title: A Bizottság 2006/5/EK irányelve ( 2006. január 17. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a varfarin hatóanyagként való felvétele tekintetében történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               18.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 12/17

      A BIZOTTSÁG 2006/5/EK IRÁNYELVE

   (2006. január 17.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a varfarin hatóanyagként való felvétele tekintetében történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram első szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1992. december 11-i 3600/92/EGK bizottsági rendelet (2) előírja a vizsgálandó hatóanyagok jegyzékének értékelését, a hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvételére való tekintettel. Ez a jegyzék tartalmazza a varfarint.

               (2)

               Megvizsgálták a varfarin emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásait a bejelentők által javasolt felhasználási területeken, a 3600/92/EGK rendeletben előírt rendelkezésekkel összhangban. A 3600/92/EGK bizottsági rendelet végrehajtása céljából a növényvédő szerek hatóanyagainak megállapításáról és a referens tagállamok kijelöléséről szóló, 1994. április 27-i 933/94/EK bizottsági rendelet (3) Írországot jelölte ki referens tagállamnak. Írország a 3600/92/EGK rendelet 7. cikk (1) bekezdésének c) pontjával összhangban 1996. május 8-án benyújtotta a szükséges értékelési jelentéseket és ajánlásokat a Bizottsághoz.

               (3)

               Ezt az értékelési jelentést a tagállamok és a Bizottság az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében felülvizsgálta. A felülvizsgálatot 2005. szeptember 23-án véglegesítették a varfarinra vonatkozó bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában.

               (4)

               A varfarinra vonatkozó jelentést és a további információkat benyújtották a Növényügyi Tudományos Bizottsághoz. Felkérték a bizottságot, hogy véleményezze a varfarinnak a humán gyógyszerekben való antikoagulánsként történő ismételt felhasználását követően generált klinikai adatok felhasználásának elfogadhatóságát a megengedhető napi bevitel (ADI), valamint a megengedhető kezelői expozíciós szint (AOEL) megállapítása tekintetében. Véleményében (4) a tudományos bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a varfarin vonatkozásában nem szükséges ADI-t meghatározni. Ezen túlmenően a varfarin antikoagulánsként történő kiterjedt klinikai felhasználásából származó adatoktól bizalommal várható el, hogy alátámasszák az ADI megállapítását, amennyiben ezt szükségesnek tartanák. A humán adatok alapján az AOEL ugyanígy megállapítható, figyelemmel arra, hogy a patkányoknál az alkalmazott dózis 15 %-a a bőrön keresztül felszívódik.

               (5)

               A különböző elvégzett vizsgálatokból kitűnt, hogy a varfarint tartalmazó növényvédő szerek várhatóan általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek, különös tekintettel a bizottsági felülvizsgálati jelentésben megvizsgált és részletezett felhasználásra vonatkozóan. Emiatt a varfarint helyénvaló felvenni az I. mellékletbe annak biztosítása céljából, hogy az említett irányelv rendelkezéseivel összhangban, az összes tagállamban engedélyezhessék a varfarint tartalmazó növényvédő szereket.

               (6)

               A varfarint rágcsálóirtóként használják. Minden más, rágcsálóirtóként felhasznált hatóanyag a 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram negyedik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. június 20-i 1112/2002/EK bizottsági rendelet (5) hatálya alá tartozik. Ezen túlmenően jelenleg a hatóanyagot a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) keretében értékelik. A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvett minden hatóanyag esetéhez hasonlóan a varfarin státusa azon irányelv 5. cikkének (5) bekezdésével összhangban felülvizsgálható a rendelkezésre álló új – különösen a hasonló hatóanyagok értékeléséből, vagy magának a varfarinnak a 98/8/EK irányelv szerinti értékeléséből származó – adatok tükrében.

               (7)

               A 3600/92/EGK rendelet keretében értékelt aktív hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő korábbi felvételekből szerzett tapasztalatokból kiderül, hogy nehézségek merülhetnek fel a meglévő engedélyek jogosultjainak kötelezettségei értelmezésével az adatokhoz való hozzáféréssel kapcsolatban. A további nehézségek elkerülése érdekében szükségesnek tűnik a tagállamok kötelezettségeit egyértelművé tenni, különösen az annak igazolására arra irányuló kötelezettséget, hogy az engedély jogosultja bemutatja az azon irányelv II. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dossziéhoz történő hozzáférést. Ennek ellenére ez az egyértelművé tétel nem ró újabb kötelezettségeket a tagállamokra vagy az engedélyek jogosultjaira az I. melléklet módosításáról szóló, mostanáig elfogadott irányelvekhez képest.

               (8)

               Valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe történő felvétele előtt ésszerű időnek kell eltelnie, hogy a tagállamok és az érdekelt felek felkészülhessenek a felvételből származó új követelményeknek való megfelelésre.

               (9)

               A 91/414/EGK irányelvben meghatározott kötelezettségek sérelme nélkül, az I. mellékletbe hatóanyagként történő felvétel következményeként, a tagállamok számára a felvételt követően hat hónapos időszakot kell biztosítani, hogy a varfarint tartalmazó növényvédő szerek meglévő engedélyeit annak biztosítása érdekében felülvizsgálják, hogy a 91/414/EGK irányelvben és különösen annak 13. cikkében megállapított követelmények, valamint az I. mellékletben meghatározott vonatkozó feltételek teljesülnek. A tagállamoknak adott esetben a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban módosítaniuk kell, fel kell váltaniuk vagy vissza kell vonniuk a meglévő engedélyeket. A fenti határidőtől eltérve hosszabb időszakot kell előírni a III. mellékletben szereplő, a minden egyes növényvédő szernek a 91/414/EGK irányelvben megállapított egységes elvekkel összhangban történő tervezett felhasználására vonatkozó teljes dosszié benyújtására és értékelésére.

               (10)

               Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (11)

               Az ezen irányelvben meghatározott rendelkezések összhangban vannak az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A tagállamok elfogadják és legkésőbb 2007. március 31-ig kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek ennek az irányelvnek. E rendelkezések szövegét és a rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
   Ezeket a rendelkezéseket 2007. április 1-jétől alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   (1)   A tagállamok a 91/414/EGK irányelvvel összhangban – amennyiben szükséges – a hatóanyagként varfarint tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozóan meglévő engedélyeket 2007. március 31-ig módosítják vagy visszavonják. Ezen időpontig különösen azt igazolják, hogy az azon irányelv I. mellékletében szereplő, a varfarinra vonatkozó feltételeknek megfelelnek, a B. részben az e hatóanyag bejegyzésével kapcsolatban azonosított feltételek kivételével, valamint, hogy az engedély jogosultja – a 13. cikkben szereplő feltételekkel összhangban – rendelkezik az azon irányelv II. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dossziéval, vagy hozzáfér ahhoz.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok újraértékelnek a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes alapelvek szerint – az irányelv III. melléklete követelményeinek megfelelő dokumentáció alapján – a varfarint egyetlen hatóanyagként vagy a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe 2006. szeptember 30-ig felsorolt hatóanyagok egyikeként tartalmazó engedélyezett növényvédő szert az azon irányelv III. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dosszié alapján, és figyelembe véve az azon irányelv I. mellékletében szereplő bejegyzés B. részét. Ezen értékelés alapján meghatározzák, hogy a növényvédő szer megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában meghatározott feltételeknek.
   E meghatározást követően a tagállamok:

               a)

               a varfarint egyetlen hatóanyagként tartalmazó termék esetében – amennyiben szükséges – az engedélyt legkésőbb 2010. szeptember 30-ig módosítják vagy visszavonják; vagy

               b)

               a varfarint több másik hatóanyaggal együtt tartalmazó termék esetében – amennyiben szükséges – az engedélyt 2010. szeptember 30-ig vagy az érintett hatóanyagot vagy hatóanyagokat a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő irányelvben vagy irányelvekben az ilyen módosításra vagy visszavonásra meghatározott időpontig – attól függően, hogy melyik a későbbi – módosítják vagy visszavonják.

