title: A Bizottság 2010/55/EU irányelve ( 2010. augusztus 20. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének az azoxistrobin hatóanyag felvételének megújítása érdekében történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               21.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 220/67

         A BIZOTTSÁG 2010/55/EU IRÁNYELVE
   (2010. augusztus 20.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének az azoxistrobin hatóanyag felvételének megújítása érdekében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az azoxistrobin 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétele 2011. december 31-én lejár. A hatóanyagok első csoportjának a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megújítási eljárásának meghatározásáról és azon anyagok jegyzékének létrehozásáról szóló, 2007. június 27-i 737/2007/EK bizottsági rendelet (2) 4. cikke szerint, a cikkben meghatározott határidőn belül bejelentést küldtek annak érdekében, hogy az azoxistrobinnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe hatóanyagként történt felvételét megújítsák.

               (2)

               Az azimszulfuron, azoxistrobin, fluroxipir, imazalil, krezoxim-metil, prohexadion-kalcium és spiroxamin hatóanyagoknak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvételének megújítására vonatkozó bejelentések elfogadhatóságáról és az érintett bejelentők jegyzékének létrehozásáról szóló, 2008. július 28-i 2008/656/EK bizottsági határozat (3) értelmében a bejelentés elfogadható.

               (3)

               A bejelentő a 737/2007/EK rendelet 6. cikkében meghatározott határidőn belül benyújtotta a 737/2007/EK rendelet 6. cikkében előírt adatokat, a benyújtott új tanulmányok relevanciájára vonatkozó indoklással együtt.

               (4)

               A referens tagállam a társreferens tagállammal konzultálva értékelő jelentést készített, amelyet 2009. június 10-én benyújtott az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósághoz (a továbbiakban: hatóság) és a Bizottsághoz. A hatóanyag értékelése mellett a jelentés magában foglalja azon tanulmányok jegyzékét is, amelyeket a referens tagállam az értékeléshez felhasznált.

               (5)

               A hatóság tájékoztatta a bejelentőt, valamint az összes tagállamot az értékelő jelentésről, és továbbította az észrevételeket a Bizottságnak. A hatóság az értékelő jelentést a nyilvánosság számára is hozzáférhetővé tette.

               (6)

               A Bizottság kérésére az értékelő jelentést a tagállamok és a hatóság szakmai vizsgálatnak vetették alá; az azoxistrobin kockázatértékelésének szakmai vizsgálatából levont következtetést (4) a hatóság 2010. április 6-án mutatta be a Bizottságnak. Az értékelő jelentést és a hatóság következtetését a tagállamok és a Bizottság az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében közösen megvizsgálták, majd az azoxistrobinról szóló bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában 2010. július 9-én véglegesítették.

               (7)

               A különböző vizsgálatokból kiderült, hogy az azoxistrobintartalmú növényvédő szerek általában véve várhatóan továbbra is megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában előírt követelményeknek, különösen azon felhasználásokat illetően, amelyeket a bizottsági felülvizsgálati jelentésben megvizsgáltak és részleteztek. Indokolt tehát megújítani az azoxistrobinnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történt felvételét annak érdekében, hogy az ezen hatóanyagot tartalmazó növényvédő szereket továbbra is engedélyezni lehessen, amennyiben azok megfelelnek az említett irányelvnek.

               (8)

               A felülvizsgálati jelentés továbbá megállapította, hogy a fő adatszolgáltató által bejelentett azoxistrobin hatóanyag vonatkozásában a toluol formájában jelen lévő gyártási szennyeződés toxikológiai szempontból aggodalomra adhat okot, ezért koncentrációja a technikai anyagban nem haladhatja meg a 2 gramm/kilogrammot.

               (9)

               Az újonnan benyújtott adatokból úgy tűnik, hogy az azoxistrobin kockázatot jelenthet a vízi élőlények számára. Az azoxistrobin felvételének meghosszabbítására vonatkozó következtetés sérelme nélkül ezért indokolt további információkat szerezni az említett kérdéssel kapcsolatban. A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint a hatóanyagoknak az I. mellékletbe való felvételét feltételekhez lehet kötni. Indokolt tehát előírni, hogy a bejelentő a legújabb tudományos ismeretek fényében a talajvíz-szennyeződésnek a talajban található kisebb átalakulási termékekből eredő kockázatával, valamint a vízi élőlényekre háruló kockázattal kapcsolatban további információkat nyújtson be a kockázatértékelés eredményeinek megerősítése céljából.

               (10)

               A hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történt felvételének megújítása előtt megfelelő időtartamot kell biztosítani abból a célból, hogy a tagállamok és az érdekeltek felkészülhessenek a megújításból származó új követelményeknek való megfelelésre.

               (11)

               A 91/414/EGK irányelvben meghatározott kötelezettségek sérelme nélkül az I. mellékletbe való felvétel megújítását követően a tagállamoknak hat hónap áll rendelkezésükre, hogy az azoxistrobintartalmú növényvédő szerekre vonatkozó engedélyeket felülvizsgálják, a 91/414/EGK irányelvben, különösen annak 13. cikkében és az I. mellékletében meghatározott feltételek teljesítésének további biztosítása érdekében. A tagállamok – szükség esetén módosításokkal – megújítják az engedélyeket, vagy elutasítják az engedélyek megújítását. A fenti határidőtől eltérve hosszabb időt kell biztosítani minden egyes növényvédő szer minden egyes tervezett felhasználására vonatkozó, a III. melléklet szerinti teljes dosszié frissítésének a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes elvekkel összhangban történő benyújtására és értékelésére.

               (12)

               A 91/414/EGK irányelvet ezért a fentieknek megfelelően módosítani kell.

               (13)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2012. január 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   Ezeket a rendelkezéseket 2012. február 1-jétől alkalmazzák.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   (1)   Az azoxistrobint hatóanyagként tartalmazó növényvédő szerekre kiadott engedélyeket a tagállamok 2012. január 31-ig a 91/414/EGK irányelvvel összhangban szükség szerint módosítják, illetve visszavonják.
   Az említett időpontig a tagállamok meggyőződnek arról, hogy az irányelv I. mellékletében az azoxistrobinra vonatkozó feltételek – a hatóanyagra vonatkozó bejegyzés B. részében találhatóak kivételével – teljesülnek, valamint arról, hogy az engedély birtokosa rendelkezik olyan dossziéval, vagy hozzáfér olyan dossziéhoz, amely az irányelv 13. cikkében előírt feltételekkel összhangban megfelel az irányelv II. melléklete követelményeinek.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely egyedüli hatóanyagként, illetve a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe legkésőbb 2011. július 31-ig felvett hatóanyagok egyikeként azoxistrobint tartalmaz, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvek szerint a tagállamok szükség esetén újból elvégzik e termékek értékelését az újabb tudományos és műszaki ismeretek figyelembevétele érdekében az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, valamint figyelembe véve az említett irányelv I. melléklete azoxistrobinra vonatkozó bejegyzésének B. részét. Az értékelés alapján meghatározzák, hogy a termék még mindig megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek. Ezt követően a tagállamok 2015. július 31-ig szükség szerint módosítják vagy visszavonják az engedélyt.
   (3)   Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely egyedüli hatóanyagként, illetve több hatóanyag egyikeként azoxistrobint tartalmaz, és e hatóanyagok mindegyike legkésőbb 2011. július 31-ig szerepelt a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében, valamint közülük legalább egyet 2009. január 1. és 2011. július 31. között vettek fel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvek szerint a tagállamok szükség esetén újból elvégzik e termékek értékelését az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, valamint figyelembe véve az említett irányelv I. melléklete azoxistrobinra vonatkozó bejegyzésének B. részét. Ezen értékelés alapján a tagállamok meghatározzák, hogy a termék megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek.
   Ezt követően a tagállamok 2015. július 31-ig, illetve az érintett anyagot vagy anyagokat a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő vonatkozó irányelvben vagy irányelvekben az ilyen módosítás vagy visszavonás tekintetében rögzített időpontig – attól függően, hogy melyik a későbbi időpont – szükség szerint módosítják vagy visszavonják az engedélyt.
   4. cikk
   Ez az irányelv 2011. augusztus 1-jén lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2010. augusztus 20-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 169., 2007.6.29., 10. o.

      (3)  HL L 214., 2008.8.9., 70. o.

      (4)  Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság; Az azoxistrobin hatóanyagú növényvédő szereknél felmerülő kockázatok értékelésének szakmai vizsgálatából az Európai Bizottság kérésére levont következtetés (Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance azoxystrobin), The EFSA Journal 2010; 8(4):1542.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EGK irányelv I. mellékletében a 2. sor helyébe a következő szöveg lép:

                     Sorszám

                     Közhasználatú név, Azonosító szám

                     IUPAC-név

                     Tisztaság (1)

                     Hatálybalépés

                     Felvétel lejárata

                     Különös rendelkezések

                     „2.

                     Azoxistrobin
                     CAS-szám: 131860-33-8
                     CIPAC-szám 571

                     metil (E)-2-{2[6-(2-cianofenoxi)pirimidin-4-iloxi]fenil}-3-metoxiakrilát

                     ≥ 930 g/kg
                     Maximális toluoltartalom: 2 g/kg
                     Maximális Z-izomer tartalom: 25 g/

                     2011. augusztus 1.

                     2021. július 31.

                     A.   RÉSZ
                     Felhasználása kizárólag gombaölő szerként engedélyezhető.
                     B.   RÉSZ
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek érvényesítése érdekében figyelembe kell venni az azoxistrobinról szóló, az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2010. július 9-én véglegesített felülvizsgálati jelentésnek és különösen annak I. és II. függelékének a következtetéseit.
                     Ebben az átfogó értékelésben a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a következőkre:

                                 —

                                 a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag specifikációját megfelelő analitikai adatokkal kell megerősíteni és alátámasztani. A vizsgálathoz használt, a toxicitási dossziékban szereplő anyagot össze kell hasonlítani a technikai anyag említett specifikációjával, és annak alapján ellenőrizni kell,

                                 —

                                 a talajvíz lehetséges szennyeződése, ha a hatóanyagot érzékeny talajú vagy érzékeny éghajlati adottságú területeken alkalmazzák,

                                 —

                                 a vízi élőlények védelme.

                           A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az engedély feltételei között szükség szerint szerepeljenek kockázatcsökkentő intézkedések is, mint például pufferzónák kialakítása.
                     Az érintett tagállamok a talajvízre és a vízi élőlényekre vonatkozó kockázatértékelés véglegesítése érdekében további tanulmányok benyújtását kérik. Gondoskodnak továbbá arról is, hogy a bejelentő 2012. október 31-ig benyújtsa a vizsgálati eredményeket a Bizottsághoz.”

