként hatórás sorozatban kell elvégezni, minden vizsgálati sorozat között legalább 12 órás megszakítással, a lehűlés és az esetleges kondenzáció hatásainak reprodukálása érdekében.5.3.1.2.3. A motort minden hatórás vizsgálati sorozaton belül a következő üzemi körülményekre kell beállítani:1. 5 perc alapjárat;2. 1 óra negyed terheléssel az S névleges fordulatszám háromnegyedén;3. 1 óra fél terheléssel az S névleges fordulatszám háromnegyedén;4. 10 perc teljes terheléssel az S névleges fordulatszám háromnegyedén;5. 15 perc fél terheléssel az S névleges fordulatszámon;6. 30 perc negyed terheléssel az S névleges fordulatszámon.A hat szakasz teljes időtartama: három óra.Minden vizsgálati sorozat a fenti hat szakasz két sorozatát tartalmazza.5.3.1.2.4. A vizsgálat közben a hangtompítót nem szabad a járműnél fellépő légmozgás mintájára mesterséges légáramlattal hűteni. A gyártó kérésére azonban lehet hűtést alkalmazni, hogy elkerüljék, hogy a hangtompítóba belépő kipufogógázok hőmérséklete meghaladja azt az értéket, ami a legnagyobb sebességével haladó járműnél fellép.5.3.1.3. Kondicionálás nyomásingadozások által5.3.1.3.1. A kipufogórendszert vagy annak alkatrészeit a 2.3. pontban leírt járműre vagy a 2.4. pontban leírt motorra kell szerelni. Az első esetben a járművet görgős próbapadra kell állítani. A második esetben a motort a motorfékpadra kell szerelni.A vizsgálóberendezést, amelynek felépítését a 3. ábra mutatja be, a kipufogórendszer kimenetére kell felszerelni. Megengedettek más berendezések is, amelyek egyenértékű eredményeket szolgáltatnak.5.3.1.3.2. A vizsgálóberendezést úgy kell beállítani, hogy egy gyorsműködtetésű szelep váltakozóan megszakítsa és újraindítsa a kipufogógáz-áramlást 2500 cikluson keresztül.5.3.1.3.3. A szelepnek nyitnia kell, ha a kipufogógázok nyomása, amelyet legalább 100 mm-re a belépő perem után mérnek, eléri a 0,35 bar és a 0,40 bar közötti nyomást. Zárnia kell, ha ez a nyomás legfeljebb 10 %-kal tér el a nyitott szelep mellett mérhető állandósult értéktől.5.3.1.3.4. Az időkéséses relékapcsolót a kipufogás időtartamára kell beállítani, amely az 5.3.1.3.3. pont alapján adódik.5.3.1.3.5. A motor fordulatszámának a legnagyobb motorteljesítményhez tartozó S fordulatszám 75 %-ának kell lennie.5.3.1.3.6. A motorfékpad által jelzett teljesítménynek a motorfordulatszám (S) 75 %-ánál mért, teljes fojtószelepnyitáshoz tartozó teljesítmény 50 %-ának kell lennie.5.3.1.3.7. A vizsgálat alatt minden vízleeresztő furatot le kell zárni.5.3.1.3.8. A vizsgálat összességében nem tarthat tovább 48 óránál.Ha szükség van hűtési periódusokra, azokat minden óra után be lehet iktatni.5.3.2. Amennyiben az EGK-típusjóváhagyásról szóló 70/156/EGK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése alkalmazandó, az irányelv 5.3.1.2. pontban leírt vizsgálati eljárást kell használni.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Minden méret méterben megadva+++++ TIFF +++++1. Belepő karima, vagy hüvely a vizsgálati kipufogórebdszer hátujához történő csatlakoztatáshoz2. Kézi működtetésű szabályozó szelep.3. 35-40 liter űrtartalmú kiegyenlítő tartály.4. Nyomáskapcsoló 0,05-2,5 bar működési tartománnyal5. Időkéséses kapcsoló.6. Impulzus- számláló.7. Gyorsműködésű szelep, mint pl. kipufogófék szelep, 60 mm átmérőjű, 4 barnál 120 N kimenetű pneumatikus hengerrel működtetve. Nyitáskor és záráskor a reakcióidő nem lehet 0,5 s-nál több.8. Kipufogógáz-elszivás.9. Rugalmas tömlő.10. Nyomásmérő.