         4. cikk
   Ez az irányelv 2006. október 1-jén lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. január 17-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 366., 1992.12.15., 10. o. A legutóbb a 2266/2000/EK rendelettel (HL L 259., 2000.10.13., 27. o.) módosított rendelet.

      (3)  HL L 107., 1994.4.28., 8. o. A legutóbb a 2230/95/EK rendelettel (HL L 225., 1995.9.22., 1. o.) módosított rendelet.

      (4)  A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a varfarinnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvételéről; SCP/WARFAR/002 végleges, elfogadva 2000. június 6.

      (5)  HL L 168., 2002.6.27., 14. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (6)  HL L 123., 1998.4.24., 1. o.

      MELLÉKLET

         A 91/414/EGK irányelv I. mellékletében szereplő táblázat vége a következő sorokkal egészül ki

                     Szám

                     Közhasználatú név, azonosító számok

                     IUPAC-név

                     Tisztaság (1)

                     Hatálybalépés

                     Felvétel lejárta

                     Különös rendelkezések

                     „XX

                     Varfarin
                     CAS-szám 81-81-2
                     CIPAC-szám 70

                     (RS)-4-hidroxi-3-(3-oxo-1-fenilbutil)koumarin 3-(α-acetonil-benzil)-4-hidroxikoumarin

                     ≥ 990 g/kg

                     2006. október 1.

                     2013. szeptember 30.

                     A.   RÉSZ
                     Felhasználása csak előre elkészített, adott esetben meghatározott módon kiképzett üregben csali formájában elhelyezett rágcsálóirtóként engedélyezett.
                     B.   RÉSZ
                     A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a varfarinról szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2005. szeptember 23-án véglegesített következtetéseit. Ezen átfogó értékelésben a tagállamok különös figyelmet fordítanak a kezelő személyek, a madarak, és a nem cél emlősök védelmének.
                     Adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket alkalmaznak.”

         (1)  További részletek a hatóanyag azonosításáról és meghatározásáról a felülvizsgálati jelentésben szerepelnek.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2014/57/EU irányelve ( 2014. április 16. ) a piaci visszaélések büntetőjogi szankcióiról (piaci visszaélésekről szóló irányelv)

text:
               12.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 173/179

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/57/EU IRÁNYELVE
   (2014. április 16.)
   a piaci visszaélések büntetőjogi szankcióiról (piaci visszaélésekről szóló irányelv)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 83. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
   mivel:

               (1)

               Az integrált és hatékony pénzügyi piac, valamint az erősebb befektetői bizalom megköveteli a piac integritását. Az értékpapírpiac zavartalan működése és a piacok iránti közbizalom a gazdasági növekedés és a jólét előfeltételeit képezi. A piaci visszaélés sérti a pénzügyi piacok integritását, valamint aláássa az értékpapírok, a származtatott pénzügyi eszközök és a referenciaértékek iránti közbizalmat.

               (2)

               A 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) kiegészítette és naprakésszé tette a piac integritásának védelmét szolgáló uniós jogi keretet. Emellett megköveteli a tagállamoktól, hogy illetékes hatóságaik rendelkezzenek a piaci visszaélés felderítéséhez és kivizsgálásához szükséges jogkörökkel. A 2003/6/EK irányelv előírja azt is, hogy a tagállamok – a büntetőjogi szankciók alkalmazásához való joguk sérelme nélkül –biztosítsák, hogy az említett irányelv végrehajtására elfogadott nemzeti szabályok megsértéséért felelős személyek ellen megfelelő közigazgatási intézkedésre, illetve közigazgatási szankció alkalmazására kerülhessen sor.

               (3)

               A Jacques de Larosière által elnökölt, európai uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó magas szintű csoport (a továbbiakban: a de Larosière-csoport) 2009. február 25-i jelentésében megfogalmazta, hogy a pénzügyi szektor számára kidolgozott prudenciális és üzletviteli szabályok stabil keretrendszerének erős felügyeleti és szankciórendszerre kell épülnie. E célból a de Larosière-csoport úgy vélte, hogy a felügyeleti hatóságokat kellő eljárási hatáskörrel kell ellátni, és egyenlő, szigorú és elrettentő erejű szankciórendszereket kell alkalmazniuk minden pénzügyi bűncselekménnyel szemben, olyan szankciókat, amelyeket hatékonyan érvényesíteni kell a piac integritásának megőrzése érdekében. A de Larosière-csoport arra a következtetésre jutott, hogy a tagállamok szankciórendszerei általában gyengék és heterogének.

               (4)

               A piaci visszaélésekre vonatkozó, jól működő jogszabályi keretrendszer hatékony végrehajtást követel meg. A 2003/6/EK irányelv szerinti nemzeti közigazgatásiszankció-rendszerek értékelése megmutatta, hogy nem minden illetékes nemzeti hatóság rendelkezett a jogkörök teljes spektrumával annak biztosításához, hogy a piaci visszaélésre a megfelelő szankciókkal reagálhassanak. Nem minden tagállamban írtak elő ugyanis pénzbeli közigazgatási szankciót a bennfentes kereskedelemre és a piaci manipulációra vonatkozóan, és a szankciók szintjében nagy eltérések álltak fenn a tagállamok között. Ezért új jogalkotási aktusra van szükség az egész Unióban közös minimumszabályok biztosítása érdekében.

               (5)

               A tagállamok által elfogadott közigazgatási szankciók eddig elégtelennek bizonyultak a piaci visszaélésekre megelőzése és leküzdésére vonatkozó szabályok betartásához.

               (6)

               Lényeges, hogy a piaci visszaélésre vonatkozó szabályok betartását olyan büntetőjogi szankciók segítsék elő, amelyek a közigazgatási szankciókhoz képest a társadalmi helytelenítés egy erőteljesebb formáját fejezik ki. Az, hogy a piaci visszaéléseknek legalább a súlyos formáit bűncselekményként határozzák meg, világos határvonalat állít fel az olyan típusú magatartás tekintetében, amely különösen elfogadhatatlannak minősül, valamint olyan üzenetet közvetít a nyilvánosság és a lehetséges elkövetők felé, hogy az illetékes hatóságok nagyon komolyan veszik az ilyen magatartást.

               (7)

               Nem minden tagállam írt elő büntetőjogi szankciókat a 2003/6/EK irányelvet végrehajtó nemzeti jog súlyos megsértésének egyes formáira. A tagállamok eltérő megközelítései aláássák a belső piac működési feltételeinek egységességét, és ösztönzést jelenthetnek egyes személyeknek, hogy azokban a tagállamokban kövessenek el piaci visszaélést, amelyek ezekre a bűncselekményekre nem írnak elő büntetőjogi szankciókat. Ezen túlmenően, eddig nem volt uniós szintű egyetértés abban, hogy mely magatartás tekintendő a piaci visszaélésre vonatkozó szabályok súlyos megsértésnek. Ezért minimumszabályokat kell megállapítani a természetes személyek által elkövetett bűncselekmények fogalommeghatározása, a jogi személyek felelőssége és a vonatkozó szankciók tekintetében. A közös minimumszabályok továbbá lehetővé tennék hatékonyabb módszerek alkalmazását a nyomozás során, valamint a tagállamokon belüli és tagállamok közötti eredményesebb együttműködés terén. A pénzügyi válság következményeinek fényében világosan látszik, hogy a piaci manipuláció emberek millióinak életét károsíthatja széles körben. A referenciaértékek manipulálásával kapcsolatos, nemrégiben bekövetkezett Libor-botrány megmutatta, hogy a releváns problémák és joghézagok súlyosan kihatnak a piaci bizalomra, és jelentős veszteségeket okozhatnak a befektetőknek, valamint torzíthatják a reálgazdaság működését. Az Unió egészére kiterjedő közös büntetőjogi szankció-rendszerek hiánya alkalmat kínál a piaci visszaélések elkövetőinek arra, hogy kihasználják egyes tagállamok enyhébb rendszereit. A büntetőjogi szankciók piaci visszaélések miatti kivetése nagyobb elrettentő hatást gyakorol majd a potenciális elkövetőkre.