         (1)  A hatóanyagok azonosítására és meghatározására vonatkozó további információk a hatóanyagok felülvizsgálati jelentésében találhatók.


title: A Bizottság 2006/45/EK irányelve ( 2006. május 16. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a propoxikarbazon hatóanyag specifikációjának tekintetében történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               18.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 130/27

      A BIZOTTSÁG 2006/45/EK IRÁNYELVE

   (2006. május 16.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a propoxikarbazon hatóanyag specifikációjának tekintetében történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2003/119/EK bizottsági irányelv (2) aktív hatóanyagként felvette a propoxikarbazont a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.

               (2)

               A propoxikarbazon gyártója, a Bayer CropScience az anyag felvétele iránti kérelmezésekor kis mennyiségű gyártáson alapuló specifikációt adott meg. A vállalat most nagy mennyiségű gyártásra módosítani kívánja a specifikációt a tisztaság tekintetében. A vállalat adatokat szolgáltatott annak igazolására, hogy a módosított specifikáció kielégíti a felvételi követelményeket.

               (3)

               Németország értékelte a vállalat által szolgáltatott információkat és adatokat. Németország 2005 júliusában tájékoztatta a Bizottságot annak megállapításáról, hogy a módosított specifikáció nem jelent kockázatot azokon a kockázatokon túl, amelyeket már figyelembe vettek, amikor a propoxikarbazont felvették a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, illetve a Bizottság által erre az anyagra készített vizsgálati jelentésében.

               (4)

               Ezért indokolt a propoxikarbazon specifikációjának módosítása.

               (5)

               Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározottak szerint módosul.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2006. szeptember 18-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.
   Ezeket a rendelkezéseket 2006. szeptember 19-től kell alkalmazni.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. május 16-án.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 2006/39/EK bizottsági irányelvvel (HL L 104., 2006.4.13., 30. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 325., 2003.12.12., 41. o.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EGK irányelv I. mellékletének 77. sora helyébe a következő szöveg lép:

                     „77

                     Propoxikarbazon
                     CAS-szám: 145026-81-9
                     CIPAC-szám: 655

                     2-(4,5-dihidro-4-metil-5-oxo-3-propoxi-1H-1,2,4-triazol-1-il)karboxamido-szulfonil-benzoesav-metil-észter

                     ≥ 950 g/kg (nátrium-propoxi-karbazonban kifejezve)

                     2004. április 1.

                     2014. március 31.

                     Csak gyomirtó szerként való használata engedélyezett.
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes alapelvek végrehajtása céljából figyelembe kell venni az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében 2003. október 3-án véglegesített, a propoxikarbazonról szóló felülvizsgálati jelentésben és különösen annak I. és II. függelékében foglalt következtetéseket. Az átfogó értékelés során a tagállamoknak

                                 —

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a propoxikarbazon és metabolitjai esetleges talajvízszennyezésére, amennyiben a hatóanyag alkalmazására olyan területen kerül sor, ahol kényes talaj- és/vagy éghajlati viszonyok uralkodnak,

                                 —

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi ökológiai rendszerek, különösen a vízinövények védelmére.

                           Adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell alkalmazni.”


title: A Bizottság irányelve (1975. július 25.) a rétiperje- (Poa pratensis L.) vetőmag forgalmazásának a hivatalosan elit vetőmagnak vagy minősített vetőmagnak nyilvánított vetőmagokra való korlátozásáról (75/502/EGK)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31975L0502

Hivatalos Lap L 228 , 29/08/1975 o. 0026 - 0026 finn különkiadás fejezet 3 kötet 6 o. 0151  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 13 o. 0134  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 6 o. 0151

		A Bizottság irányelve(1975. július 25.)a rétiperje- (Poa pratensis L.) vetőmag forgalmazásának a hivatalosan "elit vetőmagnak" vagy "minősített vetőmagnak" nyilvánított vetőmagokra való korlátozásáról(75/502/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb az 1973. december 11-i tanácsi irányelvvel [1] módosított, a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 3. cikke (3) bekezdésére,mivel a fent említett irányelv engedélyezi a réti perje (Poa pratensis L.) elit, minősített és kereskedelmi vetőmagjának forgalmazását;mivel az irányelv 3. cikkének (3) bekezdése felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy csak abban az esetben engedélyezze a takarmánynövény-vetőmag forgalmazását, ha azt hivatalosan "elit vetőmagként" vagy "minősített vetőmagként" minősítették;mivel a tagállamok most már elegendő mennyiségű elit és minősített vetőmagot állítanak elő a Közösségen belül a rétiperje-vetőmag iránti szükséglet kielégítésére;mivel következésképpen helyénvaló, hogy a továbbiakban, a jelenlegi előállítási körülmények eredményeként meglévő készletek teljes felhasználása után ne engedélyezzék a réti perje kereskedelmi vetőmagjának forgalmazását;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok előírják, hogy 1976. július 1-jétől a rétiperje- (Poa pratensis L.) vetőmag forgalmazása csak abban az esetben engedélyezett, ha azt hivatalosan "elit vetőmagként" vagy "minősített vetőmagként" minősítették.2. cikkA tagállamok legkésőbb 1976. július 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1975. július 25-én.a Bizottság részérőlP. J. Lardinoisa Bizottság tagja[1] HL L 356., 1973.12.27., 79. o.[2] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/36/EEC of 29 April 1992 amending, with regard to African horse sickness, Directive 90/426/EEC on animal health conditions governing the movement and import from third countries of equidae

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0036

Hivatalos Lap L 157 , 10/06/1992 o. 0028 - 0029 finn különkiadás fejezet 3 kötet 42 o. 0135  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 42 o. 0135

		A Tanács 92/36/EGK irányelve(1992. április 29.)a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételekről szóló 90/426/EGK tanácsi irányelvnek az afrikai lópestis tekintetében történő módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1]tekintettel az Európai Parlament véleményére, [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3]mivel a 90/426/EGK irányelv [4] megállapítja a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételeket; mivel az említett irányelv meghatározza az afrikai lópestissel fertőzött terület határait, valamint az azon tagállamokra alkalmazandó szabályokat, amelyek nem mentesek a betegségtől;mivel a 92/35/EGK irányelv [5] megállapítja az ellenőrzési szabályokat; mivel a 90/426/EGK irányelvet e rendelkezések figyelembevétele céljából megfelelőképpen módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 90/426/EGK irányelv 5. cikkének helyébe a következő szöveg lép:"5. cikk(1) Az a tagállam, amely a 2. cikk f) pontjának értelmében nem mentes az afrikai lópestistől, területének azon részéről, amely e cikk (2) bekezdése szerint fertőzöttnek minősül, csak e cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételek mellett szállíthat lóféléket.(2) a) Valamely tagállam területének egy része afrikai lópestissel fertőzöttnek minősül amennyiben:- klinikai, szerológiai (nem vakcinázott állatokban), illetve járványtani bizonyítékok az afrikai lópestis jelenlétét mutatták ki az elmúlt két évben, vagy- afrikai lópestis elleni vakcinázást végeztek az elmúlt 12 hónapban.b) Az afrikai lópestissel fertőzöttnek minősülő területnek legalább a következőkből kell állnia:- az egyes fertőzési gócpontoktól mért legalább 100 km sugarú védőkörzet,- a védőkörzettől legalább 50 km-re kiterjedő megfigyelési körzet, amelyben az elmúlt 12 hónapban nem végeztek afrikai lópestis elleni vakcinázást.c) Az a) és b) pontban említett területeken és körzetekben érvényes felszámolási intézkedésekre vonatkozó szabályokat és a vonatkozó eltéréseket a 92/35/EGK irányelv [6] határozza meg.d) A védőkörzetben található összes vakcinázott lovat a 92/35/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint kell nyilvántartásba venni és azonosítani.Az azonosítási okmánynak illetve az egészségügyi bizonyítványnak egyértelműen utalnia kell az ilyen jellegű vakcinázásra.(3) Valamely tagállam a (2) bekezdés b) pontjában említett területről származó lóféléket csak akkor szállíthat, ha azok megfelelnek az alábbi követelményeknek:a) tekintettel a kórokozó átvivő rovarok tevékenységére az évnek csak meghatározott időszakaiban szállíthatók, amelyeket a 25. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni;b) a 4. cikk (1) bekezdésében említett vizsgálat napján az afrikai lópestis klinikai tüneteitől menteseknek kell lenniük;c) - amennyiben nem vakcinázták őket afrikai lópestis ellen, kétszer, 21 és 30 nap közötti időközzel el kellett végezni rajtuk az afrikai lópestist kimutató komplementkötési próbát a D. mellékletben leírt módon úgy, hogy a második vizsgálatot a szállítást megelőző 10 nap folyamán kellett elvégezni, és az eredménynek mindkétszer negatívnak kellett lennie,- amennyiben vakcinázták őket, a szállítást megelőző két hónap folyamán nem vakcinázhatták őket, és el kellett végezni rajtuk a D. mellékletben leírt komplementkötési próbát a fent említett időközökben, s ezeknek azt kellett kimutatniuk, hogy az ellenanyagszint nem emelkedett. A 24. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően a Bizottság – az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleménye alapján – elismerhet más ellenőrzési módszereket is;d) a feladást megelőzően legalább negyven napot karanténállomáson kellett tölteniük;e) a karantén ideje, valamint a karanténállomás és a feladási hely közötti szállítás alatt meg kellett óvni őket a kórokozó átvivő rovaroktól."2. cikkEzen irányelv alkalmazásában a 90/552/EGK [7], a 90/553/EGK [8], a 91/93/EGK [9] és a 92/101/EGK [10] bizottsági határozatot továbbra is alkalmazni kell.A 92/35/EGK irányelv 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően a fentebb említett határozatokat módosítani lehet a hatályuknak ezen irányelv rendelkezéseihez tőrténő hozzáigazítása vagy a tudományos és technológiai fejlődéshez történő jővőbeni hozzáigazításuk céljából.3 cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésobb 1992. december 31-éig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell füzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4 cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1992. április 29-én.a Bizottság részérolaz elnökArlindo Marques Cunha[1] HL C 312., 1991.12.3., 17. o.[2] 1992. április 10-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] 1992. április 22-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[4] HL L 224., 1990.8.18., 42. o.[5] HL L 157., 1992.6.10., 19. o.[6] HL L 157., 1992.6.10., 19. o.[7] A Bizottság 1990. november 9-i 90/552/EGK határozata az afrikai lópestissel fertőzött területek határának meghatározásáról (HL L 313., 1990.11.13., 38. o.). A 91/645/EGK határozattal (HL L 349., 1991.12.18., 43. o.) módosított határozat.[8] A Bizottság 1990. november 9-i 90/553/EGK határozata az afrikai lópestis ellen vakcinázott lófélék azonosítási jelének megállapításáról (HL L 313., 1990.11.13., 40. o.).[9] A Bizottság 1991. február 11-i 91/93/EGK határozata Portugália afrikai lópestissel fertőzöttnek minősülő területeiről származó lófélék szállítási időszakának meghatározásáról (HL L 50., 1991.2.23., 27. o.).[10] A Bizottság 1992. január 28-i 92/101/EGK határozata Spanyolország afrikai lópestissel fertőzöttnek minősülő területeiről származó lófélék szállítási időszakának meghatározásáról (HL L 39., 1992.2.15., 46. o.).--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0012