[1] Az álló helyzetben történő vizsgálat elvégzése azért szükséges, hogy vonatkoztatási értéket határozhassanak meg a hatóság részére, amelyet a jármű üzemeltetési vizsgálataihoz használnak fel.[2] A 70/156/EGK irányelv I. mellékletének 0.4. pontjában megadott fogalommeghatározás szerint (HL L 42., 1970.2.23.).[3] A 70/156/EGK irányelv I. mellékletének 0.4. pontjában megadott fogalommeghatározás szerint (HL L 42., 1970.2.23.).[4] Ha az X2 nem egész szám, akkor a felette levő fokozatot kell választani.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETKIPUFOGÓRENDSZEREK MINT ÖNÁLLÓ MŰSZAKI EGYSÉGEK EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA (CSERE-KIPUFOGÓRENDSZEREK)0. HATÁLYE melléklet a 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében önálló műszaki egységnek minősülő, M1 és N1 kategóriájú egy vagy több járműtípusra cserealkatrészként történő felszerelésre szánt kipufogórendszerek vagy azok alkatrészeire vonatkozó típusjóváhagyásokra alkalmazandó.1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. "Csere-kipufogórendszerek vagy azok alkatrészei": az I. melléklet 1.2.1. pontjában meghatározott kipufogórendszer olyan részei, amelyeket arra szánnak, hogy járművekben olyan részek helyett alkalmazzák őket, amelyeket az I. melléklet szerint hagytak jóvá.2. EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM2.1. A csere-kipufogórendszer vagy annak alkatrésze önálló műszaki egységként történő EGK-típusjóváhagyása iránti kérelmet az önálló műszaki egységet gyártó járműgyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania.2.2. A csere-kipufogórendszer minden típusára vagy alkatrészeire vonatkozó EGK-típus-jóváhagyási kérelemhez csatolni kell az alábbi dokumentumokat három példányban, valamint a következő adatokat:2.2.1. – a járműtípus(ok) leírása az I. melléklet 1.1. pontjának megfelelően, amelyekre a kipufogórendszer vagy alkatrészei felszerelendők. Meg kell adni a számokat és a jeleket, amelyek a motor- és a járműtípust jelölik;2.2.2. – a csere-kipufogórendszer leírása a rendszer alkatrészeinek viszonylagos elrendezésének megadásával, valamint felszerelési útmutatóval;2.2.3. – részletes rajzok az alapanyagok megadásával együtt úgy, hogy minden alkatrész és annak elhelyezése könnyen felismerhető legyen.A rajzokon meg kell adni az EGK-típus-jóváhagyási szám részére kijelölt helyet.2.3. Az illetékes műszaki szolgálat kérésére a kérelmezőnek csatolnia kell a követezőket:2.3.1. – a rendszer két példánya, amely számára az EGK-típusjóváhagyást kérik;2.3.2. – egy eredeti kipufogórendszer, amelyet a jármű típusjóváhagyásakor szereltek a járműre;2.3.3. – a típus egy jellemző járműve, amelyre a rendszert felszerelik, és amelynek- menet közbeni zajszintje az I. melléklet 5.2.2.1. pontjának határértékein belül van, és a típusjóváhagyás alapjául szolgáló értékeket 3 dB (A)-nál jobban nem lépi túl,- álló helyzetben mért zajszintje a típusjóváhagyás alapjául szolgáló értéken belül van;2.3.4. – egy önálló motor, amely megfelel a fentiekben említett járműtípusnak.3. JELÖLÉSEK3.1. A csere-kipufogórendszereknek és alkatrészeiknek a rögzítőelemeket és a kipufogócsöveket leszámítva viselniük kell az alábbiakat:3.1.1. – a csere-kipufogórendszer gyártójának védjegye vagy kereskedelmi neve;3.1.2. – a gyártó kereskedelmi jelölése;3.1.3. – az EGK-típus-jóváhagyási szám, amely előtt szerepelnie kell a betűknek, amelyek a típusjóváhagyást kiadó országot jelölik [1].3.2. E jelöléseknek jól olvashatónak és letörölhetetlennek kell lenniük.4. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS4.1. Ha a 2.1. pont értelmében a kérelem jóváhagyásra kerül, az illetékes hatóság kiállítja a IV. melléklet mintája szerinti bizonyítványt. A típus-jóváhagyási szám előtt szerepelniük kell a betűknek, amelyek a típusjóváhagyást megadó országot jelölik.5. ELŐÍRÁSOK5.1. Általános előírások5.1.1. A csere-kipufogórendszereket vagy alkatrészeit úgy kell megtervezni, kialakítani és felszerelését lehetővé tenni, hogy biztosítsák, hogy a jármű megfelel az irányelv előírásainak a szokásos üzemi körülmények mellett, ideértve azokat a rezgéseket is, amelyeknek ki lehet téve.5.1.2. A csere-kipufogórendszereket vagy alkatrészeit úgy kell megtervezni, kialakítani és felszerelhetőségét biztosítani, hogy a jármű szokásos üzemi körülményei mellett megfelelő ellenállással rendelkezzenek azzal a korróziós jelenséggel szemben, aminek ki vannak téve.5.2. A zajszintre vonatkozó előírások5.2.1. A csere-kipufogórendszerek vagy alkatrészeik akusztikai hatékonyságát az I. melléklet 5.2.2.4. és 5.2.3.4. pontjában leírt módszerekkel kell vizsgálni.A csere-kipufogórendszernek vagy alkatrészeinek e melléklet 2.3.3. pontjában említett járműbe történő beszerelése után a két módszer (álló és mozgó jármű) szerint mért zajszinteknek teljesíteniük kell a következő feltételek egyikét:5.2.1.1. nem léphetik túl a zajszinteket, amelyeket a EGK-típusjóváhagyás megadásánál e járműtípus számára alapul vettek;5.2.1.2. nem léphetik túl a zajszinteket, amelyeket a 2.3.3. pontban megnevezett járműnél mértek, amikor a jármű olyan kipufogó berendezéssel volt felszerelve, amelyik megfelel annak, amellyel jármű az EGK-típusjóváhagyás járműtípus számára történt megadásakor fel volt szerelve.5.3. A jármű teljesítményének mérése5.3.1. A csere-kipufogórendszernek vagy alkatrészeinek biztosítaniuk kell, hogy a jármű teljesítménye összehasonlítható legyen az eredeti kipufogórendszerrel vagy annak alkatrészeivel elért teljesítménnyel.5.3.2. A csere-kipufogórendszert vagy, a gyártó választása szerint, a rendszer alkatrészeit olyan eredeti kipufogórendszerrel vagy annak alkatrészeivel kell összehasonlítani, amelyeknek szintén új állapotban kell lenniük, és egymás után kell őket a 2.3.3. pontban említett járműre felszerelni.5.3.3. E vizsgálatot a kipufogógáz-ellennyomás mérésével kell elvégezni az alábbi 5.3.4.1. vagy 5.3.4.2. pont előírásainak megfelelően. A csere-kipufogórendszernél mért érték nem haladhatja meg 25 %-nál nagyobb mértékben az eredeti kipufogórendszernél mért értékeket.5.3.4. Vizsgálati módszer5.3.4.1. Motor mérési módszereA méréseket a motorfékpadhoz csatlakoztatott, a 2.3.4. pont szerinti motoron kell elvégezni.A motorfékpadot úgy kell beállítani, hogy teljesen nyitott fojtószelepnél legyen elérhető a névleges teljesítmény S fordulatszáma.Az 1., a 2. és a 3. ábra mutatja a mérési hely