               (8)

               Ezért a piaci visszaélések elleni küzdelmet szolgáló uniós politika eredményes végrehajtásához alapvető fontosságú, hogy valamennyi tagállam legalább a súlyos piaci visszaélések esetére büntetőjogi szankciókat vezessen be.

               (9)

               Ezen irányelv hatálya, valamint az 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) hatálya közötti összhang megteremtése érdekében a részvény-visszavásárlási programok keretében bonyolított, saját részvényekre vonatkozó ügyleteket és az értékpapírokkal vagy kapcsolódó eszközökkel értékpapírok stabilizálása céljából folytatott ügyleteket; az olyan ügyleteket, megbízásokat vagy magatartásokat, amelyek monetáris, árfolyam- és államadósság-kezelési politika keretében valósulnak meg; a kibocsátási egységeket érintő, az Unió éghajlat-politikájának végrehajtására irányuló tevékenységeket; valamint a közös uniós agrárpolitika és a közös uniós halászati politika keretében végrehajtott tevékenységeket ki kell zárni ezen irányelv hatálya alól.

               (10)

               A tagállamokat kötelezni kell annak előírására, hogy a bennfentes kereskedelemnek, a piaci manipulációnak és a bennfentes információk jogosulatlan közzététele legalább a súlyos esetei minősüljenek bűncselekménynek, amennyiben azokat szándékosan követik el.

               (11)

               Ezen irányelv alkalmazásában a bennfentes kereskedelmet és a bennfentes információk jogosulatlan közzétételét például olyan esetekben kell súlyosnak tekinteni, amikor jelentős a piac integritására gyakorolt hatásuk, az abból eredő tényleges vagy potenciális nyereség, illetve elkerült veszteség, a piacnak okozott kár nagysága vagy a pénzügyi eszközök összértéke. Egyéb figyelembe vehető körülmény például az, ha a bűncselekményt szervezett bűnözés keretében követték el, vagy ha az adott személy már korábban is követett el ilyen bűncselekményt.

               (12)

               Ezen irányelv alkalmazásában a piaci manipulációt például olyan esetekben kell súlyosnak tekinteni, amikor jelentős a piac integritására gyakorolt hatása, az abból eredő tényleges vagy potenciális nyereség, illetve elkerült veszteség, a piacnak okozott kár nagysága, a pénzügyi eszközök vagy az azonnali árutőzsdei ügyletek értékében vagy az eredetileg felhasznált tőke összegében bekövetkező változás, illetve amikor a manipulációt olyan személy hajtja végre, aki a pénzügyi ágazatban vagy valamely felügyeleti vagy szabályozási hatóságnál alkalmazott vagy ott dolgozik.

               (13)

               A bennfentes kereskedelem kísérletét és a piaci manipuláció kísérletét, ezeknek a pénzügyi piacok integritására és a befektetői bizalomra gyakorolt káros hatásai miatt, szintén bűncselekményként kell büntetni.

               (14)

               Ezen irányelvnek köteleznie kell a tagállamokat arra, hogy nemzeti jogukban büntetőjogi szankciókat írjanak elő az ezen irányelv hatálya alá tartozó bennfentes kereskedelem, a piaci manipuláció és a bennfentes információk jogosulatlan közzététele tekintetében. Ezen irányelv nem keletkeztethet kötelezettségeket az ilyen szankciók vagy bármely más, rendelkezésre álló bűnüldözési rendszer egyedi esetekre való alkalmazását illetően.

               (15)

               Ennek az irányelvnek meg kell követelnie a tagállamoktól, hogy a bűncselekmények elkövetésére való felbujtás és a bűnsegély is büntetendő legyen.

               (16)

               Ebben az irányelvben meg kell határozni a kiszabható szabadságvesztés felső határának minimális időtartamát annak érdekében, hogy az ezen irányelvben említett jogsértések szankciói hatékonyak és visszatartó erejűek legyenek.

               (17)

               Ezen irányelv alkalmazása során figyelembe kell venni az 596/2014/EU rendelet által megállapított jogi keretrendszert és annak végrehajtási intézkedéseit.

               (18)

               Az 596/2014/EU rendeletben meghatározott, a pénzügyi piacok integritásának biztosítását célzó európai szakpolitika hatékony végrehajtása érdekében a tagállamoknak az ezen irányelvben meghatározott bűncselekmények miatti felelősséget – például az 596/2014/EU rendeletben előírtakhoz hasonló hatékony, arányos és visszatartó erejű, büntetőjogi, illetve nem büntetőjogi szankciók vagy egyéb intézkedések kiszabása révén – a jogi személyekre is ki kell terjeszteniük. Az ilyen szankciók vagy egyéb intézkedések magukban foglalhatják a szankcióról hozott – a felelős jogi személy nevét tartalmazó – végső döntés közzétételét, figyelembe véve az alapvető jogokat, az arányosság elvét, valamint a pénzügyi piacok stabilitására és a folyamatban lévő nyomozásokra jelentett kockázatokat. A tagállamoknak adott esetben, és amennyiben a nemzeti jog a jogi személyek büntetőjogi felelősségéről rendelkezik, a nemzeti joggal összhangban ki kell terjeszteniük ezt a büntetőjogi felelősséget az ezen irányelvben meghatározott bűncselekményekre. Ez az irányelv nem akadályozza meg, hogy a tagállamok közzétegyék a felelősséggel vagy a szankciókkal kapcsolatos végső döntéseket.

               (19)

               A tagállamoknak meg kell hozniuk a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy eredményes vizsgálati eszközök álljanak a bűnüldözési és igazságügyi hatóságok, vagy az ezen irányelvben említett jogsértések kivizsgálásáért vagy üldözéséért felelős egyéb illetékes hatóságok rendelkezésére. Figyelembe véve többek között az arányosság elvét, az ilyen eszközök nemzeti joggal összhangban történő igénybevételének igazodnia kell a nyomozás tárgyát képező bűncselekmények jellegéhez és súlyosságához.

               (20)

               Mivel ez az irányelv minimumszabályokat ír elő, a tagállamok a piaci visszaélésre elfogadhatnak vagy érvényben tarthatnak ezeknél szigorúbb büntetőjogi szabályokat.

               (21)

               A tagállamok például rendelkezhetnek úgy, hogy a gondatlanságból vagy súlyos hanyagságból elkövetett piaci manipuláció bűncselekménynek minősüljön.

               (22)

               Az ezen irányelv szerinti, a természetes személyekkel és a jogi személyekkel szembeni szankcióknak a nemzeti jogukban való kiszabására vonatkozó kötelezettségek nem mentesítik a tagállamokat azon kötelezettség alól, hogy nemzeti jogukban közigazgatási szankciókat és egyéb intézkedéseket írjanak elő az 596/2014/EU rendeletben meghatározott jogsértésekre vonatkozóan, kivéve, ha a tagállamok az 596/2014/EU rendelettel összhangban úgy határoznak, hogy az ilyen jogsértések tekintetében kizárólag büntetőjogi szankciókat írnak elő nemzeti jogukban.

               (23)

               Ezen irányelv hatálya olyan módon került meghatározásra, hogy kiegészítse az 596/2014/EU rendeletet és biztosítsa annak hatékony végrehajtását. Miközben a bűncselekményeknek, amennyiben szándékosan követik el őket és legalább a súlyos esetekben, ezen irányelv szerint büntethetőnek kell lenniük, az 596/2014/EU rendelet megsértéséért járó szankciók kiszabásához nem szükséges a szándék bizonyítása, vagy az, hogy a jogsértések súlyosnak minősüljenek. Az ezen irányelvet átültető nemzeti jog alkalmazása során a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a bűncselekmények tekintetében büntetőjogi szankcióknak az ezen irányelvvel összhangban való kiszabása, valamint közigazgatási szankcióknak az 596/2014/EU rendelettel összhangban való kiszabása ne eredményezze a kétszeres büntetés tilalma elvének megsértését.

               (24)

               Az egyes esetekben a konkrét körülményekkel összhangban a büntetések alkalmazására és végrehajtására vonatkozó nemzeti büntetőjog általános szabályainak sérelme nélkül a szankciók kiszabásának arányosnak kell lennie, figyelembe véve a felelősségre vont személyek által elért nyereségeket vagy az elkerült veszteségeket, valamint a más személyek ellen elkövetett bűncselekményekből következő kárt, és ahol szükséges, a piacok működésének és a tágabb gazdaságnak okozott kárt.

