title: Az Európai Parlament és a Tanács 2005/1/EK irányelve (2005. március 9.) a 73/239/EGK, a 85/611/EGK, a 91/675/EGK, a 92/49/EGK, és a 93/6/EGK tanácsi irányelvnek, valamint a 94/19/EK, a 98/78/EK, a 2000/12/EK, a 2001/34/EK, a 2002/83/EK és a 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottságok új szervezeti felépítésének létrehozása érdekében történő módosításáról  (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               24.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 79/9

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2005/1/EK IRÁNYELVE
   (2005. március 9.)
   a 73/239/EGK, 85/611/EGK, 91/675/EGK, 92/49/EGK, és a 93/6/EGK tanácsi irányelvnek, valamint a 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK és a 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottságok új szervezeti felépítésének létrehozása érdekében történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A pénzpiacokra vonatkozó keretrendszer végrehajtásának cselekvési tervéről szóló, 1999. május 11-i bizottsági közlemény számos intézkedést határoz meg a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megteremtése érdekében.

               (2)

               Az Európai Tanács 2000. márciusi 23-24-i lisszaboni ülésén a cselekvési terv 2005-ig történő végrehajtására szólított fel.

               (3)

               2000. július 17-én a Tanács létrehozta az európai értékpapírpiacok szabályozásával foglalkozó bölcsek bizottságát. A végső jelentésében a bölcsek bizottsága egy négyszintű szabályozási keret létrehozására hívott fel annak érdekében, hogy az értékpapírokra vonatkozó közösségi szabályozás rugalmasabb, hatékonyabb és átláthatóbb legyen.

               (4)

               Az Európai Tanács 2001. március 23-24-i stockholmi ülésén az Európai Unió értékpapírpiacainak hatékonyabb szabályozásáról szóló állásfoglalásában hivatalosan üdvözölte a bölcsek bizottságának jelentését, és felszólított a négyszintű megközelítés végrehajtására.

               (5)

               E fejlemények fényében a Bizottság elfogadta az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága és az európai értékpapír-bizottság létrehozásáról szóló, 2001/527/EK (4) és 2001/528/EK (5)2001. június 6-i határozatot.

               (6)

               A demokratikus beszámoltathatóságnak és átláthatóságnak az úgynevezett Lámfalussy-folyamat, illetve annak kiterjesztése részét kell képeznie, amely csak akkor garantálható megfelelően, ha tiszteletben tartják a végrehajtási intézkedésekkel kapcsolatos intézményközi egyensúlyt.

               (7)

               Ez az irányelv módosítja az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK tanácsi irányelvet (6), az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i 85/611/EGK tanácsi irányelvet (7), az egy biztosítási bizottság létrehozásáról szóló, 1991. december 19-i 91/675/EGK tanácsi irányelvet (8), az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenységekre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról (harmadik nem-életbiztosítási irányelv) szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelvet (9), és a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 1993. március 15-i 93/6/EGK tanácsi irányelvet (10), valamint a betétbiztosítási rendszerekről szóló, 1994. május 30-i 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (11), a biztosítási csoportok biztosítóintézeteinek kiegészítő felügyeletéről szóló, 1998. október 27-i 98/78/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (12), a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2000. március 20-i 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (13), az értékpapírok hivatalos tőzsdei jegyzésre történő bevezetéséről és az ilyen értékpapírokról közzéteendő információkról szóló, 2001. május 28-i 2001/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (14), az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (15) és a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet. Ez az irányelv kizárólag a bizottságok szervezeti felépítésének egyes változásait célozza. Egyetlen módosítás sem célozza az ezen irányelvekben a Bizottságra ruházott, a végrehajtási rendelkezések elfogadásával kapcsolatos hatáskör, valamint a 93/6/EGK irányelvben a Tanácsra ruházott hatáskör kiterjesztését.

               (8)

               Az Európai Parlament a 2002. február 5-i állásfoglalásában támogatta az értékpapírokra vonatkozó négyszintű megközelítést a Bizottságnak ugyanezen a napon a Parlament előtt tett ünnepélyes nyilatkozata, valamint a belső piacért felelős biztosnak a Parlament gazdasági és monetáris ügyi bizottsága elnökének címzett, 2001. október 2-án kelt — az Európai Parlament e folyamatban betöltött szerepének biztosítására tekintettel megfogalmazott — levele alapján. A Parlament 2002. november 21-i állásfoglalásában felhívott e megközelítés egyes szempontjainak a bank- és biztosítási szektorra való kiterjesztésére, azzal a feltétellel, hogy a Tanács vállaljon kötelezettséget a megfelelő intézményi egyensúly garantálására.

               (9)

               A Bizottságnak az értékpapírokra vonatkozó jogszabályokkal kapcsolatos 2002. február 5-i nyilatkozatán, valamint a 2001. október 2-án kelt levelén alapuló kötelezettségvállalását ki kell egészíteni a megfelelő intézményi egyensúlyra vonatkozó megfelelő garanciákkal.

               (10)

               2002. december 3-án a Tanács felhívta a Bizottságot, hogy a többi pénzügyi szolgáltatási szektor tekintetében is alkalmazza a bölcsek bizottságának végső jelentésén alapuló rendelkezéseket.

               (11)

               A négyszintű megközelítés kiterjesztésére vonatkozó biztosítékok azért is szükségesek, mert az EU intézményei még nem rendelkeznek a négyszintű Lámfalussy-folyamattal kapcsolatos széles körű gyakorlati tapasztalattal. Továbbá a Lámfalussy-folyamatot nyomon követő intézményközi megfigyelőcsoport első és második időközi jelentése az eljárás működését illetően észrevételeket tett, illetve kritikát fogalmazott meg.

               (12)

               A jogszabályok elfogadásának gyorsasága, valamint a jogszabályok minősége a Lámfalussy-folyamat alapvető céljai közé tartozik. A Lámfalussy-folyamat sikere nagyobb mértékben függ az intézményi partnereknek a jogszabályok elfogadásához szükséges megfelelő keret létrehozására irányuló politikai akaratától, mint a vonatkozó, felhatalmazáson alapuló technikai rendelkezések létrehozásának gyorsaságától. Ezen túlmenően a felhatalmazáson alapuló rendelkezések létrehozásának gyorsaságára irányuló túlzott törekvés e rendelkezések minősége tekintetében jelentős problémákat okozhat.

               (13)

               A Lámfalussy-folyamat kiterjesztése nem érinti a felügyelet európai szintű megszervezésére vonatkozó esetleges határozatokat.

               (14)

               Ennek érdekében a bankszektorra vonatkozóan a 2000/12/EK irányelvvel létrehozott bankügyi tanácsadó bizottság szerepét megfelelően módosítani kell.

               (15)

               E módosított szerepnek megfelelően a bankügyi tanácsadó bizottság helyébe az „európai bankbizottság” lép.

               (16)

               A 2000/12/EK irányelv végrehajtásához szükséges intézkedések általános hatályú intézkedések, és ezeket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (16) 5. cikkével összhangban kell elfogadni.

               (17)

               Az elfogadott végrehajtási intézkedések nem módosíthatják az irányelvek alapvető rendelkezéseit.

               (18)

               A végrehajtási intézkedések tervezetének első megküldését követően három hónapot kell biztosítani az Európai Parlament számára, hogy azt megvizsgálja, és megalkossa véleményét. Mindazonáltal sürgős és kellően indokolt esetben lehetőséget kell nyújtani ezen időtartam lerövidítésére. Ha ezen az időtartamon belül az Európai Parlament álláspontot fogad el, a Bizottság újra megvizsgálja a tervezett intézkedéseket.

               (19)

               A Bizottságnak a végrehajtási hatásköre gyakorlása során tiszteletben kell tartania a következő alapelveket, amelyek értelmében szükséges a pénzügyi piacokba vetett befektetői bizalom biztosítása azon piacok nagymértékű átláthatóságának elősegítésével, szükséges az egymással versengő befektetések széles skálájának, valamint a körülményeikhez igazított közzététel, valamint a védelem adott szintjének biztosítása a befektetők számára, szükséges a szabályoknak a független szabályozó hatóságok általi következetes érvényesítésének biztosítása, különös tekintettel a gazdasági bűnözés elleni küzdelemre, szükséges a nagymértékű átláthatóság, valamint a piaci szereplőkkel, az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott konzultáció, szükséges a pénzpiaci innovációk bátorítása a pénzpiacok dinamikus és hatékony működése érdekében, szükséges a pénzügyi innovációk szoros figyelemmel kísérése és az azokra történő reagálás, amely révén biztosítható a piac integritása, fontos a tőkeköltségek csökkentése, illetve a tőkéhez való hozzáférhetőség javítása, szükséges a végrehajtási intézkedésekben a költségek és a haszon közötti hosszú távú egyensúly biztosítása piaci szereplők számára (beleértve a kis- és középvállalkozásokat és a kisbefektetőket), szükséges az EU pénzügyi piacai nemzetközi versenyképességének ösztönzése a nemzetközi együttműködés elengedhetetlen kiterjesztésének sérelme nélkül, szükséges az egyenlő esélyek megteremtése minden piaci szereplő számára az EU egészére kiterjedő szabályozások megfelelő esetekben való elfogadásával, szükséges a nemzeti piacok különbségeinek tiszteletben tartása, amennyiben azok nem érintik túlzott mértékben az egységes piac koherenciáját, valamint szükséges az e területen hozott egyéb közösségi jogszabályokkal való kohézió biztosítása, mivel a tájékoztatás kiegyenlítettségének és az átláthatóságnak a hiánya veszélyeztetheti a piacok működését, és különösképpen hátrányt okozhat a fogyasztóknak és a kisbefektetőknek.