távolságát a kipufogó-gyűjtőcsőtől, amelyet a kipufogógáz ellennyomásának mérésekor be kell tartani.5.3.4.2. Járművizsgálati módszerA méréseket a 2.3.3. pontban leírt járművön kell elvégezni.A vizsgálatokat:- közúton, vagy- görgős próbapadon kell végezni.A motort úgy kell leterhelni, hogy teljesen nyitott fojtószeleppel legyen elérhető a névleges teljesítmény S fordulatszáma.Az 1., a 2. és a 3. ábra mutatja a mérési hely és a kipufogó-gyűjtőcső közötti távolságot, amelyet a kipufogógáz ellennyomásának mérésekor be kell tartani.5.4. Kiegészítő előírások szálas anyaggal ellátott kipufogórendszerekhez vagy azok alkatrészeihezSzálas anyagok nem használhatók csere-kipufogórendszerek vagy alkatrészeik gyártásánál, kivéve ha megfelelő intézkedések történnek a tervezés és a gyártás fázisaiban annak biztosítására, hogy az I. melléklet 5.2.2.1. pontjában szereplő határértékeknek megfelelően a hatékonysági szint megvalósításra kerüljön.Az ilyen hangtompító rendszer a közlekedésben akkor tekinthető hatékonynak, ha a kipufogógázok nem kerülnek érintkezésbe a szálas anyagokkal, vagy ha a szálas anyagok eltávolítását követően a zajszint megfelel az 5.2.1. pontban megállapított követelményeknek akkor, amikor a kipufogórendszert a járműben vizsgálják az I. melléklet 5.2.2. és 5.2.3. pontjaiban leírt módszerek szerint.Amennyiben e feltételek nem teljesülnek, akkor a teljes kipufogórendszert kondicionálásnak kell alávetni. A kondicionálást az I. melléklet 5.3.1.1., 5.3.1.2. vagy 5.3.1.3. pontja szerinti három módszer egyikének megfelelően kell elvégezni.A kondicionálást követően a zajszintet vizsgálni kell a fenti 5.2.1. pontban meghatározottak szerint.Amennyiben az 5.2.1.2. pontban leírt módszert alkalmazzák, az EGK-típusjóváhagyás kérelmezője igényelheti az eredeti kipufogórendszer kondicionálását, vagy pedig kiürített eredeti berendezést kell bemutatnia.6. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG6.1. Minden csere-kipufogórendszernek vagy azok alkatrészeinek, amelyek az irányelv szerinti EGK-típus-jóváhagyási számmal vannak jelölve, meg kell felelniük annak a típusnak, amely számára az EGK-típusjóváhagyást megadták, és eleget kell tenniük az 5. pont előírásainak.6.2. A 6.1. pont szerinti megfelelőségi vizsgálat céljából a sorozatgyártásból ki kell emelni egy kipufogórendszert vagy annak alkatrészeit, amelyek az EGK-típusjóváhagyási számot viselik. A gyártást az irányelv előírásaival megegyezőnek kell tekinteni, ha az 5.2. pontnak megfelelően mért zajszint nem haladja meg 1 dB (A)-nál nagyobb mértékben azt a zajszintet, amelyet a csere-kipufogórendszer vagy alkatrészei e típusa számára az EGK-típusjóváhagyás megadásához végzett vizsgálatnál mértek.Mérési pontok – kipufogógáz-ellennyomás+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] B = Belgium, D = Német Szövetségi Köztársaság, DK = Dánia, F = Franciaország, GR = Görögország, I = Olaszország, IRL = Írország, L = Luxemburg, NL = Hollandia, UK = Egyesült Királyság[2] Ha ez nem lehetséges, a 3. ábrát kell használni.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETMINTALegnagyobb méret: A/4 (210 mm × 297 mm)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETMINTALegnagyobb méret: A/4 (210 × 297)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------