               (25)

               Mivel ezen irányelv célját – nevezetesen azt, hogy legalább a súlyos piaci visszaélésre az Unióban mindenütt rendelkezésre álljanak büntetőjogi szankciók – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban ezen irányelv terjedelme és hatásai miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (26)

               A határokon átnyúló tevékenységek egyre nagyobb száma hatékony és eredményes együttműködést követel meg a piaci visszaélések kivizsgálásáért és üldözéséért felelős nemzeti hatóságok között. A különböző tagállamokban működő nemzeti hatóságok szervezete és hatásköre nem akadályozhatja meg együttműködésüket.

               (27)

               Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában (a Charta) elismert elveket, amint azokat az EUSZ rögzíti. Különösen, az irányelvet a személyes adatok védelméhez való jognak (8. cikk), a véleménynyilvánítás és információ szabadságának (11. cikk), a vállalkozás szabadságának (16. cikk), a hathatós jogorvoslathoz és a tisztességes tárgyaláshoz való jognak (47. cikk), az ártatlanság vélelmének és a védelemhez való jognak (48. cikk) kellő tiszteletben tartásával, továbbá a törvényesség, valamint a bűncselekmények és büntetések arányosságának elveivel (49. cikk), valamint a bűncselekmények kétszeres eljárás alá vonása és a kétszeres büntetés tilalmával (50. cikk) összhangban kell alkalmazni.

               (28)

               Ezen irányelv alkalmazása során a tagállamoknak biztosítaniuk kell a bűncselekményekben gyanúsítottak és vádlottak eljárási jogait. Az ezen irányelv szerinti kötelezettségeik nem érintik a büntető eljárások során biztosítandó eljárási jogokkal kapcsolatos uniós jog szerinti kötelezettségeiket. Ezen irányelv egyetlen rendelkezésének sem célja az Unióban és a tagállamokban mindenekelőtt a Charta 11. cikke és egyéb vonatkozó rendelkezések értelmében biztosított sajtószabadságnak vagy a médiában a véleménynyilvánítás szabadságának a korlátozása. Ezt különösen a bennfentes információknak az ezen irányelv bennfentes információk közzétételére vonatkozó rendelkezéseivel összhangban történő közzétételével kapcsolatban kell hangsúlyozni.

               (29)

               Az EUSZ-hez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez (EUMSZ) csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (30)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1., 2., 3. és 4. cikkének megfelelően Írország bejelentette, hogy részt kíván venni ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában.

               (31)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (32)

               Az európai adatvédelmi biztos 2012. február 10-én véleményt nyilvánított (6),

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy és hatály
   (1)   Ez az irányelv minimumszabályokat állapít meg a bennfentes kereskedelem, a bennfentes információ jogosulatlan közzététele és a piaci manipuláció büntetőjogi szankcióira, hogy így biztosítsa a pénzügyi piacok integritását az Unióban, és növelje a befektetők védelmét és bizalmát ezeken a piacokon.
   (2)   Ez az irányelv a következőkre alkalmazandó:

               a)

               az olyan pénzügyi eszközökre, amelyeket szabályozott piacra bevezettek, vagy amelyekre vonatkozóan a szabályozott piacra történő bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be;

               b)

               az olyan pénzügyi eszközökre, amelyekkel multilaterális kereskedési rendszerben kereskednek, amelyeket multilaterális kereskedési rendszerbe bevezettek, vagy amelyekre vonatkozóan a multilaterális kereskedési rendszerbe történő bevezetés iránti kérelmet benyújtották;

               c)

               az olyan pénzügyi eszközökre, amelyekkel szervezett kereskedési rendszerben kereskednek;

               d)

               az a), a b) vagy a c) pont hatálya alá nem tartozó olyan pénzügyi eszközökre, amelyek ára vagy értéke a felsorolt pontokban említett pénzügyi eszközök árától vagy értékétől függ, vagy azokra hatást gyakorol, és amelyek közé tartozhatnak, de nem kizárólag hitel-nemteljesítési csereügyletek és különbözeti ügyletek.

         Ez az irányelv alkalmazandó továbbá azokra a magatartásokra és ügyletekre, ideértve az ajánlatokat is, amelyek kibocsátási egységek vagy ezeken alapuló más aukciós termékek – ideértve azokat az aukciós termékeket is, amelyek nem pénzügyi eszközök – szabályozott piacként engedélyezett aukciós platformon történő aukciójával kapcsolatosak, az 1031/2010/EU bizottsági rendeletnek (7) megfelelően. Az aukciók keretében benyújtott ajánlatokra vonatkozó külön rendelkezések sérelme nélkül, az ezen irányelvben foglalt előírások és rendelkezések az ilyen ajánlatokra is alkalmazandók.
   (3)   Ez az irányelv nem alkalmazandó:

               a)

               a részvény-visszavásárlási programok keretében bonyolított, saját részvényekre vonatkozó ügyletekre, ha az ilyen kereskedés az 596/2014/EU rendelet 5. cikke (1), (2) és (3) bekezdésének megfelelően zajlik;

               b)

               596/2014/EU rendelet 3. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett értékpapírokkal vagy kapcsolódó eszközökkel értékpapírok stabilizálása céljából folytatott ügyletekre, ha az ilyen kereskedésre az említett rendelet 5. cikke (4) és (5) bekezdésének megfelelően kerül sor;

               c)

               az olyan ügyletekre, megbízásokra vagy magatartásokra, amelyek monetáris, árfolyam- és államadósság-kezelési politika keretében valósulnak meg az 596/2014/EU rendelet 6. cikkének (1) bekezdése értelmében, a 6. cikkének (2) bekezdése értelmében megvalósuló ügyletekre, megbízásokra vagy magatartásokra, a 6. cikkének (3) bekezdése értelmében az Unió éghajlat-politikájának végrehajtására irányuló tevékenységekre, valamint a 6. cikkének (4) bekezdése értelmében a közös uniós agrárpolitika és a közös uniós halászati politika keretében végrehajtott tevékenységekre;

         (4)   Az 5. cikk a következőkre is alkalmazandó:

               a)

               a nagykereskedelmi energiaterméknek nem minősülő olyan azonnali árutőzsdei ügyletekre, amelyeknél az ügylet, a megbízás vagy a magatartás az e cikk (2) bekezdésében említett valamely pénzügyi eszköz árára vagy értékére hatást gyakorol;

               b)

               az olyan pénzügyi eszközökre, ideértve a származtatott ügyleteket vagy a hitelkockázatot átruházó származtatott eszközöket is, amelyeknél az ügylet, a megbízás, az ajánlat vagy a magatartás valamely azonnali árutőzsdei ügylet árára vagy értékére hatást gyakorol, amennyiben az ár vagy az érték e pénzügyi eszközök árától vagy értékétől függ;

               c)

               a referenciaértékekkel kapcsolatos magatartás.