               (20)

               A 2000/12/EK irányelv technikai kiigazításaira vonatkozó egyes hatályos rendelkezéseket összhangba kell hozni az 1999/468/EK határozattal.

               (21)

               A többi közösségi szektorban elfogadott megközelítésekkel való intézményi és jogi egységesség biztosítása érdekében a Bizottság 2004/10/EK határozata (17) létrehozta a tanácsadó testületként működő európai bankbizottságot, amely a bankügyi jogszabályok kidolgozásában segíti a Bizottságot. Ezért a 2000/12/EK irányelvben található, a bankügyi tanácsadó bizottság tanácsadó feladataira vonatkozó hivatkozásokat el kell hagyni.

               (22)

               A továbbiakban nincs szükség arra, hogy a bankügyi tanácsadó bizottság feladatkörébe tartozzon a hitelintézetek szolvencia- és likviditásmutatói megfigyelésének nyomon követése, tekintettel a tőkemegfelelési szabályok harmonizációjára és a hitelintézetek által a likviditási kockázatuk mérésére és kezelésére használt technikák fejlődésére.

               (23)

               A felügyeleti hatóságok közötti együttműködés és — a különösen szándéknyilatkozatok útján megvalósuló — információcsere terén történt jelentős előrelépésnek köszönhetően feleslegessé vált, hogy a Bizottság rendszeresen figyelemmel kísérjen egyes eseti felügyeleti határozatokat, és azokról rendszeresen jelentést tegyen a bankügyi tanácsadó bizottságnak.

               (24)

               Az európai bankbizottság létrehozása nem zárja ki a hitelintézetek szabályozásában és felügyeletében részt vevő különböző hatóságok közötti együttműködés egyéb formáit, különösen a Bizottság 2004/5/EK határozatával (18) létrehozott európai bankfelügyelők bizottsága keretén belül.

               (25)

               A 91/675/EGK irányelvvel létrehozott biztosítási bizottság feladata, hogy segítséget nyújtson a Bizottságnak a biztosítások területén az irányelv által biztosított végrehajtási hatáskörök gyakorlásában, és különösen a biztosítási ágazatban mutatkozó fejlődés figyelembevételéhez szükséges technikai kiigazítások megtételében; ezeket az intézkedéseket az 1999/468/EK határozattal összhangban kell meghozni.

               (26)

               A 91/675/EGK irányelv értelmében a biztosítási bizottság feladatai közé tartozik az is, hogy megvizsgáljon minden, a biztosítási ágazatot érintő közösségi rendelkezésekhez kapcsolódó kérdést, és különösképpen tanácsot adjon a Bizottságnak az olyan közösségi jogszabályokra irányuló javaslatokkal kapcsolatban, amelyeket a Bizottság az Európai Parlament és a Tanács elé kíván terjeszteni.

               (27)

               Egy olyan belső piac kiépítése érdekében, ahol a biztosítottak és a kedvezményezettek megfelelő védelmet élveznek, azok a biztosítási és a foglalkoztatóinyugdíj-vállalkozások, amelyek a belső piacon a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvei alapján működnek, különleges közösségi jogszabályok hatálya alá tartoznak. A belső piac megfelelő működése és a pénzügyi stabilitás megőrzése érdekében e jogszabályoknak az ezen szektorokat érintő piaci változásokhoz gyorsan igazíthatóknak kell lenniük, különös tekintettel a pénzügyi és technikai szempontokra.

               (28)

               Ezért a biztosítási bizottság szerepét megfelelően módosítani kell, és e bizottság nevét ennek megfelelően „európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottság”-ra kell változtatni. Ugyanakkor az európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottság a foglalkoztatási nyugdíjak területén nem foglalkozik munkajogi és szociális jogi kérdésekkel, úgymint a foglalkoztatási rendszerek megszervezésével, különösen a kötelező tagság és a kollektív megállapodásokról folytatott tárgyalások eredményeivel.

               (29)

               A 91/675/EGK irányelv hatálya alá tartozó jogi aktusok végrehajtásához szükséges intézkedések általános hatályú intézkedéseke, és ezeket az 1999. június 28-i 1999/468/EK határozat 5. cikkével összhangban kell elfogadni.

               (30)

               A többi közösségi szektorban elfogadott megközelítésekkel való intézményi és jogi egységesség biztosítása érdekében a 2003. november 5-i 2004/9/EK (19) bizottsági határozat létrehozta a tanácsadóként működő európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottságot, amelynek feladata, hogy segítse a Bizottságot a biztosítás és a foglalkoztatási nyugdíjak területén. Ezért a 91/675/EGK irányelvben található, a biztosítási bizottság tanácsadó feladataira vonatkozó hivatkozásokat el kell hagyni.

               (31)

               A 85/611/EGK irányelv létrehozta az ÁÉKBV kapcsolattartó bizottságot, amely azáltal segíti a Bizottságot, hogy rendszeres konzultációk révén megkönnyíti az irányelv összehangolt végrehajtását, és a tagállamok közötti konzultációt, valamint szükség esetén az irányelv módosítására vonatkozó javaslatot tesz a Bizottságnak.

               (32)

               Az ÁÉKBV kapcsolattartó bizottság az 1999/468/EK határozat értelmében „komitológiai” bizottságként is eljár, hogy így segítse a Bizottságot a 85/611/EGK irányelv technikai módosításaival kapcsolatban.

               (33)

               2002. december 3-án a Tanács intézkedések megtételére kérte fel a Bizottságot abból a célból, hogy — többek között — által a végrehajtási hatáskörök gyakorlásával kapcsolatos tanácsadási feladatot az ÁÉKBV kapcsolattartó bizottságról az európai értékpapír-bizottságra ruházzák.

               (34)

               Az értékpapírokra vonatkozóan a közelmúltban elfogadott irányelvekben — különösen a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. június 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (20), — amely a Bizottság szabályozó hatáskörére vonatkozó tanácsadói feladattal ruházza fel az európai értékpapír-bizottságot, míg az európai értékpapír-bizottság munkája egyéb szempontjainak megszervezésére vonatkozóan továbbra is a 2001/528/EK irányelv az irányadó — megállapított modell teljes körű alkalmazása érdekében el kell hagyni azokat a rendelkezéseket, amelyek a 85/611/EGK irányelv 53. cikke értelmében meghatározzák a jelenlegi ÁÉKBV kapcsolattartó bizottságnak a „komitológiai” működésén kívüli szervezetét és feladatait.

               (35)

               Ezért az európai értékpapír-bizottság hatáskörét egyértelműen ki kell terjeszteni a 2003/6/EK irányelv értelmében már átruházott hatáskörön túlmenően annak érdekében, hogy az megfeleljen a 85/611/EGK irányelvben jelenleg meghatározott feladatoknak is. Ezen utóbbi irányelv végrehajtásához szükséges intézkedések általános hatályú intézkedések, és ezeket az 1999/468/EK határozat 5. cikkével összhangban kell elfogadni.

               (36)

               Ennek megfelelően módosítani kell a 73/239/EGK, a 85/611/EGK, a 91/675/EGK, a 92/49/EGK, a 93/6/EGK, a 94/19/EK, 98/78/EK, a 2000/12/EK, a 2001/34/EK, a 2002/83/EK és a 2002/87/EK irányelvet,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   I. FEJEZET
   A BANKI SZEKTORRÓL SZÓLÓ 93/6/EGK, 94/19/EK, ÉS 2000/12/EK IRÁNYELV MÓDOSÍTÁSAI

      1. cikk

      A 93/6/EGK irányelv

   A 93/6/EGK irányelv 7. cikke (9) bekezdése harmadik mondatában „a bankügyi tanácsadó bizottsághoz” szavakat el kell hagyni.

      2. cikk

      A 94/19/EK irányelv

   A 94/19/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében a „bankügyi tanácsadó bizottságot” szavak helyébe az „európai bankbizottságot” szavak lépnek.

      3. cikk

      A 2000/12/EK irányelv

   A 2000/12/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                           „(4)

                           A Bizottság, a 60. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint határoz a (3) bekezdésben szereplő felsorolás módosításáról.”.

               2.