A Bizottság 96/12/EK irányelve (1996. március 8.) a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításárólEGT vonatkozású szöveg

Hivatalos Lap L 065 , 15/03/1996 o. 0020 - 0037 CS.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 ET.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 HU.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 LT.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 LV.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 MT.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 PL.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 SK.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488 SL.ES fejezet 3 kötet 18 o. 471  - 488

		A Bizottság 96/12/EK irányelve(1996. március 8.)a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 95/36/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 18. cikke (2) bekezdésére,mivel a 91/414/EGK irányelv II. és III. melléklete szabályozza a kérelmezők által egy hatóanyagnak az I. mellékletbe történő felvétele, valamint egy növényvédő szer engedélyezése érdekében benyújtandó dossziék követelményeit;mivel a 91/414/EGK irányelv II. és III. mellékletében a lehető legpontosabban közölni kell a kérelmezőkkel a szükséges információkról szóló valamennyi részletet, úgymint az egyes adatok leírását szabályozó körülményeket, feltételeket és műszaki jegyzőkönyveket; mivel ezeket a rendelkezéseket a lehető leghamarabb be kell vezetni annak érdekében, hogy a kérelmezők fel tudják ezeket használni dossziéik előkészítése során;mivel most már pontosabban meg lehet fogalmazni a 91/414/EGK irányelv II. melléklet A. részének 8. szakaszában előírt, a hatóanyag ökotoxikológiai vizsgálatához kapcsolódó adatszolgáltatásra vonatkozó követelményeket;mivel most már pontosabban meg lehet fogalmazni a 91/414/EGK irányelv III. melléklet A. részének 10. szakaszában előírt, a növényvédő szerek ökotoxikológiai vizsgálatához kapcsolódó adatszolgáltatásra vonatkozó követelményeket;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 91/414/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. a II. melléklet A. rész "8. A hatóanyag ökotoxikológiai vizsgálata" című pontja helyébe az ezen irányelvben szereplő I. melléklet lép;2. a III. melléklet A. rész "10. Ökotoxikológiai vizsgálatok", valamint a "11. A 9. és 10. pont összefoglalása és értékelése" című pontja helyébe az ezen irányelvben szereplő II. melléklet lép.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1997. március 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv 1996. április 1-jén lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. március 8-án.a Bizottság részérőlRitt Bjerregaarda Bizottság tagja[1] HL L 172., 1995.7.22., 8. o.[2] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET"8. ÖKOTOXIKOLÓGAI VIZSGÁLATOKBevezetési. A rendelkezésre bocsátott információnak, beleértve a hatóanyagot tartalmazó egy vagy több készítményre vonatkozó adatokat is, elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy értékelhető legyen a hatóanyaggal, metabolitjaival, bomlás- és reakciótermékeivel való érintkezés során veszélyeztetett nem célszervezetekre (flóra és fauna) gyakorolt hatás, ahol ezek az anyagok környezetvédelmi jelentőséggel bírnak. A hatás oka lehet egyszeri, hosszantartó vagy ismételt érintkezés, az így létrejövő hatás pedig visszafordítható vagy vissza nem fordítható.ii. A hatóanyagról rendelkezésre bocsátott információnak, beleértve más, vonatkozó információt és a hatóanyagot tartalmazó egy vagy több készítményre vonatkozó adatokat is, elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy:- el lehessen dönteni, hogy az adott hatóanyag felvehető-e az I. mellékletbe,- meg lehessen határozni az I. mellékletbe való felvétel esetén érvényes megfelelő feltételeket vagy korlátozásokat,- fel lehessen becsülni a nem célszervezetekre – -populációkra, -közösségekre és -folyamatokra – gyakorolt rövid és hosszú távon fennálló kockázat lehetőségét,- meg lehessen határozni az adott hatóanyag veszélyességét,- meg lehessen állapítani a nem célszervezetek védelmében szükséges elővigyázatossági intézkedéseket, illetve- meg lehessen határozni az alkalmazható veszélyességi besorolást, valamint a csomagoláson (konténeren) a környezet védelme érdekében feltüntetendő kockázatra utaló szimbólumot, veszélyességre utaló jelzést és a megfelelő kockázatokra utaló és biztonsági feliratokat,iii. A ökotoxikológiai rutinvizsgálatok során talált valamennyi lehetséges hátrányos hatásról be kell számolni, és amennyiben azt az illetékes hatóság úgy rendeli, a jelentésnek tartalmaznia kell olyan, a megkívántakon túl végrehajtott vizsgálatokat, melyek szükségesek lehetnek a háttérmechanizmusok felderítésében és a hatások jelentőségének felbecslésében. A jelentésnek tartalmaznia kell minden olyan biológiai adatot és információt is, melyek elősegítik a hatóanyag ökotoxikológiai jellegzetességének értékelését.iv. A 7.1.–7.4. pontban előírtak szerint kapott és a hatósághoz továbbított, az adott szernek a környezetben tanúsított sorsára és viselkedésére vonatkozó adatok, továbbá a 6. pont előírásai szerint kapott és a hatósághoz továbbított, az adott szer növényekben tapasztalható szermaradványaira vonatkozó adatok központi szerepet játszanak a nem célszervezetekre gyakorolt hatás megítélésében, ugyanakkor az említett információ, valamint a szer alkalmazási formája és a készítmény jellege meghatározza az esetleges expozíció természetét és mértékét. Az 5.1.–5.8. ponban előírtak szerint kapott és a hatósághoz továbbított toxikokinetikus és toxikológiai információ alapvetően fontos a gerincesekre jelentett toxicitás és a vonatkozó mechanizmusok felderítésében.v. Ahol ennek jelentősége van, a vizsgálatok tervezésénél és az adatok elemzésénél megfelelő statisztikai módszereket kell alkalmazni. A statisztikai elemzést teljes részletességgel kell csatolni a jelentéshez (pl. valamennyi pontbecslést a vonatkozó konfidencia intervallumokkal meg kell adni, pontos p-értékeket kell megadni a szignifikáns/nem szignifikáns kijelentések helyett).A vizsgált anyagvi. Mellékelni szükséges egy, az 1.11. pont előírásai szerint elkészített, a felhasznált anyagra vonatkozó részletes leírást. Ha a vizsgálat során hatóanyag is felhasználásra kerül, a felhasznált anyag specifikációjának meg kell egyeznie az engedélyezés előtt álló anyag gyártása során használatossal, kivéve a radioaktívként megjelölt anyag esetében.vii. Amennyiben a vizsgálatok során laboratóriumban vagy kísérleti termesztési rendszerben előállított hatóanyagot használnak, a vizsgálatokat a gyártó által előállított hatóanyaggal is meg kell ismételni, kivéve ha igazolható, hogy a felhasznált anyag az ökotoxikológiai vizsgálat és értékelés szempontjából lényegileg azonos. Bizonytalanság esetén a jelentésnek ki kell terjednie az úgynevezett áthidaló vizsgálatokra is, amelyek alapján eldönthető, hogy az eredeti vizsgálatokat meg kell-e ismételni.viii. Amennyiben az adott szer adagolási ideje túllép egy időtartamot, a vizsgálatot ajánlatosabb egy adagban kijuttatott mennyiséggel végezni, ha ezt a hatóanyag stabilitása lehetővé teszi.Amennyiben a vizsgálat során különböző dózisokat kell kijuttatni, a jelentésnek ki kell terjednie az alkalmazott dózis és a kedvezőtlen hatás összefüggéseire.ix. Etetési kísérletekben jelenteni kell az átlagosan alkalmazott dózist, lehetőség szerint mg/testtömeg kg szerint is megadva. Amennyiben az adott anyagot a szokásos táplálékhoz kell hozzáadni, ügyelni kell a vizsgálandó anyag egyenletes eloszlatására.x. Szükség lehet a metabolitok, bomlás- és reakciótermékek önálló vizsgálatára is, amennyiben ezek az anyagok komoly veszélyt jelenthetnek nem célszervezetekre és ilyen jellegű hatásukat nem lehet a hatóanyagra vonatkozó megfelelő vizsgálatok eredményeiből kikövetkeztetni. Ebben az esetben a vizsgálatok megkezdése előtt az 5., 6. és 7. pontban foglaltakat figyelembe kell venni.A vizsgált organizmusokxi. A vizsgálati eredmények jelentősége értékelésének megkönnyítése érdekében, beleértve a belső toxicitás és a toxicitást befolyásoló tényezők vizsgálatát, az egyes konkrét toxicitásvizsgálatokban lehetőség szerint a megfelelő állatfajok ugyanazon törzseinek (vagy bizonyítottan azonos eredetű egyedeknek) kell szerepelniük.8.1. Madarakra gyakorolt hatás8.1.1. Akut orális toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak lehetőség szerint meg kell határoznia az LD50-értéket, a letális küszöbértéket, a hatóanyagra adott reakció és a felépülés időbeli lefolyását, a NOEL-értéket, valamint a jelentésnek ki kell térnie a nagymértékben talált kóros elváltozásokra is.Vizsgálati kötelezettségA hatóanyag madarakra gyakorolt hatásának vizsgálatát minden esetben el kell végezni, kivéve ha az adott hatóanyagot tartalmazó szert kizárólagosan zárt körülmények között használják (pl. üvegházban vagy élelmiszerraktárban).Vizsgálati körülményekA hatóanyag akut orális toxicitását olyan fürjfajon, mint a japán fürj (Coturnix coturnix japonica) vagy virginiai fürj (Colinus virginianus), vagy tőkésrécén (Anas platyrhynchos) kell meghatározni. A teszt során alkalmazott legnagyobb dózis nem kell, hogy meghaladja a 2000 mg/testtömeg kg-ot.Vizsgálati útmutatóSetac – A peszticidek környezetben bekövetkező sorsát és ökotoxikológiai hatását felbecsülő módszerek [1].8.1.2. Rövidtávú táplálkozási toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a rövidtávú táplálkozási toxicitást (az LC50 értéket, a legalacsonyabb letális koncentrációt (LLC), lehetőség szerint a hatást még nem kiváltó koncentráció értékét (NOEC), a hatóanyagra adott reakció és a felépülés időbeli lefolyását), valamint a jelentésnek ki kell térnie a nagymértékben talált kóros elváltozásokra is.Vizsgálati kötelezettségA hatóanyag madarakra gyakorolt (ötnapos) táplálkozási toxicitás hatásának vizsgálatát minden esetben egy madárfajon kell elvégezni, kivéve ha a 8.1.3. pont előírásainak megfelelő vizsgálat kerül lefolytatásra. Ha a vizsgálat során az akut orális NOEL-értéke 500 mg/testtömeg kg, vagy a rövid távú NOEC-értéke < 500 mg/testtömeg kg, akkor a vizsgálatot egy másik fajon meg kell ismételni.Vizsgálati körülményekA vizsgálatban először szereplő faj valamely fürjfaj vagy tőkésréce. Amennyiben második vizsgálatot kell elvégezni, az abban szereplő madárfaj nem lehet rokonságban az először használatossal.