         (5)   Ez az irányelv a (2) és (4) bekezdésében említett pénzügyi eszközökkel kapcsolatos valamennyi ügyletre, megbízásra és magatartásra vonatkozik, függetlenül attól, hogy az ügyletre, megbízásra vagy magatartásra kereskedési helyszínen kerül-e sor.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
   1.   „pénzügyi eszköz”: bármely, a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott pénzügyi eszköz;
   2.   „azonnali árutőzsdei ügylet”: az 596/2014/EU rendelet 3. cikkének (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott azonnali árutőzsdei ügylet;
   3.   „részvény-visszavásárlási program”: saját részvényekkel folytatott kereskedés a 2012/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 21–27. cikkével összhangban;
   4.   „bennfentes információ”: az 596/2014/EU rendelet 7. cikkének (1)–(4) bekezdése szerinti információ;
   5.   „kibocsátási egység”: a 2014/65/EU irányelv I. melléklete C. szakaszának 11. pontjában ismertetett kibocsátási egység;
   6.   „referenciaérték”: az 596/2014/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdésének 29. pontjában meghatározott referenciaérték;
   7.   „elfogadott piaci gyakorlat”: olyan konkrét piaci gyakorlat, amelyet egy tagállam illetékes hatósága az 596/2014/EU rendelet 13. cikkének megfelelően elfogad;
   8.   „stabilizáció”: az 596/2014/EU rendelet 3. cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott stabilizáció;
   9.   „szabályozott piac”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 21. pontjában meghatározott szabályozott piac;
   10.   „multilaterális kereskedési rendszer” vagy „MTF”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 22. pontjában meghatározott multilaterális kereskedési rendszer;
   11.   „szervezett kereskedési rendszer” vagy „OTF”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 23. pontjában meghatározott szervezett kereskedési rendszer;
   12.   „kereskedési helyszín”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 24. pontjában meghatározott kereskedési helyszín;
   13.   „nagykereskedelmi energiatermék”: az 1227/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) 2. cikkének 4. pontjában meghatározott nagykereskedelmi energiatermék;
   14.   „kibocsátó”: az 596/2014/EU rendelet 3. cikkének (1) bekezdésének 21. pontjában meghatározott kibocsátó.
   3. cikk
   Bennfentes kereskedelem, valamint más személy bennfentes kereskedelemben való részvételre felhívása vagy erre rábírása
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a (2)–(8) bekezdésben említett bennfentes kereskedelem, valamint más személy bennfentes kereskedelemben való részvételre felhívása vagy erre rábírása szándékos elkövetés esetén legalább a súlyos esetekben bűncselekménynek minősüljön.
   (2)   Ezen irányelv alkalmazásában bennfentes kereskedelemnek minősül, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik és ezt az információt közvetve vagy közvetlenül, saját vagy harmadik személy javára az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközök megszerzésére vagy elidegenítésére használja fel.
   (3)   Ez a cikk azon személyekre alkalmazandó, akik a következők eredményeként jutnak bennfentes információhoz:

               a)

               a kibocsátónak vagy a kibocsátási egységek piaca résztvevőjének ügyvezető, döntéshozó vagy felügyeleti szervének tagja;

               b)

               a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piaca résztvevőjének tőkéjében részesedése van;

               c)

               munkaviszonyból, foglalkozásból vagy feladatokból eredő kötelezettség teljesítése során fér hozzá az információhoz; vagy

               d)

               bűncselekményekben vesz részt.

         Ez a cikk minden olyan személyre is alkalmazandó, aki az első albekezdésben említettektől eltérő körülmények között jutott bennfentes információhoz, amennyiben ez a személy tudja, hogy az információ bennfentes.
   (4)   Szintén bennfentes kereskedelemnek minősül a bennfentes információ felhasználása az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközre vonatkozó megbízás visszavonása vagy módosítása révén, ha az adott személy a bennfentes információhoz a megbízást követően jutott hozzá.
   (5)   A kibocsátási egységeknek vagy az azokon alapuló más aukciós termékeknek az 1031/2010/EU rendelet szerint megtartott aukciója esetében a bennfentes információ az e cikk (4) bekezdésében említett felhasználásának minősül az is, amikor valamely személy saját vagy harmadik személy javára benyújt, módosít vagy visszavon egy ajánlatot.
   (6)   Ezen irányelv alkalmazásában más személynek bennfentes kereskedelemben való részvételre felhívása vagy más személynek bennfentes kereskedelemben való részvételre rábírása akkor valósul meg, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, és:

               a)

               ezen információ alapján más személyt arra hív fel, hogy az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközt szerezzen meg vagy idegenítsen el, vagy más személyt ennek megszerzésére vagy elidegenítésére bír rá; vagy

               b)

               ezen információ alapján más személyt arra hív fel, hogy az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközre vonatkozó megbízást vonjon vissza vagy módosítson, amelyekre az információ vonatkozik, vagy más személyt ennek visszavonására vagy módosítására bír rá.

         (7)   A (6) bekezdésben említett felhívás vagy rábírás alkalmazása bennfentes kereskedelemnek minősül, ha a felhívott vagy a rábírt személy tudja, hogy az bennfentes információn alapul.
   (8)   E cikk alkalmazásában pusztán az a tény, hogy egy személy bennfentes információval rendelkezik vagy rendelkezett nem jelenti azt, hogy a szerzés vagy elidegenítés során az említett személy felhasználta ezt az információt és így bennfentes kereskedelemben vett részt, amennyiben magatartása az 596/2014/EU rendelet 9. cikke szerint jogszerű magatartásnak minősül.
   4. cikk
   Bennfentes információk jogosulatlan közzététele
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a (2)–(5) bekezdésben említett bennfentes információk jogosulatlan közzététele szándékos elkövetés esetén legalább a súlyos esetekben bűncselekménynek minősüljön.
   (2)   Ezen irányelv alkalmazásában a bennfentes információ jogosulatlan közzétételére akkor kerül sor, ha az említett személy bennfentes információval rendelkezik és azt másoknak átadja, kivéve, ha az információt munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatai szokásos teljesítése keretében adja át, beleértve azt az esetet, amikor az információátadás az 596/2014/EU rendelet 11. cikkének (1)–(8) bekezdésének megfelelően a piac stabilizálásának minősül.
   (3)   Ez a cikk minden olyan személyre alkalmazandó, aki a 3. cikk (3) bekezdésében említett helyzetekben vagy körülmények között van.
   (4)   Ezen irányelv alkalmazásában a 3. cikk (6) bekezdésében említett felhívás vagy rábírás e cikk értelmében bennfentes információ jogosulatlan közzétételének minősül, ha a felhívást megvalósító vagy a rábírást gyakorló személy tudja, hogy az bennfentes információn alapult.
   (5)   Ezt a cikket a sajtószabadság és a véleménynyilvánítás szabadsága védelmének szükségességével összhangban kell alkalmazni.
   5. cikk
   Piaci manipuláció
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a (2) bekezdésben említett piaci manipuláció szándékos elkövetés esetén legalább a súlyos esetekben bűncselekménynek minősüljön.
   (2)   Ezen irányelv alkalmazásában a piaci manipuláció az alábbi tevékenységeket foglalja magában:

               a)

               olyan ügylet kötése, vételi vagy eladási megbízás adása, vagy olyan egyéb magatartás, amely:

                           i.

                           hamis vagy félrevezető jelzéseket ad egy pénzügyi eszköz kínálata, kereslete vagy ára, vagy egy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet tekintetében; vagy

                           ii.

                           egy vagy több pénzügyi eszköz vagy egy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet árát a szokásostól eltérő vagy mesterséges szinten rögzíti;

                     kivéve, ha az ügyletet megkötő, illetve a vételi vagy eladási megbízást adó személy ezt törvényes okokból tette, és az ügylet vagy a vételi vagy eladási megbízás megfelel az érintett kereskedési helyszínen elfogadott piaci gyakorlatoknak;.

               b)

               olyan ügylet megkötése, vételi vagy eladási megbízás adása vagy olyan egyéb tevékenység vagy magatartás, amely egy vagy több pénzügyi eszköz vagy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet árát érinti, és amelynek során fiktív eszközhöz vagy a megtévesztés vagy félrevezetés egyéb formájához folyamodnak;

               c)

               olyan információk terjesztése a médián, többek között az interneten keresztül, vagy bármely egyéb módon, amelyek hamis vagy félrevezető jelzéseket adnak pénzügyi eszközök kínálata, kereslete vagy ára, vagy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet tekintetében, illetve egy vagy több pénzügyi eszköz vagy egy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet árát a szokásostól eltérő vagy mesterséges szinten rögzítik, amennyiben az információt terjesztő személyek – saját maguk vagy más személyek számára – előnyre vagy haszonra tesznek szert az adott információ terjesztéséből; vagy

               d)

               hamis vagy félrevezető információk továbbítása, hamis vagy félrevezető adatok közlése, illetve egy referenciaérték kiszámítását manipuláló bármely egyéb magatartás.