               A 2. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „Olyan hitelintézetek esetében, amelyeket nem a tengertől újabban visszahódított területeken létesítettek, és amelyek nem a központi szervnek alárendelt vagy annak felelős létező intézmények feldarabolásából vagy egyesítéséből származnak, a Bizottság — a 60. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint — a második albekezdés alkalmazására vonatkozó további szabályokat állapíthat meg, beleértve az első albekezdésben előírt mentességek hatályon kívül helyezését, ha megítélése szerint a második albekezdésben megállapított rendelkezésekből hasznot húzó új intézmények kapcsolódása a központi szervhez kedvezőtlen hatással lehet a versenyre.”.

               3.

               A 4. cikk helyébe a következő lép:
               „4. cikk

                  Engedélyezés

               A tagállamok megkövetelik a hitelintézetektől, hogy tevékenységük megkezdése előtt engedélyt szerezzenek. A szóban forgó engedélyre vonatkozó követelményeket a tagállamok az 5—9. cikknek megfelelően állapítják meg, és ezekről tájékoztatják a Bizottságot.”.

               4.

               A 22. cikk (9) bekezdésének második mondatát el kell hagyni.

               5.

               A 22. cikk (10) bekezdésének második mondatát el kell hagyni.

               6.

               A 23. cikk (1) bekezdése helyébe a következő lép:

                           „(1)

                           A tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállam hatóságait:

                                       a)

                                       olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat engedélyezéséről, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályozza;

                                       b)

                                       amennyiben ilyen anyavállalat tulajdonrészt szerez egy közösségi hitelintézetben, és ezáltal ez utóbbi annak leányvállalatává válna.
                                       Olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat engedélyezésekor, amelynek egy vagy több anyavállalata harmadik ország joga által szabályozott, a csoport szerkezetét is pontosan meg kell határozni abban az értesítésben, amelyet az illetékes hatóságok a 11. cikk szerint a Bizottságnak megküldenek.”

               7.

               A 24. cikk (2) bekezdésében a „bankügyi tanácsadó bizottságnak” szavak helyébe az „európai bankbizottságnak” szavak lépnek.

               8.

               A 25. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                           „(3)

                           A Szerződés 300. cikke (1) és (2) bekezdésének sérelme nélkül, a Bizottság — az európai bankbizottság segítségével — megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tárgyalások kimenetelét és az ebből fakadó helyzetet.”

               9.

               A 49. cikk (2) bekezdése harmadik mondatában a „bankügyi tanácsadó bizottságot” szavak helyébe az „európai bankbizottságot” szavak lépnek.

               10.

               Az 52. cikk (9) bekezdésének harmadik mondata helyébe a következő szöveg lép:
               „Az érintett illetékes hatóság továbbítja ezeket az információkat a többi tagállam illetékes hatóságainak.”

               11.

               Az 56a. cikk (2) bekezdés első mondata helyébe a következő lép: „A Bizottság felkérheti az európai bankbizottságot általános iránymutatások kidolgozására arról, hogy a harmadik országbeli illetékes hatóságok által gyakorolt összevont felügyelet várhatóan eléri-e az összevont felügyeletre vonatkozóan az e fejezetben meghatározott célkitűzéseket olyan hitelintézetek tekintetében, amelyek anyavállalatának székhelye a Közösségen kívül található.”

               12.

               A VI. címet el kell hagyni.

               13.

               A 60. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                           „(2)

                           A Bizottság munkáját — a 2004/10/EK (21) bizottsági határozattal létrehozott — európai bankbizottság (a továbbiakban: bizottság) segíti.

                  (21)  HL L 3., 2004.1.7., 36. o”"

               Az e bekezdésre való hivatkozások esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét - a 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel - kell alkalmazni.
               Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
               A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

               14.

               A 64. cikk (2) és (6) bekezdésében az „és a bankügyi tanácsadó bizottságot” szavakat el kell hagyni.

         II. FEJEZET
   A BIZTOSÍTÁSI ÉS A FOGLALKOZTATÓINYUGDÍJ- SZEKTORRÓL SZÓLÓ 73/239/EGK TANÁCSI IRÁNYELV, 91/675/EGK TANÁCSI IRÁNYELV, VALAMINT A 92/49/EGK, A 98/78/EK ÉS A 2002/83/EK IRÁNYELV MÓDOSÍTÁSAI

      4. cikk

      A 73/239/EGK irányelv

   A 73/239/EGK irányelv a következőképpen módosul:

      „29a. cikk
      1.   A tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatják a Bizottságot és más tagállamok illetékes hatóságait a következőkről:

                  a)

                  engedély kiadása olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat számára, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályozza;

                  b)

                  ha egy ilyen anyavállalat egy közösségbeli biztosítóintézetben részesedést szerez, amelynek eredményeként ez utóbbi az első leányvállalatává válik.

            2.   Ha egy olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályozza, megkapja az (1) bekezdés a) pontjában említett engedélyt, akkor az illetékes hatóságok által a Bizottságnak megküldött értesítésben ismertetni kell a csoport felépítését is”.

   2.   A 29b. cikk (4) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
   „Az első albekezdésben ismertetett körülmények esetén a tárgyalások kezdeményezése mellett arra is bármikor lehetőség van, hogy — az 1999/468/EK határozat (22) 5. cikkében említett eljárásnak megfelelően, valamint annak 7. cikke (3) bekezdésével és 8. cikkével összhangban — a tagállamok illetékes hatóságai korlátozzák, vagy felfüggesszék:
                  a)

                  a határozathozatal időpontjában függőben lévő vagy azt követően benyújtott engedélykérelmeket;

                  b)

                  az érintett harmadik ország joga által szabályozott közvetlen vagy közvetett anyavállalatok részesedésszerzését.

      5. cikk

      A 91/675/EGK irányelv

   A 91/675/EGK irányelv a következőképpen módosul:
   1.   A címben szereplő „biztosítási bizottság” szavak helyébe az „európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottság” szavak lépnek.
   2.   Az 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:

      „1. cikk
      (1)   A Bizottság munkáját az — 2004/9/EK bizottsági határozattal (23) létrehozott — európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottság (a továbbiakban: bizottság) segíti.
      (2)   A Bizottság 2004/6/EK határozatával (24) létrehozott, a biztosítások és a foglalkoztatói nyugdíjak európai felügyeleti bizottságának elnöke megfigyelőként részt vesz a bizottság ülésein.
      (3)   A bizottság szakértőket, illetve megfigyelőket kérhet fel az ülésein való részvételre.
      (4).   A bizottság titkárságát a Bizottság biztosítja.

   3.   A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:

      „2. cikk
      Amikor közvetlen nem életbiztosítás és a közvetlen életbiztosítás, viszontbiztosítás és foglalkoztatói nyugdíjak területén elfogadott jogi aktusok szabályainak végrehajtási jogkörét a Bizottságra ruházzák, a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK határozat (25) 5. és 7. cikkében meghatározott eljárást - a 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel - kell alkalmazni.
      Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
      (2)   A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

   4.   A 3. és 4. cikket el kell hagyni.

      6. cikk

      A 92/49/EGK irányelv

   A 92/49/EGK irányelv 40. cikke (10) bekezdése első mondatában az „összefoglaló jelentést nyújt be a 91/675/EGK irányelv által létrehozott biztosítási bizottságnak” kifejezés helyébe a „tájékoztatja az európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottságot” lép.

      7. cikk

      A 98/78/EK irányelv

   A 98/78/EK irányelv a következőképpen módosul:
   1.   A 10a. cikk (3) bekezdése helyébe a következő lép:

                  „(3)

                  A Szerződés 300. cikke (1) és (2) bekezdésének sérelme nélkül, a Bizottság az európai biztosítási és foglalkoztatásinyugdíj-bizottság segítségével megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tárgyalások eredményét és az abból eredően kialakult helyzetet.”

   2.   A 11. cikk (5) bekezdése helyébe a következő lép:

                  „(5)

                  A Bizottság legkésőbb 2006. január 1-jén jelentést készít az irányelv alkalmazásáról, és szükség esetén a további harmonizáció szükségességéről.”

      8. cikk

      A 2002/83/EK irányelv

   A 2002/83/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 46. cikk (9) bekezdésének első mondatában a „A Bizottság minden két évben jelentést terjeszt a biztosítási bizottság elé” szavak helyébe a „a Bizottság minden két évben tájékoztatja az európai biztosítási és foglalkoztatásinyugdíj-bizottságot” szavak lépnek.

               2.

               Az 58. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „58. cikk

                  A tagállamok által a Bizottságnak nyújtott tájékoztatás

               A tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállam illetékes hatóságait:

                           a)

                           minden olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalatnak nyújtott engedélyről, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályoz;

                           b)

                           minden olyan esetben, amikor egy ilyen anyavállalat egy közösségbeli biztosítóintézetben részesedést szerez, amelynek eredményeként ez utóbbi a leányvállalatává válik.

                     Ha egy olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályozza, megkapja az a) pontban említett engedélyt, akkor az illetékes hatóságok által a Bizottságnak és a többi illetékes hatóságnak megküldött értesítésben ismertetni kell a csoport szerkezetét is”.