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az OECD 205. módszer szerint kell lefolytatni.8.1.3. Szubkrónikus toxicitás és a szaporodásra gyakorolt hatásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a hatóanyag madarakra gyakorolt szubkrónikus toxicitását és reproduktív toxicitását.Vizsgálati kötelezettségA hatóanyag madarakra gyakorolt szubkrónikus toxicitását és reproduktív toxicitását minden esetben meg kell határozni, kivéve ha bizonyítható, hogy a hatóanyag nagy valószínűséggel nem kerül folyamatos vagy ismételt érintkezésbe kifejlett madarakkal, illetve fészkelő helyekkel a költési időszak során.Vizsgálati iránymutatóA vizsgálatot az OECD 206. módszer szerint kell lefolytatni.8.2. Vízi szervezetekre gyakorolt hatásA jelentésnek tartalmaznia kell a 8.2.1., 8.2.4. és 8.2.6. pont előírásai szerint elvégzett vizsgálatok eredményét akkor is, ha a hatóanyagot tartalmazó növényvédő szer az előírt használat betartása mellett nem kerülhet érintkezésbe felszíni vizekkel. Ezeket az adatokat a hatóanyag osztályba sorolása céljából a 67/548/EGK irányelv VI. melléklete írja elő.A jelentést ki kell egészíteni a vizsgált hatóanyagnak a vizsgált közegben mért koncentrációértékeivel.8.2.1. Halakon mért akut toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia az akut toxicitás értékét (LC50), és részleteznie kell a megfigyelt hatásokat.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot mindig végre kell hajtani.Vizsgálati körülményekA hatóanyag akut toxicitását szivárványos pisztrángon (Oncorhynchus mykiss) és egy melegvízi halfajon is végre kell hajtani. Amennyiben vizsgálni kell a metabolitok, bomlás- és reakciótermékek halakra gyakorolt hatását is, ebben az esetben a két említett vizsgálati faj közül a hatóanyagra érzékenyebbet kell alkalmazni.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő tizenhetedik hozzáigazításáról szóló 92/69/EGK [2] bizottsági irányelv melléklete szerint, a C1 módszer alkalmazásával kell lefolytatni.8.2.2. Halakon mért krónikus toxicitásVizsgálati kötelezettségA vizsgálatoknak ki kell terjedniük a krónikus toxicitás értékeinek meghatározására is, kivéve ha bizonyítható, hogy a halak nagy valószínűséggel nem kerülhetnek folyamatosan vagy ismételten érintkezésbe a vizsgálandó anyaggal, illetve ha rendelkezésre állnak a megfelelő mikro- vagy mezokozmosz-vizsgálatok eredményei.Szakértő bírálja el, hogy melyik vizsgálat kerül végrehajtásra. Különösen abban az esetben, ha a hatóanyaggal kapcsolatban különleges körülmények merülnek fel (a hatóanyag halakra gyakorolt toxicitására vagy a lehetséges expozícióra nézve), kell a kérelmezőnek megegyezést szorgalmaznia az illetékes hatósággal az elvégzendő vizsgálat típusáról.Akkor lehet helye a halak korai életszakaszára vonatkozó toxicitás vizsgálatának, amennyiben a biokoncentráció-faktor (BCF) értéke 100 és 1000 közötti, vagy ha a hatóanyag EC50-értéke < 0,1 mg/l.Akkor lehet helye a halak életciklusára vonatkozó vizsgálatnak, ha:- a biokoncentráció-faktor értéke 1000-nél nagyobb, és a 14 napos tisztulási időszak alatt a hatóanyag kevesebb, mint 95 %-a bomlik el,vagy ha- az anyag a vízben vagy az üledékben stabilnak mutatkozik (DT90 > 100 nap).Nincs szükség a halivadékokon végzett krónikus toxicitásvizsgálatra, amennyiben lefolytatták a halak korai életszakaszára vonatkozó toxicitásvizsgálatot, vagy a halak életciklusára vonatkozó vizsgálatot; és hasonlóképpen nincs szükség a halak korai életszakaszára vonatkozó toxicitás vizsgálatára, amennyiben lefolytatták a halak életciklusára vonatkozó vizsgálatot.8.2.2.1. Halivadékokon végzett krónikus toxicitásvizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a növekedésre gyakorolt hatást, a letális és a már hatást okozó küszöbértéket, a hatást még nem okozó koncentráció értékét (NOEC), és részletezni kell a tapasztalt hatásokat.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot a szivárványos pisztráng ivadékán kell végrehajtani a hatóanyagnak történt 28 napos expozíció után. Fel kell jegyezni a növekedésre és a viselkedésre vonatkozó megfigyeléseket.8.2.2.2. A halak korai életszakaszára vonatkozó toxicitás vizsgálataA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a növekedésre, fejlődésre és viselkedésre gyakorolt hatást, az észlelhető hatást még nem okozó koncentráció értékét (NOEC), és részleteznie kell a korai életszakaszra gyakorolt hatásokat.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az OECD 210. módszer szerint kell lefolytatni.8.2.2.3. A halak életciklusára vonatkozó vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálat a szülőgeneráció szaporodására és az utódgeneráció életképességére gyakorolt hatást elemzi.Vizsgálati körülményekA végrehajtandó vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit egyeztetni kell a illetékes hatóságokkal.8.2.3. Halakon mért biokoncentrációA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia valamennyi, a vizsgálatban szereplő vegyület egyensúlyi biokoncentráció-faktorát, a felvételi és kitisztulási arány konstans értékeit és a vonatkozó konfidencia-határokat.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálat során meg kell határozni az olyan hatóanyagok, metabolitok, bomlás- és reakciótermékek lehetséges biokoncentráció értékeit, melyek esetlegesen a zsírszövetekbe bekerülhetnek (például a log pow ≥ 3 esetén – lásd a 2.8. pont előírásait vagy egyéb, a biokoncentrációra vonatkozó jelzést), illetve az említett vizsgálatot nem szükséges akkor elvégezni, ha bizonyítható, hogy az adott anyagnak való expozícó nagy valószínűséggel nem vezet biokoncentrációhoz.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az OECD 305E. módszer szerint kell lefolytatni.8.2.4. Vízben élő gerincteleneken mért akut toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a hatóanyag 24 és 48 órás akut toxicitását, amelyet az immobilizációt okozó effektív koncentráció középértékében (EC50) és lehetőség szerint az immobilizációt még nem okozó legmagasabb koncentráció értékében kell kifejezni.Vizsgálati kötelezettségAz akut toxicitást minden esetben Daphnia fajon (legalkalmasabb a Daphnia magna) kell végrehajtani. Amennyiben a hatóanyagot tartalmazó növényvédő szer szándékolt használata során közvetlen érintkezésbe lép felszíni vizekkel, akkor kiegészítő teszteket kell végrehajtani a következő csoportok legalább egy, az adott csoportot megfelelően képviselő állatfaján: vízi rovarok, vízi rákok (a Daphnia-val nem rokon fajok) és vízi csigák.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot a 92/69/EGK irányelvnek megfelelően, a C2 módszer szerint kell lefolytatni.8.2.5. Vízben élő gerincteleneken mért krónikus toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak lehetőség szerint meg kell határoznia az immobilizációt és a szaporodást befolyásoló EC50-értékeket, valamint a mortalitást és szaporodást még nem befolyásoló legmagasabb koncentráció értékeit (NOEC), továbbá részletesen ki kell térnie a tapasztalt hatásokra.Vizsgálati kötelezettségA tesztet Daphnia-n, legalább egy vízi rovarfajon és egy vízi csigafajon kell lefolytatni, kivéve ha bizonyítható, hogy az adott hatóanyagnak való folyamatos vagy ismételt expozícióra nagy valószínűséggel nem kerül sor.Vizsgálati körülményekA Daphnia-na vizsgálatot 21 napon keresztül kell végezni.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az OECD 202, II. részben foglalt módszer szerint kell lefolytatni.8.2.6. Az alganövekedésre gyakorolt hatásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a növekedéshez és növekedési arányhoz tartozó EC50-értékeket, a NOEC-értékeket, illetve részletesen ki kell térnie a tapasztalt hatásokra.Vizsgálati kötelezettségAz algák növekedésére gyakorolt esetleges hatást minden esetben meg kell vizsgálni.Herbicidek vizsgálatakor meg kell ismételni a tesztet egy nem rokon osztályba tartozó második fajon.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot a 92/69/EGK irányelvnek megfelelően, a C3 módszer szerint kell lefolytatni.8.2.7. Az üledéklakó élőlényekre gyakorolt hatás vizsgálataA vizsgálat céljaA vizsgálat során meghatározásra kerül a vonatkozó EC50 -és NOEC-értékekkel egyidejűleg, a túlélésre és a fejlődésre (ebbe beleértendő a Chironomus felnőtt egyedek kikelésére) gyakorolt hatás.Vizsgálati kötelezettségAmennyiben a 7. pont szerint elkészített, a hatóanyag környezetben bekövetkező sorsára és viselkedésére vonatkozó vizsgálat arra utal, hogy a hatóanyag valószínűleg be tud jutni a vízi üledékbe és ott felhalmozódásra képes, szakértő dönt arról, hogy az üledék vizsgálata során az akut vagy a krónikus toxicitást kell meghatározni. A szakértői vélemény kialakításakor az üledéklakó gerinctelenekre gyakorolt hatás valószínűségét a 8.2.4. és 8.2.5. pontban előírt vizsgálatokban kapott, a vízi gerinctelenekre vonatkozó toxicitás EC50-értékeit kell a III. melléklet 9. pontja szerint a hatóanyag üledékben található előre jelzett szintek értékeivel összehasonlítani.Vizsgálati körülményekA végrehajtandó vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit egyeztetni kell az illetékes hatóságokkal.8.2.8. Vízi növényekHerbicidek vizsgálatakor vízben élő növényeken is le kell folytatni a vizsgálatot.A végrehajtandó vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit egyeztetni kell az illetékes hatóságokkal.8.3. Az ízeltlábúakra gyakorolt hatás8.3.1. Méhek8.3.1.1. Akut toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a hatóanyag akut orális és kontakt LD50 értékeit.Vizsgálati kötelezettségA méhekre gyakorolt esetleges hatást minden esetben meg kell vizsgálni, kivéve ha a hatóanyagot tartalmazó készítményt speciálisan olyan körülmények között veszik használatba, amelyek során valószínűsíthetően nem kerül méhekkel érintkezésbe, például:- zárt helyen történő élelmiszertárolás,- nem szisztémikus vetőmagcsávázás,- nem szisztémikus, a talajba bedolgozandó készítmények,- nem szisztémikus nedves csávázási eljárás a palántázandó növények és hagymák esetében,- növényi sérülést kezelő és gyógyító szerek,- rágcsálóirtó csalétkek,- beporzást nem igénylő üvegházakban.