         6. cikk
   Felbujtás, bűnsegély és kísérlet
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3. cikk (2)–(5) bekezdésében, valamint a 4. cikkben és az 5. cikkben említett bűncselekményekben felbujtóként vagy bűnsegédként való részvétel bűncselekményként büntetendő legyen.
   (2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3. cikk (2)–(5) és (7) bekezdésében és az 5. cikkben említett cselekmények bármelyikére irányuló kísérlet bűncselekményként büntetendő legyen.
   (3)   A 3. cikk (8) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
   7. cikk
   Természetes személyekkel szemben alkalmazható büntetőjogi szankciók
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3–6. cikkben említett bűncselekményeket hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciókkal sújtsák.
   (2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3. és 5. cikkben említett bűncselekmények szabadságvesztéssel legyenek büntetendők, amelynek felső határa legalább négy év.
   (3)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 4. cikkben említett bűncselekmények szabadságvesztéssel legyenek büntetendők, amelynek felső határa legalább két év.
   8. cikk
   Jogi személyek felelőssége
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a jogi személyek felelősségre vonhatók legyenek a 3–6. cikkben említett valamely bűncselekményért, amelyet akár saját nevében eljárva, akár a jogi személy valamely szervének tagjaként eljárva olyan személy követett el a jogi személy javára, aki a jogi személyen belül a következők egyikén alapuló vezető tisztséget tölt be:

               a)

               a jogi személy képviseletének joga;

               b)

               a jogi személy nevében történő döntéshozatal joga; vagy

               c)

               a jogi személyen belüli ellenőrzés gyakorlásának joga.

         (2)   A tagállamok megteszik továbbá a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy jogi személyeket felelősségre lehessen vonni abban az esetben, ha az (1) bekezdésben említett személy által gyakorolt felügyelet vagy ellenőrzés hiánya tette lehetővé a 3–6. cikkben említett bűncselekmények valamelyikének az érintett jogi személy javára a neki alárendelt személy általi elkövetését.
   (3)   A jogi személyek (1) és (2) bekezdés szerinti felelőssége nem zárja ki az olyan természetes személyek elleni büntetőeljárást, akik a 3–6. cikkben említett bűncselekményekben tettesként, felbujtóként vagy bűnsegédként vesznek részt.
   9. cikk
   Jogi személyekre alkalmazható szankciók
   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 8. cikk alapján felelősségre vont jogi személyt olyan hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal büntethető legyen, amelyek magukban foglalnak büntetőjogi és nem büntetőjogi pénzbüntetéseket, továbbá esetlegesen egyéb szankciókat, mint például:

               a)

               kizárás az állami kedvezményekből vagy támogatásokból;

               b)

               kereskedelmi tevékenységek gyakorlásától való ideiglenes vagy végleges eltiltás;

               c)

               bírósági felügyelet alá helyezés;

               d)

               a bíróság által elrendelt felszámolás;

               e)

               a bűncselekmény elkövetésére használt létesítmények ideiglenes vagy végleges bezárása.

         10. cikk
   Joghatóság
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a 3-6. cikkben említett bűncselekményekre vonatkozóan megállapítsák joghatóságukat, amennyiben a bűncselekményt:

               a)

               egészben vagy részben a területükön követték el; vagy

               b)

               egy állampolgáruk követte el, legalább azokban az esetekben, ha a cselekmény az elkövetés helye szerint bűncselekménynek minősül.

         (2)   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, ha úgy döntenek, hogy a 3-6. cikkben említett, a területükön kívül elkövetett bűncselekményekre vonatkozóan további joghatóságot állapítanak meg, amennyiben:

               a)

               az elkövető szokásos tartózkodási helye a területükön van; vagy

               b)

               a bűncselekményt a területükön letelepedett jogi személy javára követték el.

         11. cikk
   Képzés
   A bírói függetlenség és az igazságszolgáltatási szervezet felépítésében az Unión belül fennálló különbségek sérelme nélkül a tagállamok felkérik a büntetőeljárásokban és a nyomozásokban részt vevő bírák, ügyészek, rendőri és igazságügyi személyzet, valamint az illetékes hatóságok személyzetének képzéséért felelős személyeket, hogy ezen irányelv célkitűzéseire figyelemmel megfelelő képzést biztosítsanak.
   12. cikk
   Jelentés
   2018. július 4-ig a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv működéséről és szükség esetén az irányelv módosításának szükségességéről, többek között a 3. cikk (1) bekezdésében, a 4. cikk (1) bekezdésében és az 5. cikk (1) bekezdésében említett súlyos esetek értelmezésére, a tagállamok által kiszabott szankciók nagyságára, valamint arra való tekintettel, hogy az ezen irányelvben említett választható elemek milyen mértékben kerültek elfogadásra.
   A Bizottság jelentését adott esetben jogalkotási javaslat kíséretében nyújtja be.
   13. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok 2016. július 3-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   Ezeket a rendelkezéseket a tagállamok 2016. július 3-tól alkalmazzák, az 596/2014/EU rendelet hatálybalépésétől függően.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   15. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. KOURKOULAS

      (1)  HL C 161., 2012.6.7., 3. o.

      (2)  HL C 181., 2012.6.21., 64. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2014. február 4-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2014. április 14-i határozata.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2003. január 28-i 2003/6/EK irányelve a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) (HL L 96., 2003.4.12., 16. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i. 596/2014/EU rendelete a bennfentes kereskedelemről, a bennfentes információk jogosulatlan közzétételéről és a piaci manipulációról (piaci visszaélések) és a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (Lásd e Hivatalos Lap 1. oldalát.).

      (6)  HL C 177., 2012.6.20., 1. o.

      (7)  A Bizottság 2010. november 12-i 1031/2010/EU rendelete az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról szóló 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei árverés útján történő értékesítésének időbeli ütemezéséről, lebonyolításáról és egyéb vonatkozásairól (HL L 302., 2010.11.18., 1. o.).

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 2014/65/EU irányelve a pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2011/61/EU és a 2002/92/EK irányelv módosításáról (Lásd e Hivatalos Lap 349. oldalát.).

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i 2012/30/EU irányelve a biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a részvénytársaságok alapításának, valamint tőkéjük fenntartásának és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 54. cikkének második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról (HL L 315., 2012.11.14., 74. o.).

      (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. október 25-i 1227/2011/EU rendelete a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról (HL L 326., 2011.12.8., 1. o.).


Fontos jogi nyilatkozat

|

31995L0001

Az Európai Parlament és a Tanács 95/1/EK irányelve (1995. február 2.) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről

Hivatalos Lap L 052 , 08/03/1995 o. 0001 - 0040 CS.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 ET.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 HU.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 LT.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 LV.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 MT.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 PL.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 SK.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47 SL.ES fejezet 13 kötet 015 o. 8  - 47