               3.

               A 65. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                           „(1)

                           A Bizottság munkáját a Bizottság 2004/9/EK határozata (26) alapján létrehozott európai biztosítási és foglalkoztatásinyugdíj-bizottság segíti.

                  (26)  HL L 3., 2004.,1.7., 34. o..”."

         III. FEJEZET
   AZ ÉRTÉKPAPÍR SZEKTORRÓL SZÓLÓ 85/611/EGK TANÁCSI IRÁNYELV ÉS A 2001/34/EK IRÁNYELV MÓDOSÍTÁSAI

      9. cikk

      A 85/611/EGK irányelv

   A 85/611/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 6c. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           A (9) bekezdés második mondata helyébe a következő szöveg lép:
                           „A Bizottság kétévente jelentést készít az ilyen esetekről.”

                           b)

                           A (10) bekezdés második mondata helyébe a következő szöveg lép:
                           „A Bizottság kétévente jelentést készít az ilyen esetekről.”

               2.

               A 14. cikk (6) bekezdésének második albekezdését el kell hagyni.

               3.

               A 21. cikk (4) bekezdésének harmadik mondata helyébe a következő szöveg lép:
               „Az ilyen információk az európai értékpapír-bizottság keretén belüli véleménycsere tárgyát képezik.”

               4.

               A 22. cikk (4) bekezdése, harmadik albekezdésének negyedik mondata helyébe a következő szöveg lép:
               „Az ilyen tájékoztatás az európai értékpapír-bizottság keretein belüli véleménycsere tárgyát képezheti.”

               5.

               A X. szakasz címe helyébe a következő szöveg lép:
               „Európai értékpapír-bizottság”

               6.

               Az 53. cikket el kell hagyni.

               7.

               Az 53a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „53a. cikk

               Ennek az irányelvnek a következő területeken végrehajtandó technikai módosításait az 53b. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni:

                           a)

                           a fogalommeghatározások pontosítása ezen irányelvnek a Közösség egész területén történő egységes alkalmazása érdekében;

                           b)

                           a terminológia egységesítése és a fogalommeghatározások kialakítása az ÁÉKBV és az ezekhez kapcsolódó tárgykörök vonatkozásában megalkotott további jogszabályokkal összhangban”.

               8.

               A szöveg a következőkkel egészül ki:
               „53b. cikk

               (1)   A Bizottság munkáját a 2001/528/EK bizottsági határozattal (27) létrehozott európai értékpapír-bizottság (a továbbiakban: »bizottság«) segíti.
               Az e bekezdésre való hivatkozások esetén az 1999/468/EK határozat (28) 5. és 7. cikkét — a 8. cikkére is figyelemmel — kell alkalmazni.
               Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
               (3)   A bizottság elfogadja saját eljárás szabályzatát.

                  (27)  HL L 191., 2001.7.13., 45. o. A 2004/8/EK határozattal (HL L 3., 2004.1.7., 33. o.) módosított határozat."

                  (28)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.”"

      10. cikk

      A 2001/34/EK irányelv

   A 2001/34/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 108. cikket el kell hagyni.

               2.

               A 109. cikk helyébe a következő lép:
               „109. cikk
               (1)   A megváltozott gazdasági helyzet követelményeinek fényében a 43. cikk (1) bekezdésében meghatározott előrelátható tőzsdei érték minimális összegének kiigazítása céljából a Bizottság benyújtja az európai értékpapír-bizottság létrehozásáról szóló, 2001. június 6-i 2001/528/EK bizottsági határozattal (29) létrehozott európai értékpapír-bizottságnak (a továbbiakban: bizottság) a meghozandó intézkedések tervezetét.
               Az e bekezdésre való hivatkozások esetén a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK határozat (30) 5. és 7. cikkét — a 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel — kell alkalmazni.
               Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
               (3)   A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

                  (29)  HL L 191., 2001.7.13., 45. o. A 2004/8/EK határozattal (HL L 3., 2004.1.7., 33. o.) módosított határozat."

                  (30)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.”"

         IV. FEJEZET
   A PÉNZÜGYI KONGLOMERÁTUMOKRÓL SZÓLÓ 2002/87/EK IRÁNYELV MÓDOSÍTÁSA

      11. cikk

      A 2002/87/EK irányelv

   A 2002/87/EK irányelv 19. cikkének (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                  „(2)

                  A Szerződés 300. cikke (1) és (2) bekezdésének sérelme nélkül, a Bizottság — az európai bankbizottság, az európai biztosítási és foglalkoztatásinyugdíj-bizottság, valamint a pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó bizottság segítségével — megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tárgyalások eredményét és a kialakult helyzetet.”

   V. FEJEZET
   ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

      12. cikk

      Végrehajtási intézkedések

   (1)   Az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően — a 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel — elfogadott végrehajtási intézkedések nem módosíthatják az irányelvek alapvető rendelkezéseit.
   (2)   Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
   (3)   Amennyiben a Szerződésben a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására meghatározott feltételek módosításra kerülnek, a Bizottság felülvizsgálja ezt az irányelvet és — adott esetben — módosításokat javasol. Az ilyen felülvizsgálatot legkésőbb 2007. december 31-ig mindenképpen végre kell hajtani.

      13. cikk

      Átvétel a nemzeti jogba

   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. május 13-ig megfeleljenek.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

      14. cikk

      Hatálybalépés

   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      15. cikk

      Címzettek

   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2005. március 9-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. P. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         N. SCHMIT

      (1)  HL C 112., 2004.4.30., 21. o.

      (2)  HL C 58., 2004.3.6., 23. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2004. március 31-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2004. május 11-i határozata.

      (4)  HL L 191., 2001.7.13., 43. o.

      (5)  HL L 191., 2001.7.13., 45. o. A 2004/8/EK határozattal (HL L 3., 2004.1.7., 33. o.) módosított határozat.

      (6)  HL L 228., 1973.8.16., 3. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

      (7)  HL L 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 2004/39/EK (HL L 145., 2004.4.30., 1. o.) európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított irányelv.

      (8)  HL L 374., 1991.12.31., 32. o. A legutóbb az 1882/2003/EK (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított irányelv.

      (9)  HL L 228., 1992.8.11., 1. o. A legutóbb a 2002/87/EK (HL L 35., 2003.2.11., 1. o.) európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított irányelv.

      (10)  HL L 141., 1993.6.11., 1. o. A legutóbb a 2004/39/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (11)  HL L 135., 1994.5.31., 5. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

      (12)  HL L 330., 1998.12.5., 1. o. A legutóbb a 2002/87/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (13)  HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2004/69/EK (HL L 125., 2004.4.28., 44. o.) bizottsági irányelvvel módosított irányelv.

      (14)  HL L 184., 2001.7.6., 1. o. A legutóbb a 2004/109/EK (HL L 390., 2004.12.31., 38. o.) irányelvvel módosított irányelv.

      (15)  HL L 345., 2002.12.19., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.) bizottsági irányelvvel módosított irányelv.

      (16)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      (17)  HL L 3., 2004.1.7., 36. o.

      (18)  HL L 3., 2004.1.7., 28. o.

      (19)  HL L 3., 2004.1.7., 34. o.

      (20)  HL L 96., 2003.4.12., 16. o.


title: A Tanács 2013/51/Euratom irányelve ( 2013. október 22. ) a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó követelmények meghatározásáról

text:
               7.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 296/12

         A TANÁCS 2013/51/EURATOM IRÁNYELVE
   (2013. október 22.)
   a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó követelmények meghatározásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 31. és 32. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottságnak a Tudományos és Műszaki Bizottság által a tagállamok tudományos szakértői közül kijelölt szakértői csoport véleményének megismerését követően kidolgozott javaslatára, az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 31. cikkével összhangban,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A vízfogyasztás az egyik módja annak, hogy az emberi testbe radioaktív anyagok kerüljenek. A 96/29/Euratom tanácsi irányelv (2) szerint az ionizáló sugárzás kockázatával járó tevékenységek következtében a lakosság egészét érő sugárterheléshez való hozzájárulást az ésszerűen elérhető legalacsonyabb szinten kell tartani.

               (2)

               Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének az emberi egészséggel kapcsolatos jelentősége miatt indokolt közösségi szinten indikátor jellegű minőségi előírásokat meghatározni, és rendelkezni ezen előírások teljesülésének ellenőrzéséről.

               (3)

               A 98/83/EK tanácsi irányelv (3) I. mellékletének C. része a radioaktív anyagokra vonatkozóan indikátor paramétereket, a II. melléklete pedig ehhez kapcsolódó ellenőrzési rendelkezéseket határoz meg. Az említett paraméterek azonban az Euratom-Szerződés 30. cikkében meghatározott alapvető előírások hatálya alá tartoznak.

               (4)

               Az emberi fogyasztásra szánt víz radioaktívanyag-szintjének ellenőrzésére vonatkozó követelményeket ezért helyénvaló olyan külön jogszabályban elfogadni, amely biztosítja, hogy a sugárvédelmi jogszabályok az Euratom-Szerződés keretében egységesek, koherensek és teljesek legyenek.