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az EPPO 170. iránymutatása szerint kell elvégezni.8.3.1.2. A fiasítás táplálkozási vizsgálataA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felbecsülhető legyen a növényvédő szernek a házi méh fiasítására vonatkozó lehetséges veszélyessége.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot rovarnövekedés-szabályozóként viselkedő hatóanyagok esetében kell lefolytatni, kivéve ha bizonyítható, hogy a házi méh fiasítása nagy valószínűséggel nem kerül érintkezésbe az adott anyaggal.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az ICPBR módszer szerint kell lefolytatni. (Pl. P.A. Oomen, A. de Ruijter és J. van der Steen – Módszerek a házi méh fiasítással végzendő táplálkozási kísérletekben, a rovarnövekedés-szabályozók használatával. EPPO Bulletin, 22. kötet, 613–616. old, 1992.)8.3.2. Egyéb ízeltlábúakA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felbecsülhető legyen a hatóanyag egyes ízeltlábú fajokra gyakorolt toxicitása (mortalitás, illetve a szubletális hatás).Vizsgálati kötelezettségA nem célszervezet földi ízeltlábúakra (például a kártékony szervezetek ragadozói, vagy parazitoidjai) gyakorolt hatást meg kell vizsgálni. Az így kapott adatok alapján következtetni lehet az azonos élőhelyen található egyéb, nem célszervezetekre gyakorolt esetleges toxicitásra. A hatóanyag ilyen irányú vizsgálatától akkor lehet eltekinteni, ha a hatóanyagot tartalmazó készítményt kizárólag olyan körülmények között veszik használatba, melyek során nem kerül nem célszervezet ízeltlábúakkal érintkezésbe, például:- zárt helyen történő élelmiszertárolás,- növényi sérülést kezelő és gyógyító szerek,- rágcsálóirtó csalétkek.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot elsősorban laboratóriumban, mesterséges szubsztráton (tehát üveglemezen vagy kvarchomokon) kell elvégezni, kivéve ha egyéb vizsgálatokból világosan előre jelezhető, hogy az adott szernek van káros hatása. Ilyen esetben a vizsgálatot a valóságos körülményeket jobban megközelítő szubsztráton kell lefolytatni.Két érzékeny vizsgálati fajt, egy parazitoid és egy ragadozó atkát (pl. Aphidius rhopalosiphi és Typhlodromus pyri) kell vizsgálni. A vizsgált anyag használatának megfelelően további két másik fajon is el kell végezni a vizsgálatot. Ezek lehetőség szerint, és amennyiben erre szükség lehet, a két másik jelentős funkcionális csoportba tartozzanak, azaz a talajlakó, illetve a levélzeten lakó ragadozók közé. Ha a vizsgált anyag használatának megfelelően kiválasztott állatokon változás figyelhető meg, akkor további, kiterjesztett laboratóriumi/fél – szabadföldi vizsgálatokat kell végrehajtani. A vizsgálati fajok kiválasztása során a Setac – A peszticidek nem célízeltlábúakon végzett szabványos tesztelésére kialakított iránymutató dokumentumban [3] foglalt előírások szerint kell eljárni. A vizsgálatban az adott anyag szabadföldi használatára javasolt legmagasabb dózisértéket kell alkalmazni.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot, amennyiben ez lehetséges, a Setac – A peszticidek nem célízeltlábúakon végzett szabványos tesztelésére kialakított útmutató előírásaival legalább azonos szintű iránymutató alapján kell lefolytatni.8.4. A földigilisztákra gyakorolt hatás8.4.1. Akut toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a hatóanyag földigilisztára vonatkozó LC50-értékét, továbbá ha lehetséges, a mortalitást még nem okozó legmagasabb koncentrációt, a 100 %-os mortalitást okozó legalacsonyabb koncentrációt, valamint ki kell terjednie a morfológiai és viselkedésbeli hatásokra.Vizsgálati kötelezettségA földigilisztákra gyakorolt hatást minden esetben meg kell vizsgálni, ha a hatóanyagot tartalmazó készítmény bekerül a talajba vagy annak felszínére, illetve beszennyezheti a talajt.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot a veszélyes készítmények osztályba sorolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő kilencedik hozzáigazításáról szóló 88/302/EGK bizottsági irányelv [4] C. részének az» A földigilisztákra jelentett toxicitás: mesterséges talajban történő vizsgálat« című pontja szerint kell lefolytatni.8.4.2. Szubletális hatásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia az adott szer földigilisztára vonatkoztatott NOEC-értékét, valamint a növekedésre, szaporodásra és viselkedésre gyakorolt hatását.Vizsgálati kötelezettségHa a hatóanyagot tartalmazó készítmény szakszerű használatának ismerete alapján vagy az anyag talajban mutatott sorsa és viselkedése alapján (DT90 > 100 nap), a földigiliszták huzamosabban vagy ismételten érintkezésbe kerülhetnek a hatóanyaggal, illetve jelentősebb mennyiségű metabolittal, bomlás- és reakciótermékkel, szakértő bírálja el a szubletális hatás vizsgálatának szükségességét.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot Eisenia foetida-n kell lefolytatni.8.5. A talaj nem cél-mikroorganizmusaira gyakorolt hatásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felbecsülhető legyen a hatóanyagnak a talaj mikrobás aktivitására gyakorolt hatása, a nitrogén-körforgás és a szénmineralizáció vonatkozásában.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot minden esetben le kell folytatni, ha a hatóanyagot tartalmazó készítmény bekerül a talajba vagy annak felszínére, illetve beszennyezheti a talajt. Talajfertőtlenítő készítményben való alkalmazás esetén a hatóanyag vizsgálata során a kezelést követő visszatelepülési gyorsaságot kell megfigyelni.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot frissen mintázott, mezőgazdasági használat alatt levő talajon kell elvégezni. A mintavételi hely a vizsgálat előtti két év során csak olyan vegyszeres kezelésben részesülhetett, mely legfeljebb átmenetileg változtathatja meg a talajban jelenlévő mikroba-populáció eloszlását és nagyságát.Vizsgálati iránymutatásSetac – A peszticidek környezetben bekövetkező sorsát és ökotoxikológiai hatását vizsgáló módszerek.8.6. Egyéb, valószínűsíthetően veszélyeztetett nem célszervezeteken (flóra és fauna) végzett hatásvizsgálatÖsszesíteni kell az előzetesen elvégzett, a biológiai aktivitás és az adagolás hatását felmérő tesztek olyan eredményeit (akár pozitívak, akár negatívak), melyekből következtetni lehet az egyéb nem célszervezetekre (flóra és fauna) gyakorolt lehetséges hatásra, illetve csatolni kell egy kritikai értékelést, hogy az adott szer esetében lehet-e a nem célszervezetekre gyakorolt lehetséges hatásról beszélni.8.7. A biológiai szennyvíztisztításra gyakorolt hatásA vizsgálatnak ki kell terjednie a biológiai szennyvíztisztításra gyakorolt hatás vizsgálatára is, amennyiben a hatóanyagot tartalmazó növényvédő szer valószínűleg kedvezőtlenül befolyásolja a szennyvíztisztító telepet."[1] Környezettoxikológiai és Kémiai Társaság (Setac), 1995. A peszticidek környezetben bekövetkező sorsát és környezettoxikológiai hatását felbecsülő módszerek, ISBN 90-5607-002-9.[2] HL L 383., 1992.12.29., 113. o.[3] Az Escort (A hasznos élő szervezetek rendszeres vizsgálatának európai szabványai) Workshop kiadványa, 1994. március 28–30., ISBN 0-95-22535-2-6.[4] HL L 133., 1988.5.30. 1. o.--------------------------------------------------II. MELLÉKLET"10. ÖKOTOXIKOLÓGAI VIZSGÁLATOKBevezetési. A rendelkezésre bocsátott információnak, beleértve a hatóanyagra vagy hatóanyagokra vonatkozó adatokat is, elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy értékelhető legyen a növényvédő szer szabályos használata esetén veszélyeztetett nem célszervezetekre (flóra és fauna) gyakorolt hatás. A hatás oka lehet egyszeri, hosszantartó vagy ismételt érintkezés, az így létrejövő hatás pedig lehet visszafordítható vagy vissza nem fordítható.ii. A növényvédő szerről rendelkezésre bocsátott információnak, beleértve más, vonatkozó információt és a hatóanyagot tartalmazó egy vagy több készítményre vonatkozó adatokat is, elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy:- meg lehessen határozni az alkalmazható veszélyességi besorolást, valamint a csomagoláson (konténeren) a környezet védelme érdekében feltüntetendő kockázatra utaló szimbólumot, veszélyességre utaló jelzést és a megfelelő kockázatokra utaló és biztonsági feliratokat,- fel lehessen becsülni a nem célszervezetekre – -populációkra, -közösségekre és -folyamatokra – gyakorolt rövid és hosszú távon fennálló kockázat lehetőségét,- meg lehessen állapítani a nem célszervezetek védelmében szükséges elővigyázatossági intézkedéseket.iii. Az ökotoxikológiai rutinvizsgálatok során talált valamennyi lehetséges hátrányos hatásról be kell számolni, és el kell vállalni, illetve jelenteni kell olyan, a megkívánton túl végrehajtott vizsgálatokat, melyek szükségesek lehetnek a háttérmechanizmusok felderítésében és a hatások jelentőségének felmérésében.iv. Általánosságban tekintve, az engedélyeztetésre váró növényvédő szer nem célszervezetekre gyakorolt hatásával kapcsolatos információ nagyobb részét benyújtják és értékelésre kerül annak eldöntése érdekében, hogy a hatóanyag, illetve hatóanyagok felvehetők-e az I. mellékletbe. A 9.1.