		Az Európai Parlament és a Tanács 95/1/EK irányelve(1995. február 2.)a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról [1] szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre,tekintettel a Bizottság javaslatára [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],a Szerződés 189b. cikkében említett eljárásnak megfelelően [4],mivel a belső piac egy belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított; mivel ebből a célból megfelelő intézkedéseket kell elfogadni;mivel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebessége, valamint a motor legnagyobb nyomatéka és legnagyobb hasznos teljesítménye megállapításának módszerei tagállamonként különbözők; mivel ez akadályozza az áruforgalmat a Közösségben;mivel a belső piac működésének akadályait meg lehet szüntetni, ha az összes tagállam nemzeti jogi előírásai helyett azonos előírásokat fogad el;mivel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebessége, valamint a motor legnagyobb nyomatéka és legnagyobb hasznos teljesítménye megállapításának módszereire összehangolt előírások bevezetése szükséges ahhoz, hogy a járművek valamennyi típusára a típus-jóváhagyási és az alkatrész-típusjóváhagyási eljárás a 92/61/EGK irányelv szerint alkalmazható legyen,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazni kell valamennyi, az 91/61/EGK irányelv 1. cikke szerinti gépjárműtípus legnagyobb tervezési sebessége, valamint a motor legnagyobb nyomatéka és legnagyobb hasznos teljesítménye megállapításának módszereire.2. cikkAz alkatrész-típusjóváhagyás kiadásának eljárását a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebessége, valamint a motor legnagyobb nyomatéka és legnagyobb hasznos teljesítménye (mérési módszerek) vonatkozásában, valamint ezen járművek szabad áruforgalmára vonatkozó feltételeket a 92/61/EGK irányelv állapította meg.3. cikkAz irányelv elfogadása után két éven belül a Bizottság új, beható vizsgálatot végez annak megállapítására, hogy balesetek és a 74 kW-nál nagyobb legnagyobb hasznos motorteljesítmény között fennáll-e összefüggés. Ennél a vizsgálatnál a legújabb tudományos kutatási eredményeket kell tekintetbe venni és elemezni, egyidejűleg további megfelelő új kutatási munkát végezni, hogy végleges ajánlásokat lehessen kialakítani a megfelelő politikára. A vizsgálat eredményeiből kiindulva a Bizottság szükség esetén javaslatokat nyújt be új jogi előírásokra.4. cikkAz I. és II. melléklet követelményeinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításokat a 70/156/EGK [5] irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.5. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1996. augusztus 2-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.Az első albekezdésben említett időponttól a tagállamok nem tilthatják meg az olyan járművek első forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek.Ezeket a rendelkezéseket 1997. február 2-tól kell alkalmazni.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkA nemzeti jogszabályok a tagállamok számára megnyitják azt a lehetőséget, hogy a gépjárművek első nyilvántartásba vételét, valamint az ezt követő nyilvántartásba vételeket a több mint 74 kW legnagyobb hasznos teljesítménynél területükön elutasítsák.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1995. február 2-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökA. Juppé[1] HL L 225., 1992.8.10., 72. o.[2] HL C 93., 1992.4.13., 166. o.[3] HL C 313., 1992.11.30., 7. o.[4] Az Európai Parlament 1993. február 11-i véleménye (HL C 72., 1993.3.15., 128. o.), a Tanács 1993. június 28-i közös álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és az Európai Parlament 1994. május 4-i határozata (HL C 205., 1994.7.25, 159. o.); az egyeztetőbizottság 1994. december 13-i együttes javaslata.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.; a legutóbb a 92/53/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 225., 1992.8.10., 1. o.)--------------------------------------------------A MELLÉKLETEK JEGYZÉKEI. MELLÉKLET: | A legnagyobb tervezési sebesség mérési módszerére vonatkozó előírások … | 11 |1. függelék: | A gyűrű formájú próbapálya korrekciós tényezőinek megállapítási eljárása … | 15 |2. függelék: | A járműtípus legnagyobb tervezési sebességét befolyásoló fő jellemzőire vonatkozó adatközlő lap … | 16 |3. függelék: | Alkatrész-típusbizonyítvány a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességére vonatkozóan … | 16 |II. MELLÉKLET: | Előírások a motor legnagyobb nyomatékának és legnagyobb hasznos teljesítményének megállapítására … | 17 |1. függelék: | A segédmotoros kerékpárok külső gyújtású motorjai legnagyobb nyomatékának és legnagyobb hasznos teljesítményének megállapítása … | 17 |1. alfüggelék: | A motortípus legnagyobb nyomatékát és legnagyobb hasznos teljesítményét befolyásoló fő jellemzőire vonatkozó adatközlő lap … | 25 |2. alfüggelék: | Alkatrész-típusbizonyítvány a segédmotoroskerékpár-típusok motorjainak legnagyobb nyomatékára és legnagyobb hasznos teljesítményére vonatkozóan … | 25 |2. függelék: | Motorkerékpárok és motoros triciklik külső gyújtású motorjai legnagyobb nyomatékának és legnagyobb hasznos teljesítményének meghatározása … | 26 |1. alfüggelék: | A motor legnagyobb nyomatékának és legnagyobb hasznos teljesítményének meghatározása a hőmérsékleti módszer segítségével … | 35 |2. alfüggelék: | A motortípus legnagyobb nyomatékát és legnagyobb hasznos teljesítményét befolyásoló fő jellemzőire vonatkozó adatközlő lap … | 36 |3. alfüggelék: | Alkatrész-típusbizonyítvány a motorkerékpár- vagy motorostricikli-típusok motorjának legnagyobb nyomatékára és legnagyobb hasznos teljesítményére vonatkozóan … | 36 |3. függelék: | Kompressziós gyújtású motorral felszerelt motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb nyomatékának és legnagyobb hasznos teljesítményének meghatározása … | 37 |1. alfüggelék: | A motortípus legnagyobb nyomatékát és legnagyobb hasznos teljesítményét befolyásoló fő jellemzőire vonatkozó adatközlő lap … | 47 |2. alfüggelék: | Alkatrész-típusbizonyítvány motorkerékpár- és segédmotoroskerékpár-típusok motorjának legnagyobb nyomatékára és legnagyobb hasznos teljesítményére vonatkozóan … | 47 |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2003/53/EK irányelve (2003. június 18.) az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásairól szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv 26. módosításáról (nonilfenol, nonilfenol-etoxilát és cement)EGT vonatkozású szöveg.