               (5)

               Mivel a Közösség hatáskörébe tartozik a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások elfogadása, ezen irányelv rendelkezései elsőbbséget élveznek a 98/83/EK irányelvnek a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó rendelkezéseivel szemben.

               (6)

               Ahogy azt a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismerte, az Euratom-Szerződés 2. cikkének b) pontjában a Közösségre ruházott, a munkavállalók és a lakosság egészségének védelme érdekében egységes biztonsági előírások megállapítására vonatkozó feladatok nem zárják ki annak lehetőségét, hogy a tagállamok szigorúbb védelmet írjanak elő, kivéve, ha az előírások azt kifejezetten rögzítik. Mivel ez az irányelv minimumszabályokat ír elő, a tagállamok számára biztosítani kell, hogy az irányelv hatálya alá tartozó területen szigorúbb intézkedéseket fogadhassanak el, vagy tarthassanak fenn, az áruk belső piacon való, a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározottak szerinti szabad mozgásának sérelme nélkül.

               (7)

               A parametrikus értékeket nem kell határértéknek tekinteni. Amennyiben valamely parametrikus érték nem teljesül, az érintett tagállamnak azonban meg kell vizsgálnia, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve, és amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket kell hoznia annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.

               (8)

               A emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víznek – a természetes ásványvizek kivételével – a célból történő ellenőrzését, hogy a radioaktív anyagok szintje megfelel-e az ezen irányelvben megállapított határértékeknek, a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (4) előírt veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok (HACCP) elveinek megfelelően és 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) meghatározott, a hivatalos ellenőrzések alapelveinek sérelme nélkül kell végezni.

               (9)

               A lakosságot megfelelő és alkalmas módon tájékoztatni kell az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről.

               (10)

               A természetes ásványvizeket és a gyógyszernek minősülő vizeket ki kell zárni ennek az irányelvnek a hatálya alól, mivel a 2009/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6), valamint a 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) különös szabályokat állapított meg az ilyen típusú vizekre vonatkozóan.

               (11)

               Minden egyes tagállamnak programokat kell létrehoznia annak ellenőrzésére, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz megfelel-e ezen irányelv előírásainak.

               (12)

               Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének elemzésére használt módszereknek biztosítaniuk kell a kapott eredmények megbízhatóságát és összehasonlíthatóságát.

               (13)

               A radon természetes előfordulásában mutatkozó nagy földrajzi különbségeket figyelembe véve a Bizottság elfogadta a 2001/928/Euratom ajánlást (8), amely az ivóvíz minőségével a radon és a radon hosszú felezési idejű bomlástermékei összefüggésében foglalkozik. Ezért indokolt ezekkel a radionuklidokkal ebben az irányelvben foglalkozni.

               (14)

               A tudományos és műszaki fejlődésnek megfelelően a II. és a III. mellékletet rendszeresen frissíteni szükséges az emberi fogyasztásra szánt víz jó minőségének megőrzése érdekében, tekintve annak az emberi egészségben betöltött szerepét.

               (15)

               Az emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz mintavételezésének és elemzésének gyakoriságát a tagállamok határozzák meg, mindazonáltal a legalább évente egyszeri mintavételt és elemzést ajánlatos elvégezni azon tagállamoknak, amelyek kötelesek az emberi fogyasztásra szánt vizet radon- vagy tríciumszint szempontjából ellenőrizni, vagy indikatív dózist megállapítani,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   Ezen irányelv meghatározza a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó követelményeket. Ez az irányelv megállapítja továbbá a radioaktív anyagok ellenőrzésének parametrikus értékeit, gyakoriságát és módszereit.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   1.   „emberi fogyasztásra szánt víz”:

               a)

               minden, eredeti állapotában vagy kezelés utáni állapotban levő, ivásra, főzésre, ételkészítésre és egyéb háztartási célokra szánt víz, függetlenül az eredetétől és attól, hogy szolgáltatása elosztóhálózatról, tartálykocsiból vagy palackozott formában vagy tartályokból történik-e;

               b)

               bármely élelmiszergyártó vállalkozás által, emberi fogyasztásra szánt termékek vagy anyagok gyártásához, feldolgozásához, tartósításához vagy forgalmazásához használt valamennyi víz, hacsak az illetékes nemzeti hatóságok nem győződnek meg arról, hogy a víz minősége nem befolyásolhatja károsan a végtermék formában lévő élelmiszerek egészségességét;

         2.   „radioaktív anyag”: az az anyag, amelyik egy vagy több olyan radioaktív nuklidot tartalmaz, amelynek aktivitása vagy koncentrációja sugárvédelmi szempontból nem elhanyagolható;
   3.   „indikatív dózis”: emberi fogyasztásra szánt ivóvíz ellátó rendszerében kimutatott természetes és mesterséges eredetű radionuklidoknak az egy év alatt beépült lekötött effektív dózisa a trícium, a kálium-40, a radon és a radon rövid felezési idejű bomlástermékei kivételével;
   4.   „parametrikus érték”: az emberi fogyasztásra szánt vízben jelen lévő radioaktív anyagok értéke, amely felett a tagállamoknak vizsgálniuk kell, hogy a radioaktív anyagoknak az emberi fogyasztásra szánt vízben való jelenléte beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve, és amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket kell hozniuk annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.
   3. cikk
   Hatály és kivételek
   (1)   Ez az irányelv az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó.
   (2)   Ez az irányelv nem alkalmazandó:

               a)

               a 2009/54/EK irányelvvel összhangban az illetékes nemzeti hatóságok által elismert természetes ásványvizekre;

               b)

               a 2001/83/EK irányelv értelmében gyógyszernek minősülő vizekre.

         (3)   A tagállamok ezen irányelv hatálya alól kivonhatják az alábbiakat:

               a)

               a kizárólag olyan célokra szolgáló vizeket, amelyekkel kapcsolatban az illetékes hatóságok meggyőződtek arról, hogy a víz minősége sem közvetve, sem közvetlenül nem gyakorol hatást az érintett lakosság egészségére;

               b)

               a napi átlagban 10 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló egyedi ellátásból származó, emberi fogyasztásra szánt vizet, kivéve, ha kereskedelmi vagy közszolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység keretében szolgáltatják.

         (4)   Azok a tagállamok, amelyek alkalmazzák a (3) bekezdés b) pontjában foglalt kivételeket, kötelesek biztosítani, hogy:

               a)

               az érintett lakosság tájékoztatást kapjon e kivételekről, illetve minden olyan intézkedésről, amelyet az emberi egészség védelmére, az emberi fogyasztásra szánt víz bárminemű szennyezettségéből származó negatív hatások ellen tehetnek;

               b)

               ha nyilvánvalóvá válik, hogy az ilyen víz minősége potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, akkor az érintett lakosságot haladéktalanul megfelelő tanácsokkal kell ellátni.

         4. cikk
   Általános kötelezettségek
   A 96/29/Euratom (9) irányelv 6. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz ellenőrzésére megfelelő programot alakítsanak ki, biztosítandó, hogy amennyiben az ezen irányelv alapján meghatározott parametrikus értékek nem teljesülnek:

               a)

               sor kerüljön annak vizsgálatára, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve; és

               b)

               amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket hozzanak annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.

         5. cikk
   Parametrikus értékek és megfelelési pontok
   (1)   A tagállamok az I. mellékletnek megfelelően az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagok ellenőrzésére vonatkozóan parametrikus értékeket állapítanak meg.
   (2)   Az emberi fogyasztásra szánt víznek az ezen irányelv II. mellékletében foglalt követelmények szerinti ellenőrzésekor az alábbi pontokon kell megfelelnie a parametrikus értékeknek:

               a)

               elosztóhálózatból szolgáltatott víz esetén azon a ponton, ahol az a rendeltetésszerűen az emberi fogyasztás céljára történő vízkivételre használt csapból kilép;

               b)

               tartályból szolgáltatott víz esetén azon a ponton, ahol a víz kilép a tartályból;

               c)

               palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a palackokba vagy tartályokba töltik;

               d)

               élelmiszer-ipari vállalkozásnál használt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a vállalkozás használja.