-9.3. pontban előírt módon megkapott és benyújtott, a hatóanyag környezetben tapasztalható sorsával és viselkedésével kapcsolatos adatok, valamint a 8. pont előírásai szerint megkapott és benyújtott, a növényekben mérhető szermaradvány-szintre vonatkozó adatok lényegi részét képezik a nem célszervezetekre gyakorolt hatás felmérésének, ugyanis ezek az információk a lehetséges vagy valós expozíció természetéről és mértékéről számolnak be. A végső PEC-érték meghatározása az egyes élőlénycsoportok, és azon belül a legérzékenyebb fajok figyelembevételével történik.A 7.1. pont szerint végzett toxikológiai vizsgálatok eredményei alapvetően fontosak a gerincesekre gyakorolt toxicitás szempontjából.v. Ahol ennek jelentősége van, a vizsgálatok tervezésénél és az adatok elemzésénél megfelelő statisztikai módszereket kell alkalmazni. A statisztikai elemzést teljes részletességgel kell csatolni a jelentéshez (pl. valamennyi pontbecslést a vonatkozó konfidencia intervallumokkal meg kell adni, pontos p-értékeket kell megadni a szignifikáns/nem szignifikáns kijelentések helyett).vi. Amennyiben a vizsgálat során különböző dózisokat kell kijuttatni, a jelentésnek ki kell terjednie az alkalmazott dózis és a kedvezőtlen hatás összefüggéseire.vii. A III. melléklet 9. pont előírásai szerint kapott adatokat kell felhasználni, amennyiben egy vizsgálat végrehajtásának eldöntésére az expozícióra vonatkozó adatok szükségesek.Az élőlények expozíciójának felbecsüléséhez valamennyi, az adott hatóanyagra és növényvédő szerre vonatkozó adatot figyelembe kell venni. A felbecsüléshez hasznos megközelítési módot tartalmaz az EPPO/Az Európa Tanács környezetvédelmi kockázatok felbecslésére kidolgozott rendszere [1]. Ahol lehetséges, az említett segédanyagban előírt paramétereket kell használni. Amennyiben a rendelkezésre álló adatok alapján úgy tűnik, hogy a növényvédő szer toxikusabb, mint a hatóanyag, akkor a vonatkozó toxicitás/expozíció számításainál a növényvédő szer toxicitási adatait kell figyelembe venni.viii. Tekintettel arra, hogy az adott anyagban található idegen anyagok befolyásolhatják az ökotoxikológiai reakciókat, lényeges, hogy valamennyi jelentésnek tartalmaznia kell az anyag 1.4. pont előírásai szerinti részletes leírását (specifikációját).ix. A kapott eredmények szignifikancia-vizsgálatát segíti elő, ha az egyes konkrét toxicitás-vizsgálatokban lehetőség szerint a megfelelő állatfajok ugyanazon törzsei szerepelnek.10.1. Madarakra gyakorolt hatásA madarakra gyakorolt esetleges hatást minden esetben meg kell vizsgálni, kivéve ha az expozíciót közvetlenül, vagy közvetve az adott anyag használata, mint például a zárt helyen történő alkalmazás, vagy növényi sérülések kezelése kizárja.A vizsgálatoknak ki kell terjedniük az akut toxicitás/expozíció arány (TERa), a rövidtávú étrendi toxicitás/expozíció arány (TERst) és a hosszú távú étrendi toxicitás/expozíció arány (TERlt) kiszámítására is, ahol:TERa = LD50 (mg hatóanyag/testtömeg kg)/EBK (mg hatóanyag/testtömeg kg)TERst = LC50 (mg hatóanyag/táplálék kg)/EBK (mg hatóanyag/táplálék kg)TERlt = NOEC (mg hatóanyag/táplálék kg)/EBK (mg hatóanyag/táplálék kg)ahol EBK = elméletileg becsült expozíciós érték.Pirulák, granulátumok vagy csávázott magok esetében a bennük talált hatóanyag-mennyiséget, a 100 részecskére és a részecskék egy grammjára vonatkoztatott LD50 értéket is meg kell határozni. A jelentésnek ki kell térnie a pirulák és granulátumok méretére és alakjára is.Csalétkek esetében meg kell adni a csalétekben lévő hatóanyag-koncentrátumot (mg/kg).10.1.1. Akut orális toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak lehetőség szerint meg kell határoznia az LD50 értéket, a letális küszöbértéket, a hatóanyagra adott reakció és annak elmúlta időbeli lefolyását, a NOEL értéket, valamint ki kell térnie a nagymértékben talált kóros elváltozásokra is.Vizsgálati kötelezettségA készítmények akut orális toxicitását akkor kell megvizsgálni, ha a hatóanyag(ok) madarakra vonatkoztatott TERa és TERst értékei 10 és 100 közé esnek, vagy ha emlősökön végzett vizsgálatok eredményei azt bizonyítják, hogy a készítmény toxicitása szignifikánsabban magasabb, mint a hatóanyagé, kivéve ha a madarak bizonyíthatóan nem kerülhetnek érintkezésbe magával a növényvédő szerrel.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot a II. melléklet 8.1.1. vagy 8.1.2. pontjában előírt vizsgálatok számára meghatározott legérzékenyebb fajokon kell elvégezni.10.1.2. Irányított ketreces vagy szabadföldi vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálat elegendő adatot nyújt a gyakorlati körülmények között történő használattal együtt járó veszély jellegének és mértékének felméréséhez.Vizsgálati kötelezettségA TERa és TERst > 100 érték esetén, illetve ha a hatóanyagra vonatkozó egyéb vizsgálat (pl. szaporodásra gyakorolt hatás vizsgálata) nem mutat ki bizonyítható kockázatot, nincs szükség további vizsgálat lefolytatására. Minden más esetben szakértő dönti el, hogy van-e szükség további vizsgálatokra. Döntése során figyelembe veszi, amennyiben lehetséges, a madarak táplálkozási szokásait, a vizsgálandó anyag víztaszító jellegét, az alternatív élelemforrásokat, a táplálék valós szermaradvány-tartalmát, a vegyület növényzetben történő felhalmozódási képességét, a formázott vagy kezelt termék lebomlását, a táplálék elfogyasztásának mértékét, a csalétkek, granulátumok vagy csávázott magvak táplálékként való elfogyasztását és a biokoncentráció lehetőségét.A TERa és TERst 10, illetve TERlt 5 érték esetén a jelentésnek ki kell terjednie a ketreces vagy szabadföldi felügyelt vizsgálat eredményeire is, hacsak a 10.1.3. pontban előírt vizsgálat alapján lehetővé nem válik a végső értékelés.Vizsgálati körülményekA végrehajtandó vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit a vizsgálat előtt egyeztetni kell az illetékes hatóságokkal.10.1.3. A csalétkek, granulátumok és csávázott magvak táplálékválasztási kísérlete madarakonA vizsgálat céljaA vizsgálat elegendő adatot nyújt annak felméréséhez, hogy a madarak táplálék gyanánt elfogyasztják-e a növényvédő szert vagy az ezzel kezelt növényi termékeket.Vizsgálati kötelezettségCsávázott magvak, pirulák, csalétkek és granulátum-készítmények esetében, ha a TERa érték 10, táplálékként való elfogadásra (ízletességre) vonatkozó vizsgálatot kell lefolytatni.10.1.4. A másodlagos mérgezés hatásaSzakértő dönti el, hogy szükség van-e a másodlagos mérgezés hatásainak megvizsgálására.10.2. A vízi élőlényekre gyakorolt hatásA vízi élőlényekre gyakorolt esetleges hatást minden esetben meg kell vizsgálni, kivéve ha a vízi élőlények expozícióját ki lehet zárni.A vizsgálatoknak ki kell terjedniük a TERa és TERlt kiszámítására is, ahol:TERa = akut LC50 (mg hatóanyag/l)/reálisan elképzelhető legrosszabb PECSW érték (kezdeti, vagy rövidtávú, a hatóanyag mg/l-jében kifejezve)TERlt = krónikus NOEC (mg hatóanyag/l)/hosszú távú PECSW (mg hatóanyag/l)10.2.1. A halakra, vízi gerinctelenekre és az algák növekedésére gyakorolt akut toxicitásVizsgálati kötelezettségHa a vizet maga a növényvédő szer szennyezheti, akkor elméletileg a vizsgálatot a II. mellékelt 8.2. pontjában említett három vízben élő élőlénycsoport (halak, vízi gerinctelenek és algák) egy-egy faján kell végrehajtani. Amennyiben egyéb adatok arra engednek következtetni, hogy a három csoport egyike érzékenyebb, mint a többi, akkor e csoport legérzékenyebb fajain kell a vizsgálatot végrehajtani.A vizsgálatot le kell folytatni, ha:- a növényvédő szer akut toxicitását nem lehet a hatóanyagra vonatkozó adatok alapján felbecsülni, különösen a kettő vagy több hatóanyagot, illetve oldószert, emulgeátort, felületaktív anyagot, diszpergenst vagy műtrágyát tartalmazó összetételek esetében, mely összetevők megnövelhetik a készítmény hatóanyaghoz viszonyított toxicitását, vagy- a készítmény használata során közvetlenül a vízbe kerül,hacsak nem állnak rendelkezésre a 10.2.4. pont szerint végrehajtott vizsgálatok eredményei.Vizsgálati körülmények és vizsgálati iránymutatásA II. melléklet 8.2.1., 8.2.4. és 8.2.6. pontjaiban foglalt vonatkozó előírások érvényesek.10.2.2. Mikro-, illetve mezokozmosz vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen szabadföldi körülmények között a vízi élőlényekre gyakorolt alapvető hatás.Vizsgálati kötelezettségA TERa 100 vagy TERlt 10 érték esetén szakértő dönti el, hogy a mikrokozmosz- avagy a mezokozmosz-vizsgálat lefolytatása helyénvaló-e. Döntése során figyelembe veszi a II. melléklet 8.2. és 10.2.1. pontban előírt követelményeken túlmutató további vizsgálatok eredményeit.Vizsgálati körülményekA végrehajtandó vizsgálat konkrét célját, ezután pedig a vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit egyeztetni kell az illetékes hatóságokkal.A vizsgálatnak tartalmaznia kell a legnagyobb valószínűséggel előforduló expozíciós arányt, következzen ez akár az adott anyag közvetlen alkalmazásából, elsodródásból, elszivárgásból vagy a felszínen történő elfolyásból. A vizsgálat időtartama tegye lehetővé valamennyi hatás felmérését.Vizsgálati iránymutatásMegfelelő iránymutatásokat tartalmaz a:Setac – Peszticidek édesvízi mezokozmoszban történő vizsgálatainak eljárási iránymutatása/Huntingdon Workshop, 1991. július 3–4.vagy aKemikáliák veszélyességét édesvízben felmérő vizsgálatok – Édesvízben alkalmazott vizsgálatok európai munkaértekezlete (EWOFFT).10.2.3. Halakon végzett szermaradvány-vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálat elegendő adatot nyújt ahhoz, hogy felmérhető legyen a szermaradvány halakban tapasztalható előfordulásának lehetősége.Vizsgálati kötelezettségÁltalánosságban a vonatkozó adatok a halakon végzett biokoncentráció-vizsgálatokból már rendelkezésre állnak.Amennyiben a II. melléklet 8.2.3. pontja szerint elvégzett vizsgálat kimutatta a biokoncentrációt, szakértői döntés szükséges annak eldöntésére, hogy a valószínűsíthetően előforduló megengedett növényvédőszer-maradvány mértékének meghatározására hosszú távú mikrokozmosz- vagy