text:
Avis juridique important

|

32003L0053

Official Journal L 178 , 17/07/2003 P. 0024 - 0027

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2003/53/EK IRÁNYELVE(2003. június 18.)az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásairól szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv 26. módosításáról (nonilfenol, nonilfenol-etoxilát és cement)(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[3],mivel:(1) A létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendelettel[4] összhangban megvizsgálták a nonilfenol (NP) és a nonilfenol-etoxilát (NPE) által a környezetet fenyegető veszélyeket. A vizsgálat rámutatott, hogy az említett veszélyeket csökkenteni kell, és 2001. március 6-i és 7-i véleményében a toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság (CSTEE) megerősítette ezt a következtetést.(2) A vízvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel[5] az NP-t az "elsőbbségi veszélyes anyag" osztályba sorolták. Az említett irányelv 16. cikkének (6) bekezdése szerint a Bizottság az ilyen anyagok kiáramlása, kibocsátása és veszteségei megszüntetésének vagy fokozatos kivonásának ellenőrzésére vonatkozó javaslatokat nyújt be.(3) A 793/93/EGK rendelet keretében elfogadott, az akrilaldehid; dimetil-szulfát; nonilfenol-fenol, 4-nonil-, elágazó; terc-butil-metil-éter anyagok kockázatértékelési és kockázatcsökkentési stratégiáinak eredményeiről szóló, 2001. november 7-i 2001/838/EK bizottsági ajánlás[6] kockázatkorlátozási stratégiát javasolt az NP-re és NPE-re, különösen ajánlva, hogy korlátozzák ezen anyagok forgalomba hozatalát és felhasználását.(4) A környezet megóvása érdekében a Bizottságot felkérik, hogy mérlegelje a szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása során a környezet és különösen a talaj védelméről szóló, 1986. június 12-i 86/278/EGK tanácsi irányelv[7] módosítását azzal a céllal, hogy állapítsanak meg koncentrációs határértéket a talajra terítendő szennyvíziszap NP- és NPE-tartalmára vonatkozóan.(5) A környezet megóvása érdekében az NP és az NPE további forgalomba hozatalát és felhasználását korlátozni kell olyan alkalmazások esetében, amelyek a környezetet érintő kiáramlásokat, kibocsátásokat és veszteségeket eredményeznek. A peszticidekben és biocidokban található formulázási segédanyagokra vonatkozó korlátozás azonban nem sértheti az NPE-t mint formulázási segédanyagot tartalmazó peszticidek, illetve biocidok azon meglévő nemzeti engedélyeinek érvényességét, amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt ítéltek oda, amíg azok le nem járnak.(6) Tudományos vizsgálatok azt is kimutatták, hogy a króm(VI)-tartalmú cementkészítmények allergiás reakciókat válthatnak ki bizonyos körülmények között, amennyiben közvetlenül és hosszan tartóan kerülnek érintkezésbe az emberi bőrrel. A cement valamennyi felhasználása azzal a kockázattal jár, hogy közvetlen és hosszan tartó érintkezésbe kerül az emberi bőrrel, kivéve az ellenőrzött, zárt és teljesen automatizált eljárásokat.(7) A CSTEE megerősítette a cementben található króm(VI) egészségkárosító hatásait.(8) Egyedi óvintézkedések szükségesek, ám azok nem elegendőek ahhoz, hogy megakadályozzák a bőr érintkezését a cementtel. Ezenkívül a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről szóló, 1998. április 7-i 98/24/EK tanácsi irányelvben[8] (tizennegyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) szereplő óvintézkedések rangsora szerint a munkáltatónak kiemelten gondoskodnia kell arról, hogy amennyiben helyettesítésre nincs lehetőség, az expozíció mértékét a lehető legkisebbre csökkentse, és csak akkor alkalmazzon egyedi óvintézkedéseket, ha az expozíciót más eszközökkel nem lehet megakadályozni.(9) Az emberi egészség megóvása érdekében ezért szükségesnek látszik korlátozni a cement forgalomba hozatalát és felhasználását. A cement, illetve a több mint 2 ppm króm(VI)-tartalmú cementkészítmények forgalomba hozatalát és felhasználását különösen olyan tevékenységek esetében kell korlátozni, amikor fennáll a bőrrel való érintkezés lehetősége. Az ellenőrzött, zárt és teljesen automatizált eljárásokra ez nem vonatkozik, és ezért azoknak mentességet kell adni. Redukálószereket kell alkalmazni a lehető legkorábbi fázisban, azaz már a cement gyártásakor is.(10) Az emberi egészség további megóvása érdekében a Bizottságot felkérik, hogy mérlegelje a 98/24/EK irányelv I. mellékletének olyan módosítását, hogy porra vonatkozóan, kötelező érvényű foglalkozási expozíciós határértéket határozzon meg.(11) A króm(VI) alkalmazását az elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv[9] és az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2003. január 27-i 2002/95/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv[10] már betiltotta. A króm(VI) egyéb alkalmazásainak vizsgálata egy kockázatértékelés keretében folyamatban van, és a Bizottságot felkérik, hogy a lehető legrövidebb időn belül tegyen javaslatot olyan megfelelő jogszabályra, amelynek segítségével az azonosított kockázatok leküzdhetők.(12) Az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/769/EGK tanácsi irányelvet[11] ennek megfelelően módosítani kell.(13) Ezen irányelv célkitűzése, hogy összehangolt rendelkezéseket vezessen be az NP, az NPE és a cement tekintetében, ezáltal megőrizve a belső piac működését, egyúttal biztosítva az egészségnek és a környezetnek a Szerződés 95. cikkében előírt magas fokú védelmét.(14) Ezen irányelv alkalmazásához kívánatos egy összehangolt vizsgálati módszer elfogadása a cement króm(VI)-tartalmának tekintetében, ám ennek nem szabad késleltetnie ezen irányelv hatálybalépését. Ezért a Bizottságnak a 76/769/EGK irányelv 2a. cikkével összhangban meg kell határoznia egy ilyen módszert. A vizsgálati módszert lehetőleg európai szinten, adott esetben az Európai Szabványügyi Bizottságnak (CEN) kell kidolgoznia.(15) Ez az irányelv nem érinti a dolgozók védelme minimumkövetelményeinek megállapításáról szóló közösségi jogszabályokat, például a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelvet[12] és az ezen alapuló egyedi irányelveket, különösen a munkájuk során rákkeltő anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló, 1990. június 28-i 90/394/EGK tanácsi irányelvet[13] (hatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) és a 98/24/EK irányelvet,ELFOGADTÁK EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A 76/769/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.(2) Az NPE-t mint formulázási segédanyagot tartalmazó peszticidek és biocidok azon meglévő nemzeti engedélyeinek érvényességét, amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt ítéltek oda, ez az irányelv nem érinti mindaddig, amíg az engedélyek le nem járnak.2. cikkA Bizottság a 76/769/EGK irányelv I. melléklete 47., cementről szóló pontjának alkalmazására elfogad egy összehangolt vizsgálati módszert az említett irányelv 2a. cikkében megállapított eljárással összhangban.3. cikkA tagállamok 2004. július 17-e előtt elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 2005. január 17-től alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2003. június 18-án.az Európai Parlament részéről az elnök P. COX a Tanács részéről az elnök G. DRYSMELLÉKLETA 76/769/EGK irányelv I. melléklete a következő 46. és 47. ponttal egészül ki:"46. (1) Nonilfenol C6H4(OH)C9H19 (2) Nonilfenol-etoxilát (C2H4O)nC15H24O Nem hozható forgalomba, illetve nem használható fel anyagként vagy készítmények összetevőjeként a 0,1 vagy ezt meghaladó tömegszázalék koncentrációkban a következő célokra: 1. ipari és intézményi tisztítás, kivéve: - ellenőrzött, zárt vegytisztító rendszerek, ahol a tisztítófolyadékot újrahasznosítják vagy elégetik, - különleges kezelésű tisztítórendszerek, ahol a tisztítófolyadékot újrahasznosítják vagy elégetik; 2. háztartási tisztítás; 3. textil- és bőrfeldolgozás, kivéve: - szennyvízkibocsátás nélküli feldolgozás, - különleges kezelésre szolgáló rendszerek, ahol a biológiai szennyvízkezelés előtt a szennyvizet előkezelik a szerves részek teljes mértékű eltávolítása érdekében (báránybőr zsírtalanítása); 4. tőgybimbók merítéses kezelésére szolgáló emulgeálószerek; 5. fémmegmunkálás, kivéve: - ellenőrzött, zárt rendszerekben való alkalmazások, ahol a tisztítófolyadékot újrahasznosítják vagy elégetik; 6. cellulóz- és papírgyártás; 7. kozmetikai termékek; 8. egyéb testápoló szerek, kivéve: - spermicidek; 9. formulázási segédanyagok peszticidekben és biocidokban.47. Cement 1. Cement és cementtartalmú készítmények nem használhatók fel, illetve nem hozhatók forgalomba, amennyiben hidratálva a cement teljes szárazanyag-tartalmára számítva több mint 0,0002 tömegszázalékban oldható króm(VI)-ot tartalmaznak. 2. Amennyiben redukálószereket használnak, akkor a veszélyes anyagok és készítmények osztályozásáról, csomagolásáról és címkézéséről szóló egyéb közösségi rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül, a cement, illetve cementtartalmú készítmények csomagolásán olvashatóan és kitörölhetetlenül feltüntetik a csomagolás napját, valamint azt, hogy milyen tárolási feltételek mellett, és a redukálószer aktivitásának fenntartásához, valamint az oldható króm(VI)-tartalom 1. pontban jelzett határérték alatt tartásához mennyi ideig lehet tárolni. 3. Ettől eltérve, az 1. és 2. pontot nem kell alkalmazni olyan ellenőrzött, zárt és teljesen automatizált eljárásokhoz történő forgalomba hozatalra és ilyen eljárásoknál történő felhasználásra, amelyeknél a cement és a cementtartalmú készítmények kezelését kizárólag géppel végzik, és amelyeknél nem áll fenn a bőrrel való érintkezés veszélye."[1] 2002. augusztus 16-i javaslat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[2] HL C 133., 2003.6.6., 13. o.[3] Az Európai Parlament 2003. március 27-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2003. május 19-i határozata.[4] HL L 84., 1993.4.5., 1. o.[5] HL L 327., 2000.12.22., 1. o. A 2455/2001/EK határozattal (HL L 331., 2001.12.15., 1. o.) módosított irányelv.[6] HL L 319., 2001.12.4., 30. o.[7] HL L 181., 1986.7.4., 6. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[8] HL L 131., 1998.5.5., 11. o.[9] HL L 269., 2000.10.21., 34. o. A 2002/525/EK bizottsági határozattal (HL L 170., 2002.6.29., 81. o.) módosított irányelv.[10] HL L 37., 2003.2.13., 19. o.[11] HL L 262., 1976.9.27., 201. o. A legutóbb a 2003/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 156., 2003.6.25., 26. o.) módosított irányelv.[12] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[13] HL L 196., 1990.7.26., 1. o. A legutóbb az 1999/38/EK irányelvvel (HL L 138., 1999.6.1., 66. o.) módosított irányelv.