         (3)   A megfelelési pontok (2) bekezdés a) pontja szerinti meghatározása nem érinti a mintavételi hely megválasztását, amely az ellátási területen belül vagy a vízkezelő műnél bármely ponton lehet, feltéve, hogy a mintavételi ponthoz képest a megfelelési ponton a koncentráció értéke nem rosszabb.
   6. cikk
   Ellenőrzés és elemzés
   (1)   A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a II. mellékletben foglalt ellenőrzési stratégiákkal és gyakoriságokkal összhangban sor kerüljön az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagok ellenőrzésére, annak vizsgálata érdekében, hogy a radioaktív anyagok értéke megfelel-e az 5. cikk (1) bekezdésében megállapított parametrikus értékeknek.
   A tagállamok biztosítják, hogy az ellenőrzés oly módon történjen, hogy a mért értékek az egész év során fogyasztott víz minőségét reprezentatív módon jellemezzék. Az emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz esetében ezt a 852/2004/EK rendeletben előírt veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok (HACCP) elveinek, valamint a 882/2004/EK rendeletben meghatározott hatósági ellenőrzések elveinek sérelme nélkül kell lefolytatni.
   (2)   Az indikatív dózis ellenőrzését a III. mellékletben meghatározott követelmények szerint kell elvégezni, és az analitikai módszerrel szembeni követelményeknek ezeknek kell megfelelniük.
   (3)   A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a minták elemzését végző laboratóriumok rendelkezzenek olyan analitikai minőség-ellenőrzési rendszerrel, amelyet egy külső, az illetékes hatóság által erre a célra jóváhagyott szervezet ellenőriz.
   7. cikk
   Korrekciós intézkedés és a lakosság értesítése
   (1)   Az 5. cikk (1) bekezdése alapján meghatározott parametrikus értékeknek való meg nem felelés esetén a tagállamok biztosítják az azonnali vizsgálatot az okok feltárása érdekében.
   (2)   Valamely parametrikus érték be nem tartása esetén a tagállamok megvizsgálják, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve.
   (3)   A (2) bekezdésben említett kockázat esetén a tagállam:

               a)

               korrekciós intézkedéseket hoz az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek való megfelelés érdekében; és

               b)

               gondoskodik róla, hogy az érintett lakosság:

                           i.

                           értesüljön a kockázatról és a meghozott korrekciós intézkedésről; valamint

                           ii.

                           tájékoztatást kapjon azokról a további óvintézkedésekről, amelyek szükségesek lehetnek az emberi egészség radioaktív anyagokkal szemben védelme érdekében.

         8. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2015. november 28-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   9. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   10. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Luxembourgban, 2013. október 22-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  HL C 24., 2012.1.28., 122. o.

      (2)  A Tanács 1996. május 13-i 96/29/Euratom irányelve a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról (HL L 159., 1996.6.29., 1. o.).

      (3)  A Tanács 1998. november 3-i 98/83/EK irányelve az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (HL L 330., 1998.12.5., 32. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 852/2004/EK rendelete az élelmiszer-higiéniáról (HL L 139., 2004.4.30., 1. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 882/2004/EK rendelete a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről (HL L 165., 2004.4.30., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. június 18-i 2009/54/EK irányelve a természetes ásványvizek kinyeréséről és forgalmazásáról (HL L 164., 2009.6.26., 45. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001. november 6-i 2001/83/EK irányelve az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről (HL L 311., 2001.11.28., 67. o.).

      (8)  A Bizottság 2001. december 20-i 2001/928/Euratom ajánlása a lakosságnak a radonnal szennyezett ivóvíznek való kitettsége elleni védelméről (HL L 344., 2001.12.28., 85. o.).

      (9)  A Tanács 1996. május 13-i 96/29/Euratom irányelve a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról (HL L 159., 1996.6.29., 1. o.).

      I. MELLÉKLET

         A RADONRA, TRÍCIUMRA ÉS AZ EMBERI FOGYASZTÁSRA SZÁNT VÍZ INDIKATÍV DÓZISÁRA VONATKOZÓ PARAMETRIKUS ÉRTÉKEK

                  Paraméter

                  Parametrikus érték

                  Mértékegység

                  Megjegyzések

                  Radon

                  100

                  Bq/l

                  (1. megjegyzés)

                  Trícium

                  100

                  Bq/l

                  (2. megjegyzés)

                  Indikatív dózis

                  0,10

                  mSv

                              a)

                              A tagállamok a radonra vonatkozóan meghatározhatnak egy olyan szintet, amelyről úgy ítélik, hogy azt nem helyénvaló túllépni, és amely alatt folytatni kell a védelem optimalizálását, anélkül, hogy országos vagy regionális szinten veszélyeztetnék a vízellátást. Ez a szint meghaladhatja a 100 Bq/l-t, de kevesebbnek kell lennie mint 1 000 Bq/l. A nemzeti jogszabályok egyszerűsítése érdekében a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a parametrikus értéket ehhez a szinthez igazítják.

                              b)

                              Amennyiben a radon koncentrációja meghaladja az 1 000 Bq/l-t, sugárvédelmi alapon és további mérlegelés nélkül indokoltnak kell tekinteni a korrekciós intézkedéseket.

                              2. megjegyzés:

                              A magas tríciumszint más mesterséges radionuklidok jelenlétére utalhat. Amennyiben a trícium koncentrációja meghaladja a megadott parametrikus értéket, szükséges az egyéb mesterséges radionuklidok jelenlétének vizsgálata.

      II. MELLÉKLET

         A RADIOAKTÍV ANYAGOK ELLENŐRZÉSE

      1.   Általános elvek és ellenőrzési gyakoriság

      Azok a paraméterek, amelyek esetében az 5. cikk (1) bekezdése alapján parametrikus értéket kell meghatározni, monitoring alá tartoznak. Nem kötelező azonban azon paraméter monitoringja, amely esetében az illetékes hatóság az általa meghatározandó időtartamra vonatkozóan megállapítja, hogy az adott paraméter az adott, emberi fogyasztásra szánt víz ellátásában valószínűleg nem fordul elő olyan koncentrációban, amely túllépheti a vonatkozó parametrikus értéket.
      A természetben előforduló radionuklidok esetében, amennyiben a korábbi eredmények azt mutatják, hogy a radionuklidok koncentrációja stabil, a 6. pontban meghatározott mintavételi minimumkövetelményektől eltérően – és az emberi egészségre irányuló kockázat figyelembevételével – a tagállamok állapítják meg az ellenőrzés gyakoriságát. A tagállam nem köteles az emberi fogyasztásra szánt vizet radon vagy trícium szempontjából ellenőrizni, vagy indikatív dózist megállapítani, amennyiben más reprezentatív felmérések, ellenőrzés révén nyert adatok vagy egyéb megbízható információ alapján megbizonyosodott arról, hogy az általa meghatározandó időtartamon belül a radon, a trícium vagy a számított indikatív dózis szintje jóval az I. mellékletben meghatározott vonatkozó parametrikus értékek alatt van. Ebben az esetben a tagállam tájékoztatja a Bizottságot döntésének okairól, valamint eljuttatja a Bizottsághoz a döntését alátámasztó dokumentumokat, beleértve az elvégzett felmérések, ellenőrzések és vizsgálatok megállapításait is. Ebben az esetben e melléklet 6. pontjában meghatározott mintavételi és elemzési minimumkövetelmények nem alkalmazandók.
      2.   Radon

      A tagállamok gondoskodnak reprezentatív felmérések végzéséről a különböző felszíni vízforrásokból és a különböző geológiai területeken elhelyezkedő forrásokból származó, emberi fogyasztásra szánt vízben található radonnak való lehetséges kitettség mértékének és jellegének meghatározása céljából. E felméréseket oly módon kell elvégezni, hogy a mögöttes paraméterek, különösen a terület geológiai és hidrológiai jellemzői, a kőzet vagy a talaj radioaktivitása, valamint a forrás típusa azonosítható legyen, és azok alapján a további intézkedéseket a valószínűsíthetően magas kitettséget okozó területekre lehessen irányítani. A radon koncentrációit ellenőrizni kell, amennyiben a reprezentatív felmérések vagy egyéb megbízható információk alapján okkal feltételezhető, hogy azok túllépik az 5. cikk (1) bekezdése alapján meghatározott parametrikus értéket.
      3.   Trícium

      A tagállamok biztosítják, hogy az emberi fogyasztásra szánt ivóvizet trícium szempontjából akkor ellenőrizzék, ha a vízgyűjtő területen belül antropogén trícium- vagy egyéb mesterségesradionuklid-forrás található, és más felügyeleti program vagy vizsgálat útján nem igazolható, hogy a tríciumszint lényegesen az I. mellékletben szereplő parametrikus érték alatt van. Amennyiben szükség van a tríciumszint ellenőrzésére, azt az e melléklet 6. pontjában szereplő táblázatban feltüntetett gyakorisággal kell elvégezni. Amennyiben a trícium meghaladja a megadott parametrikus értéket, szükséges az egyéb mesterséges radionuklidok jelenlétének vizsgálata.
      4.   Indikatív dózis