mezokozmosz-vizsgálatot kell-e lefolytatni.Vizsgálati iránymutatásSetac – Peszticidek édesvízi mezokozmoszban történő vizsgálatainak eljárási iránymutatása/Huntingdon Workshop, 1991. július 3–4.10.2.4. További vizsgálatokEgyes növényvédő szerek esetében, amikor a hatóanyagon végzett megfelelő vizsgálat eredményei alapján nem lehet következtetéseket levonni a növényvédő szerre vonatkozóan, a hatóságok előírhatják a II. melléklet 8.2.2. és 8.2.5. pontjaiban megadott vizsgálatok lefolytatását.10.3. Más (nem madár) szárazföldi gerincesekre gyakorolt hatásA vadon élő, nem madár szárazföldi gerincesekre gyakorolt lehetséges hatást minden esetben meg kell határozni, kivéve ha bizonyítható, hogy az adott anyag nem kerül közvetlenül vagy közvetve érintkezésbe a nem madár szárazföldi gerincesekkel. A vizsgálatoknak ki kell terjedniük a TERa-, a TERst- és a TERlt-értékek kiszámítására is, ahol:TER = LD50 (mg hatóanyag/testtömeg kg)/EBK (mg hatóanyag/testtömeg kg)TERst = szubkrónikus NOEL (mg hatóanyag/táplálék kg)/EBK (mg hatóanyag/táplálék kg)TERlt = krónikus NOEL (mg hatóanyag/táplálék kg)/EBK (mg hatóanyag/táplálék kg)ahol EBK = elméletileg becsült expozíciós érték.Elméletileg a kockázat felmérésére szolgáló vizsgálat rendje megegyezik a hasonló, madarakon végzett vizsgálat rendjével. A gyakorlatban gyakran nincs szükség a további vizsgálatok végrehajtására, ugyanis a II. melléklet 5. pontjában, illetve a III. melléklet 7. pontjában előírtak szerint lefolytatott vizsgálatok megadják a kívánt információt.A vizsgálat céljaA vizsgálat elegendő adatot nyújt ahhoz, hogy felmérhető legyen az adott anyag használatából következő, szárazföldi nem madár gerincesekre vonatkozó veszélyeztetettség természete és mértéke.Vizsgálati kötelezettségA TERa és TERst > 100 érték esetén, illetve ha egyéb vizsgálat nem mutat ki bizonyítható kockázatot, nincs szükség további vizsgálat lefolytatására. Minden más esetben szakértő dönti el, hogy van-e szükség további vizsgálatokra. Döntése során figyelembe veszi, amennyiben lehetséges, az állatok táplálkozási szokásait, a vizsgálandó anyag repellens jellegét, az alternatív élelemforrásokat, a táplálék tényleges szermaradvány-tartalmát, a vegyület perzisztenciáját a növényzetben, az összetett termék vagy a kezelt termény lebomlását, a táplálék elfogyasztásának mértékét, a csalétkek, granulátumok vagy csávázott magvak táplálékként való elfogyasztását és a biokoncentráció lehetőségét.A TERa és TERst 10, illetve TERlt 5 érték esetén a jelentésnek ki kell terjednie az irányított ketreces vagy szabadföldi vizsgálat, vagy egyéb hasonló jellegű vizsgálat eredményeire is.Vizsgálati körülményekA vizsgálat előtt egyeztetni kell az illetékes hatóságokkal a végrehajtandó vizsgálat típusát és a végrehajtás körülményeit, továbbá azt, hogy szükség van-e a másodlagos mérgezés hatásainak vizsgálatára.10.4. Méhekre gyakorolt hatásA méhekre gyakorolt esetleges hatást minden esetben meg kell vizsgálni, kivéve ha a hatóanyagot tartalmazó készítményt speciálisan olyan körülmények között veszik használatba, melyek során valószínűsíthetően nem kerül méhekkel érintkezésbe, például:- zárt helyen történő élelmiszertárolás,- nem szisztémikus vetőmagcsávázás,- nem szisztémikus, a talajba bedolgozandó készítmények,- nem szisztémikus nedves csávázási eljárás a palántázandó növények és hagymák esetében,- növényi sérülést kezelő és gyógyító szerek,- rágcsálóirtó csalétkek,- beporzást nem igénylő üvegházakban.Jelenteni kell a szájon át történő és a kontakt érintkezés veszélyességi hányadosainak (QHO és QHC) értékét:QHO = dózis/orális LD50 (μg hatóanyag/méh)QHC = dózis/kontakt LD50 (μg hatóanyag/méh)ahol adózis = az engedélyezendő szer maximális kijuttatási adagja, a hatóanyag egy hektárra jutó grammjában kifejezve.10.4.1. Akut orális és kontakt toxicitásA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia az LD50-értékeket (orális és kontakt érintkezés esetén).Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot végre kell hajtani, ha:- a termék egynél több hatóanyagot tartalmaz,- nem lehet megbízhatóan eldönteni, hogy az új összetétel toxicitása megegyezik-e a II. melléklet 8.3.1.1. pontjában, illetve az e pontban előírt vizsgálatok alapján vizsgált összetételre vonatkozó értékkel, vagy annál kisebb lesz.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az EPPO 170. iránymutatása szerint kell elvégezni.10.4.2. Szermaradvány-vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen a kockázat, amelyet a növényekben található, növényvédő szerből származó szermaradvány-mennyiség a mézelő méhekre jelent.Vizsgálati kötelezettségA QHO 50 esetén szakértő dönti el, hogy meg kell-e vizsgálni a szermaradvány okozta hatásokat, amelyre nincs szükség, ha bizonyítható, hogy a növényekben nincs a mézelő méheket esetlegesen befolyásoló jelentős szermaradvány-mennyiség, illetve ha a ketreces, alagút vagy a szabadföldi vizsgálatok eredményei elegendőnek bizonyulnak.Vizsgálati körülményekMeg kell határozni, és jelenteni kell a nyolc órán át öregített leveleken végzett 24 órás expozíciós vizsgálatban kapott letális idő középértékeit (LT50, órákban kifejezve). Nincs további vizsgálatra szükség, ha az LT50 értéke nyolc óránál magasabb.10.4.3. Ketreces vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen az a veszély, melyet a növényvédő szer jelenthet a méhek túlélésére és viselkedésére.Vizsgálati kötelezettségNincs szükség további vizsgálatokra, ha a QHO és QHC < 50, azonban el kell végezni a ketreces és/vagy a szabadföldi vizsgálatot, ha a fiasítás táplálkozási vizsgálata során jelentős hatásokat lehet megfigyelni, vagy ha indirekt hatások (mint például a hatás késleltetettsége vagy a méhek viselkedésének megváltozása) fellépésére lehet számítani.Ha a QHO és QHC > 50, el kell végezni a ketreces és/vagy a szabadföldi vizsgálatot.A 10.4.4. pont szerint végrehajtott szabadföldi vizsgálat lefolytatása esetén nincs szükség a ketreces vizsgálatra. A végrehajtott ketreces vizsgálatról azonban be kell számolni.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot egészséges méhállományon kell végrehajtani. Bármilyen kezelés után, pl. varroa atka elleni kezelés, csak négy héttel lehet a kolóniát tesztelésre használni.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az EPPO 170. iránymutatása szerint kell elvégezni.10.4.4. Szabadföldi vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen az a veszély, melyet a növényvédő szer jelenthet a méhek viselkedésére, a kolónia túlélésére és fejlődésére.Vizsgálati kötelezettségA szabadföldi vizsgálatra akkor van szükség, ha szakértői döntés szerint, figyelembe véve az adott szer javasolt felhasználási módját, illetve a hatóanyag sorsát és viselkedését, a ketreces vizsgálat során jelentős hatásokat lehetett észlelni.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot egészséges, azonos természetes erőnléti állapotban levő házi méhkolóniákon kell végrehajtani. Bármilyen kezelés, pl. varroa atka elleni kezelés után csak négy héttel lehet a kolóniát vizsgálatra használni. A vizsgálatot a tervezett felhasználási módot megfelelően reprezentáló körülmények között kell végrehajtani.A szabadföldi vizsgálat során észlelt speciális hatások (lárva-toxicitás, hosszú időtartamú szermaradvány-hatás, a méhek irányérzékét megzavaró hatások) megfigyelésére további, konkrét módszerekkel lefolytatott vizsgálatokra lehet szükség.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az EPPO 170. iránymutatása szerint kell elvégezni.10.4.5. Alagút vizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen az a kockázat, amelyet a szennyezett mézharmat vagy a virágok jelenthetnek a táplálkozó méhekre.Vizsgálati kötelezettségAmennyiben a ketreces vagy a szabadföldi vizsgálat nem teszi lehetővé bizonyos hatások tanulmányozását, alagút vizsgálatra van szükség, mint pl. a levéltetvek és egyéb szívogató rovarok elleni védekezésre szánt növényvédő szer esetében.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot egészséges méhállományon kell végrehajtani. Bármilyen kezelés, pl. varroa atka elleni kezelés után csak négy héttel lehet a kolóniát vizsgálatra használni.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az EPPO 170. iránymutatása szerint kell elvégezni.10.5. Egyéb, méhektől különböző ízeltlábúakon végzett hatásvizsgálatA növényvédő szerek nem cél-földiízeltlábúakra (például a kártékony szervezetek ragadozói, vagy parazitoidjai) gyakorolt esetleges hatását minden esetben meg kell vizsgálni. Az így kapott adatok alapján következtetni lehet az azonos élőhelyen található egyéb, nem célszervezetekre gyakorolt esetleges toxicitást.10.5.1. Laboratóriumi, kibővített laboratóriumi és félszabadföldi vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen a növényvédő szer egyes, az adott termék tervezett használatának megfelelően kiválasztott ízeltlábú fajokra gyakorolt toxicitása.