      Az emberi fogyasztásra szánt vizet indikatív dózis szempontjából akkor kell ellenőrizni, ha mesterséges vagy erőteljes természetes radioaktivitás van jelen, és más reprezentatív felügyeleti program vagy vizsgálat útján nem igazolható, hogy az indikatív dózis szintje lényegesen az I. mellékletben szereplő parametrikus érték alatt van. Amennyiben szükség van a mesterséges radionuklidok szintjének ellenőrzésére, azt az e melléklet 6. pontjában szereplő táblázatban feltüntetett gyakorisággal kell elvégezni. Amennyiben szükség van a természetes radionuklidok szintjének ellenőrzésére, a tagállamok az általuk (a III. mellékletnek megfelelően) elfogadott vizsgálati stratégiától függően meghatározzák az összesalfa-aktivitás, az összesbéta-aktivitás vagy az egyes természetes radionuklidok ellenőrzésének gyakoriságát. Az ellenőrzés gyakorisága az egyszeri méréstől az e melléklet 6. pontjában szereplő táblázatban feltüntetett gyakoriságok között változhat. Amennyiben a természetes radioaktivitás esetében csak egyetlen ellenőrzésre van szükség, az ellenőrzést meg kell ismételni legalább akkor, ha bármilyen olyan változás történik az ellátással kapcsolatban, amely előreláthatólag befolyásolja az emberi fogyasztásra szánt víz radionuklid-koncentrációját.
      5.   Vízkezelés

      Amennyiben az emberi fogyasztásra szánt vízben jelen lévő radionuklidok szintjének csökkentése érdekében vízkezelésre került sor, a kezelés hatásosságának megőrzése érdekében az e melléklet 6. pontjában szereplő táblázatban feltüntetett gyakorisággal ellenőrzést kell végezni.
      6.   A mintavétel és elemzés minimális gyakorisága

      Az ellenőrzési célú mintavételt és elemzést legalább az alábbi táblázatokban meghatározott gyakorisággal kell elvégezni:

         Táblázat

         Elosztóhálózatról vagy tartályból szolgáltatott, illetve élelmiszer-ipari vállalkozás által használt, emberi fogyasztásra szánt víz minimális mintavételezési és elemzési gyakorisága

                  Az ellátási területen belül naponta szállított vagy előállított vízmennyiség
                  (1. és 2. megjegyzés)
                  m3

                  Minták száma évente
                  (3. és 4. megjegyzés)

                  vízmennyiség ≤ 100

                  (5. megjegyzés)

                  100 < vízmennyiség ≤ 1 000

                  1

                  1 000 < vízmennyiség ≤ 10 000

                  1
                  + 1 minta minden megkezdett 3 300 m3/nap mennyiségre

                  10 000 < vízmennyiség ≤ 100 000

                  3
                  + 1 minta minden megkezdett 10 000 m3/nap mennyiségre

                  vízmennyiség > 100 000

                  10
                  + 1 minta minden megkezdett 25 000 m3/nap mennyiségre

                              1. megjegyzés:

                              Az ellátási terület az a földrajzilag meghatározott térség, amelyen belül az emberi fogyasztásra szánt víz akár egy, akár több forrásból származhat, és amelyen belül a víz minősége hozzávetőlegesen egységesnek tekinthető.

                              2. megjegyzés:

                              A víz mennyiségét a naptári évben vett átlagok alapján kell kiszámítani. A tagállamok az ellátási területen lakók számát is használhatják a víz mennyisége helyett a minimális gyakoriság meghatározásához, 200 l/nap/fő vízfogyasztást feltételezve.

                              3. megjegyzés:

                              Amennyiben lehetséges, az előírt számú mintavételezést időben és térben egyenletesen kell elosztani.

                              4. megjegyzés:

                              Időszakos rövid távú ellátás esetén a tartállyal szállított víz ellenőrzési gyakoriságát az érintett tagállam határozza meg.

                              5. megjegyzés:

                              A gyakoriságot az érintett tagállam határozza meg.

                        A tagállamok meghatározzák az emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz mintavételezésének és elemzésének a gyakoriságát. Ehhez az előállított vízmennyiséget is figyelembe vehetik.

            7.   Átlagolás

      Amennyiben egy adott mintában valamelyik parametrikus érték túllépése tapasztalható, a tagállamok meghatározzák, hogy milyen mértékben szükséges a mintavételt megismételni annak biztosításához, hogy a mért értékek az egész évi átlagos aktivitási koncentrációra nézve reprezentatívak legyenek.

      III. MELLÉKLET

         AZ INDIKATÍV DÓZIS ÉS AZ ANALITIKAI MÓDSZERREL SZEMBENI KÖVETELMÉNYEK ELLENŐRZÉSE

      1.   Az indikatív dózisnak való megfelelés ellenőrzése

      A tagállamok különböző megbízható vizsgálati stratégiákat alkalmazhatnak az emberi fogyasztásra szánt vízben jelen lévő radioaktivitás kimutatására. E stratégiák kiterjedhetnek bizonyos radionuklidok, vagy egyetlen radionuklid, vagy az összesalfa-aktivitás vagy az összesbéta-aktivitás vizsgálatára.
      a)   bizonyos radionuklidok vagy egyetlen radionuklid vizsgálata
      Ha valamelyik aktivitáskoncentráció meghaladja a vonatkozó származtatott érték 20 %-át, vagy a tríciumkoncentráció meghaladja az I. mellékletben szereplő parametrikus értéket, további radionuklidok vizsgálatára van szükség. A mérendő radionuklidokat a radioaktivitás valószínű forrásaira vonatkozó valamennyi releváns információ figyelembevételével a tagállamok határozzák meg.
      b)   az összesalfa-aktivitásra és az összesbéta-aktivitásra vonatkozó vizsgálati stratégiák
      A tagállamok az indikatív dózis parametrikus indikatív értékének ellenőrzésére alkalmazhatnak az összesalfa-aktivitásra és az összesbéta-aktivitásra (1) vonatkozó vizsgálati stratégiákat.
      E célból összesalfa-aktivitás és összesbéta-aktivitás vizsgálati szinteket kell meghatározni. Az ajánlott összesalfa-aktivitás vizsgálati szint 0,1 Bq/l. Az ajánlott összesbéta-aktivitás vizsgálati szint 1,0 Bq/l.
      Amennyiben az összesalfa-aktivitás és az összesbéta-aktivitás egyidejűleg kisebb mint 0,1 Bq/l, illetve 1,0 Bq/l, a tagállam feltételezheti, hogy az indikatív dózis alacsonyabb a 0,1 mSv parametrikus értéknél, és nincs szükség radiológiai vizsgálatra, kivéve, ha más forrásból tudomása van arról, hogy bizonyos radionuklidok jelen vannak a vízben, és az indikatív dózisnak a 0,1 mSv értéket való túllépését okozhatják.
      Ha az összesalfa-aktivitás meghaladja a 0,1 Bq/l-t, vagy az összesbéta-aktivitás meghaladja az 1,0 Bq/l-t, akkor meghatározott radionuklidok analízisére van szükség.
      A tagállamok alternatív összesalfa-aktivitás és összesbéta-aktivitás vizsgálati szinteket is meghatározhatnak, amennyiben bizonyítani tudják, hogy ezek az alternatív szintek összhangban állnak az indikatív dózis 0,1 mSv értékével.
      A mérendő radionuklidokat a radioaktivitás valószínű forrásaira vonatkozó valamennyi releváns információ figyelembevételével a tagállamok határozzák meg. Mivel a magas tríciumszint más mesterséges radionuklidok jelenlétére utalhat, a tríciumot, az összesalfa-aktivitást és az összesbéta-aktivitást ugyanazon a mintán kell mérni.
      2.   Az indikatív dózis kiszámítása

      Az indikatív dózist a mért radionuklid-koncentrációk és a 96/29/Euratom irányelv III. mellékletének A. táblázatában meghatározott dózisegyütthatók, vagy a tagállamok illetékes hatóságai által elismert, újabb keletű információk alapján kell kiszámítani, az éves vízbevitel alapján (felnőttek esetében 730 l). Amennyiben a következő egyenlőtlenség teljesül, a tagállamok feltételezhetik, hogy az indikatív dózis alacsonyabb a 0,1 mSv parametrikus értéknél, és további vizsgálatra nincs szükség:

      ahol

                  Ci(obs)

                  =

                  az i radionuklid megfigyelt koncentrációja

                  Ci(der)

                  =

                  az i radionuklid származtatott koncentrációja

                  n

                  =

                  észlelt radionuklidok száma

         Származtatott radioaktivitás-koncentrációk az emberi fogyasztásra szánt vízben
          (2)

                  Származás

                  Nuklid

                  Származtatott koncentráció

                  Természetes

                  U-238 (3)

                  3,0 Bq/l

                  U-234 (3)

                  2,8 Bq/l

                  Ra-226

                  0,5 Bq/l

                  Ra-228

                  0,2 Bq/l

                  Pb-210

                  0,2 Bq/l

                  Po-210

                  0,1 Bq/l

                  Mesterséges

                  C-14

                  240 Bq/l

                  Sr-90

                  4,9 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,6 Bq/l

                  Am-241

                  0,7 Bq/l

                  Co-60

                  40 Bq/l

                  Cs-134

                  7,2 Bq/l

                  Cs-137

                  11 Bq/l

                  I-131

                  6,2 Bq/l

            3.   Módszertani követelmények

      A következő paraméterekre és radionuklidokra vonatkozóan az alkalmazott elemzési módszernek az aktivitáskoncentrációkat legalább az alább meghatározott kimutatási határral tudnia kell mérnie:

                  Paraméterek és radionuklidok

                  Kimutatási határ (1. és 2. megjegyzés)

                  Megjegyzések

                  Trícium

                  10 Bq/l

                  3. megjegyzés

                  Radon

                  10 Bq/l

                  3. megjegyzés

                  Összesalfa-aktivitás

                  0,04 Bq/l

                  4. megjegyzés

                  Összesbéta-aktivitás

                  0,4 Bq/l

                  4. megjegyzés

                  U-238

                  0,02 Bq/l

                  U-234

                  0,02 Bq/l

                  Ra-226

                  0,04 Bq/l

                  Ra-228

                  0,02 Bq/l

                  5. megjegyzés

                  Pb-210

                  0,02 Bq/l

                  Po-210

                  0,01 Bq/l

                  C-14

                  20 Bq/l

                  Sr-90

                  0,4 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,04 Bq/l

                  Am-241

                  0,06 Bq/l

                  Co-60

                  0,5 Bq/l

                  Cs-134

                  0,5 Bq/l

                  Cs-137

                  0,5 Bq/l

                  I-131

                  0,5 Bq/l

                              1. megjegyzés:

                              A kimutatási határt az ISO 11929 („A jellemző határértékek [döntési határérték, kimutatási határ és megbízhatósági tartományok] meghatározása az ionizáló sugárzás méréséhez – Alapok és alkalmazások”) szabvány szerint, 0,05-os első- és másodfajú hiba feltételezésével kell meghatározni.

                              2. megjegyzés:

                              A mérési bizonytalanságokat teljes standard bizonytalanságként vagy kiterjesztett standard bizonytalanságként, 1,96-os kiterjesztési tényezővel, az „Útmutató a mérési bizonytalanság kifejezéséhez” című ISO-útmutató alapján kell kiszámítani és megadni.

                              3. megjegyzés:

                              A trícium és a radon kimutatási határa a 100 Bq/l parametrikus érték 10 %-a.

                              4. megjegyzés:

                              Az összesalfa-aktivitás és az összesbéta-aktivitás kimutatási határa a 0,1 Bq/l, illetve a 1,0 Bq/l vizsgálati érték 40 %-a.

                              5. megjegyzés:

                              Ez a kimutatási határ csak új vízforrás esetében, az indikatív dózis kezdeti vizsgálatára alkalmazandó. Amennyiben a kezdeti vizsgálat alapján nem valószínű, hogy az Ra-228 meghaladja a származtatott koncentráció 20 %-át, a kimutatási határ az Ra-228 nuklidra vonatkozó rutinmérések esetében 0,08 Bq/l-re növelhető, amíg az ellenőrzés megismétlése nem szükséges.

         (1)  Adott esetben az összesbéta-aktivitás helyett a K-40 aktivitás koncentráció kivonásával a maradék bétaaktivitás is használható.

         (2)  Ez a táblázat a leggyakoribb természetes és mesterséges radionuklidokra vonatkozó értékeket tartalmazza, melyek 0,1 mSv dózisra, 730 liter éves vízbevitellel és a 96/29/Euratom irányelv III. mellékletének A. táblázatában meghatározott dózisegyütthatók alkalmazásával kiszámított pontos értékek. Ugyanezen a módon a más radionuklidokra vonatkozó, származtatott koncentrációk is kiszámíthatók; az értékek pedig a tagállamok illetékes hatóságai által elismert, újabb keletű információk alapján naprakésszé tehetők.

         (3)  Ez a táblázat kizárólag az urán radiológiai tulajdonságait veszi figyelembe, kémiai toxicitását nem.


title: A Tanács irányelve (1981. július 20.) a gépjárművek belső berendezéseire (ülések és rögzítésük szilárdsága) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/408/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31981L0577

Hivatalos Lap L 209 , 29/07/1981 o. 0034 - 0034 finn különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0151  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0217  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0151  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0217

		A Tanács irányelve(1981. július 20.)a gépjárművek belső berendezéseire (ülések és rögzítésük szilárdsága) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/408/EGK tanácsi irányelv módosításáról(81/577/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a gépjárművek belső berendezéseire (ülések és rögzítésük szilárdsága) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. július 22-i 74/408/EGK tanácsi irányelv [4] nem engedélyezi a típusjóváhagyást olyan gépjárműre, annak ülései és rögzítésük szilárdsága tekintetében, amely járművek esetében ezek az ülések beépített biztonsági öv rögzítésekkel rendelkeznek;mivel a közúti közlekedésbiztonság érdekében a 74/408/EGK irányelvet haladéktalanul meg kellene változtatni az olyan járművek tekintetében, amelyek ülései a biztonsági övek számára egy vagy több rögzítési hellyel rendelkeznek, hogy ezek használata nagyobb számú felnőtt utas számára kényelmessé váljon és a biztonsági övet használók száma ennek megfelelően növekedjen; mivel egy ilyen változtatás a gépjármű gyártásban elért műszaki fejlődés folytán lehetővé vált,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 74/408/EGK irányelv az alábbiak szerint módosul:1. Az 1. cikk (2) bekezdése helyébe a következők lépnek:"2. Ez az irányelv nem vonatkozik az előrehajtható ülésekre és az oldalra vagy hátrafelé néző ülésekre."2. Az I. melléklet 2.7. pontja helyébe a következők lépnek:"2.7. "Előrehajtható ülés" eseti használatra szolgáló segédülés, amely normál helyzetben felhajtott állapotban van."2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az elfogadástól számított hat hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1981. július 20-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Walker[1] HL C 87., 1980.4.9., 7. o.[2] HL C 265., 1980.10.13., 77. o.[3] HL C 230., 1980.9.8., 6. o.[4] HL L 221., 1974.8.12., 1. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 98/52/EK irányelve (1998. július 13.) a nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés esetén a bizonyítási teherről szóló 97/80/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0052

Hivatalos Lap L 205 , 22/07/1998 o. 0066 - 0066

		A Tanács 98/52/EK irányelve(1998. július 13.)a nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés esetén a bizonyítási teherről szóló 97/80/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Tanács az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező, a szociálpolitikáról szóló 14. jegyzőkönyv mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodás és különösen annak 2. cikke (2) bekezdése alapján eljárva elfogadta a 97/80/EK irányelvet [4]; mivel a fenti irányelv nem vonatkozik Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára;mivel az 1997. június 16–17-én Amszterdamban ülésező Európai Tanács üdvözölte a kormányközi konferenciának azon megállapodását, melynek értelmében a szociálpolitikáról szóló megállapodást beillesztik a Szerződésbe, az Európai Tanács hangsúlyozta továbbá, hogy módot kell találni arra, hogy jogerőre emelkedjen az Egyesült Királyság azon igénye, amely szerint az Egyesült Királyság átveszi a fenti megállapodás alapján már elfogadott és az Amszterdami Szerződés hatálybalépése előtt elfogadásra kerülő irányelveket;mivel a Tanács 1997. július 24-i ülésén a Tanács és a Bizottság egyetértett az Európai Tanács Amszterdamban elfogadott döntéseinek végrehajtásában; továbbá megállapodott abban is, hogy ugyanezt az eljárást alkalmazza azon irányelvek esetében is, amelyek a szociálpolitikáról szóló megállapodás alapján a jövőben kerülnek elfogadásra; mivel ez az irányelv ezt a célt a 97/80/EK irányelvnek az Egyesült Királyságra történő kiterjesztésével kívánja elérni;mivel a közös piac működését közvetlenül érinti az, hogy a 97/80/EK irányelv az Egyesült Királyságra nem vonatkozik; mivel a férfiakkal és nőkkel szembeni egyenlő bánásmód elvének hatékony megvalósítása, különösen a nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés esetén a bizonyítási teherre vonatkozó szabályok, valamennyi tagállamban elősegíti a közös piac működését;mivel ezen irányelv elfogadása a 97/80/EK irányelvet az Egyesült Királyságban is bevezeti; mivel ezen irányelv hatálybalépésének időpontjától kezdve a 97/80/EK irányelvben szereplő "tagállamok" fogalomba az Egyesült Királyság is beletartozik;mivel a többi tagállamhoz hasonlóan az Egyesült Királyság részére is hároméves időszakot kell biztosítani, amely idő alatt lehetővé válik a 97/80/EK irányelv követelményeihez igazodó szükséges intézkedések bevezetése,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 2. cikk sérelme nélkül a 97/80/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára is vonatkozik.2. cikkA 97/80/EK irányelv 7. cikkének első bekezdése a következő bekezdéssel egészül ki:"Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága esetében az (1) bekezdésben szereplő 2001. január 1-jei időpont helyébe 2001. július 22-e lép."3. cikkEz az irányelv a kihirdetése napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1998. július 13-án.a Tanács részérőlaz elnökW. Schüssel[1] HL C 332., 1996.11.7., 11. o.[2] HL C 167., 1998.6.1.[3] HL C 157., 1998.5.25., 64. o.[4] HL L 14., 1998.1.20., 6. o.--------------------------------------------------