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot nem kell elvégezni, ha a rendelkezésre álló adatok alapján súlyos toxicitásra lehet gyanakodni (a kontrollcsoporthoz képest az élőlények több mint 99 %-án hatás figyelhető meg), illetve ha a növényvédő szert speciálisan olyan körülmények között veszik használatba, amelyek során valószínűsíthetően nem kerül nem célszervezet ízeltlábúakkal érintkezésbe, például:- zárt helyen történő élelmiszertárolás,- növényi sérülést kezelő és gyógyító szerek,- rágcsálóirtó csalétkek.A vizsgálatot el kell végezni, ha a II. melléklet 8.3.2. pontban előírtak szerint lefolytatott, a maximális javasolt dózist használó laboratóriumi vizsgálat során a kezelt élőlénycsoporton a kontrollcsoporthoz képest jelentős változásokat lehetett megfigyelni. Egy adott vizsgálati fajon mutatkozó hatás akkor nevezhető jelentősnek, ha az meghaladja az EPPO által a környezetvédelmi kockázat felmérésére szolgáló döntéshozatali rendszerekben meghatározott küszöbértékeket, illetve amennyiben létezik ilyen, az adott fajra vonatkozó vizsgálati útmutatóban foglalt fajspecifikus küszöbérték.A vizsgálatot el kell akkor is végezni, ha:- a termék egynél több hatóanyagot tartalmaz,- nem lehet megbízhatóan eldönteni, hogy az új összetétel toxicitása megegyezik-e a II. melléklet 8.3.2. pontjában, illetve az e pontban előírt vizsgálatok alapján tesztelt összetételre vonatkozó értékkel, vagy annál kisebb lesz-e,- a készítmény szakszerű használatának ismeret alapján vagy az anyag sorsa és viselkedése alapján huzamosabb, vagy ismételt expozícióra lehet következtetni,- a felhasználás tekintetében jelentős változás történt, pl. az eddig szántóföldön alkalmazott szer gyümölcsösben lesz használatos, és az új használatnak megfelelő vizsgálati állaton még nem végeztek vizsgálatokat,- a II. melléklet alapján már vizsgált adaghoz képest növekedett a javasolt kijuttatási mennyiség.Vizsgálati körülményekAmennyiben a II. melléklet 8.3.2. pontja szerint végrehajtott vizsgálat során jelentős hatásokat lehetett megfigyelni, vagy amennyiben a felhasználási mód megváltozik, például az eddig szántóföldön alkalmazott szer gyümölcsösben lesz használatos, a toxicitást két további fajon is meg kell vizsgálni. Ezek nem tartozhatnak azonos fajba a II. melléklet 8.3.2. pontja szerint végrehajtott vizsgálat során is használt tesztélőlényekkel.Új keverék vagy összetétel esetében a toxicitást először két olyan fajon kell vizsgálni, amelyek a már lefolytatott vizsgálatok során a legérzékenyebbnek bizonyultak, és küszöbértéket meghaladó hatást lehetett megfigyelni, de a toxicitás 99 % alatt maradt. Az ilyen fajok használata teszi lehetővé az összehasonlítást; ha az új készítmény jelentősen toxikusabb, akkor a tervezett használatnak megfelelő két fajon is végre kell hajtani a vizsgálatot.A vizsgálatok során az engedélyezendő szer legmagasabb kijuttatási adagját kell alkalmazni. Egymás után végzett vizsgálati megközelítési módszert kell alkalmazni, tehát laboratóriumi és szükség esetén kibővített laboratóriumi és/vagy félszabadföldi vizsgálatokat kell lefolytatni.Ha a készítmény egy évad során többször is kijuttatásra kerül, akkor a vizsgálatok során a javasolt kijuttatási arány kétszeresét kell alkalmazni, kivéve ha az erre vonatkozó adatok a II. melléklet 8.3.2. pontja szerint végrehajtott vizsgálat nyomán már rendelkezésre állnak.Amennyiben a javasolt használat vagy a készítmény sorsa és viselkedése ismeretében ismételten előforduló kitettségre lehet következtetni (például a készítmény egy évad során háromnál többször is kijuttatásra kerül úgy, hogy az egyes alkalmazások közötti szünet 14 nap, vagy annál kevesebb), szakértő dönti el, hogy az előzetes laboratóriumi vizsgálatokon túl van-e szükség további, a javasolt használatot tükröző vizsgálat lefolytatására. Ezeket a további vizsgálatokat laboratóriumi vagy félszabadföldi körülmények között kell végrehajtani. Laboratóriumi vizsgálat esetén a valóságot megközelítő szubsztrátot, mint például növényi anyagot vagy természetes talajt kell használni. Ennek ellenére alkalmasabb lehet a szabadföldön végzett vizsgálat.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot, amennyiben ez lehetséges, a Setac – A peszticidek nem célízeltlábúakon végzett szabványos tesztelésére kialakított útmutató előírásaival legalább azonos szintű iránymutatás alapján kell lefolytatni.10.5.2. Szabadföldi vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy meghatározható legyen a növényvédő szer ízeltlábúakra gyakorolt hatása szabadföldi körülmények között.Vizsgálati kötelezettségAmennyiben a laboratóriumi és a félszabadföldi expozíciót követően jelentős hatásokat lehet megfigyelni, illetve amennyiben a javasolt használat, vagy a készítmény sorsa és viselkedése ismeretében ismételten előforduló expozícióra lehet következtetni, szakértő dönti el, hogy a veszély pontos felmérése érdekében van-e szükség további, kiterjedtebb vizsgálat, illetve vizsgálatok lefolytatására.Vizsgálati körülményekA vizsgálatot a mezőgazdasági körülményeket jól tükröző feltételek mellett, a javasolt használati iránymutatásnak megfelelően, a reálisan elképzelhető legrosszabb esetet feltételezve kell lefolytatni.Valamennyi vizsgálatot egy toxikus szabványhoz kell hasonlítani.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot, amennyiben ez lehetséges, a Setac – A peszticidek nem célízeltlábúakon végzett szabványos vizsgálatra kialakított iránymutató előírásaival legalább azonos szintű iránymutató alapján kell lefolytatni.10.6. A földigilisztákra és egyéb, valószínűleg veszélyeztetett nem célszervezetekre gyakorolt hatás10.6.1. A földigilisztákra gyakorolt hatásA földigilisztákra gyakorolt hatást minden esetben meg kell vizsgálni, kivéve ha a földigiliszták bizonyíthatóan nem kerülnek közvetve vagy közvetlenül érintkezésbe a vizsgált anyaggal.A vizsgálatoknak ki kell terjedniük a TERa és TERlt kiszámítására is, ahol:TERa = LC50 (mg hatóanyag/kg)/reálisan elképzelhető legrosszabb PECS-érték (kezdeti, vagy rövidtávú, a hatóanyag mg/kg kifejezve)TERlt = NOEC (mg hatóanyag/kg)/hosszú távú PECS (mg hatóanyag/kg)10.6.1.1. Akut toxicitás vizsgálataA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia az LC50-értéket, ha lehetséges, a mortalitást még nem okozó legmagasabb koncentrációt, a 100 %-os mortalitást okozó legalacsonyabb koncentrációt, valamint ki kell terjednie a morfológiai és viselkedésbeli hatásokra.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot csak akkor kell elvégezni, ha:- a termék egynél több hatóanyagot tartalmaz,- az új összetétel toxicitását nem lehet megbízhatóan előrejelezni az összetétel II. melléklet 8.4. pontjában vagy az e pontban foglalt előírások szerinti vizsgálata alapján.Vizsgálati iránymutatásA vizsgálatot az OECD 207. módszer szerint kell lefolytatni.10.6.1.2. Szubletális hatásvizsgálatA vizsgálat céljaA vizsgálatnak meg kell határoznia a NOEC-értéket, valamint a növekedésre, szaporodásra és viselkedésre gyakorolt hatást.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot csak akkor kell elvégezni, ha:- a termék egynél több hatóanyagot tartalmaz,- az új összetétel toxicitását nem lehet megbízhatóan előrejelezni az összetétel II. melléklet 8.4. pontjában vagy az e pontban foglalt előírások szerinti vizsgálata alapján,- a már vizsgált adaghoz képest növekedett a javasolt kijuttatási mennyiség.Vizsgálati körülményekA II. melléklet 8.4.2. pontjában foglalt vonatkozó előírások érvényesek.10.6.1.3. Szabadföldi vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy meghatározható legyen a növényvédő szer szabadföldi körülmények között földigilisztákra gyakorolt hatása.Vizsgálati kötelezettségA TERlt < 5 esetén szabadföldi vizsgálattal kell meghatározni a gyakorlati szabadföldi körülmények között fellépő hatásokat.Szakértő dönti el, hogy szükség van-e a földigilisztákban a szermaradványok vizsgálatára.Vizsgálati körülményekA vizsgálatra kiválasztott szabadföldi területek rendelkezzenek kellő nagyságú földigiliszta populációval.A vizsgálatok során az engedélyezendő szer legmagasabb kijuttatási adagját kell alkalmazni. Valamennyi tesztet egy toxikus szabványhoz kell hasonlítani.10.6.2. Egyéb talajlakó, nem célszervezetekre gyakorolt hatás vizsgálataA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen a növényvédő szernek az elhalt növényi és állati szerves anyag elbontásában résztvevő makroorganizmusokra gyakorolt hatása.Vizsgálati kötelezettségA vizsgálatot akkor nem kell végrehajtani, ha a III. melléklet 9.1. pontja szerint lefolytatott vizsgálat alapján nyilvánvalóvá, hogy a DT90 értékek kisebbek, mint 100 nap, vagy ha a növényvédő szer természetének és szakszerű használatának ismerete alapján nem fordulhat elő expozíció, illetve ha a II. melléklet 8.3.2., 8.4. és 8.5. pontjában foglalt előírások szerint lefolytatott vizsgálat kimutatja, hogy a hatóanyag a talaj makrofaunájára, földigilisztákra, vagy a talaj mikroflórájára nem jelent veszélyt.Amennyiben a talajban történő anyagszétáramlási folyamatok szabadföldi körülmények között történő vizsgálata (9.1. pont) során a DT90f értéke > 365 nap, a jelentésnek ki kell terjednie a szerves anyag lebomlási folyamataira gyakorolt hatásra is.10.7. A talajlakó, nem cél-mikroorganizmusokra gyakorolt hatás10.7.1. Laboratóriumi vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen a hatóanyagnak a talaj mikrobás aktivitására gyakorolt hatása a nitrogén-körforgás és a szénmineralizáció vonatkozásában.Vizsgálati kötelezettségAmennyiben a talajban történő anyagszétáramlási folyamatok szabadföldi körülmények között történő vizsgálata során (9.1. pont) a DT90f értéke > 100 nap, a talajlakó nem cél-mikroorganizmusokra gyakorolt hatást laboratóriumi körülmények között meg kell vizsgálni. Ez nem szükséges azonban akkor, ha a II. melléklet 8.5. pontja szerint lefolytatott vizsgálatban a mikrobás biomassza metabolikus aktivitása 100 nap után a kontrollértékhez viszonyított kevesebb mint 25 %-os eltérést mutat, és ezeket az adatokat alkalmazni lehet az engedélyezés előtt álló készítmény használata, természete és tulajdonságai vonatkozásában.Vizsgálati iránymutatásSetac – A peszticidek környezetben bekövetkező sorsát és ökotoxikológiai hatását felbecsülő módszerek10.7.2. További vizsgálatokA vizsgálat céljaA vizsgálatnak elegendő adatot kell nyújtania ahhoz, hogy felmérhető legyen a növényvédő szer szabadföldi használata mellett a mikrobás aktivitásra gyakorolt hatás.Vizsgálati kötelezettségAmennyiben a laboratóriumi vizsgálatban 100 nap elteltével az aktivitás több mint 25 %-kal tér el a kontrolltól, további, laboratóriumban, üvegházban és/vagy szabadföldön végrehajtott vizsgálatra lehet szükség.10.8. Az elsődleges biológiai vizsgálatokból származó adatok összefoglalásaÖsszesíteni kell az előzetesen elvégzett, a biológiai aktivitás és az adagolás hatását felmérő vizsgálatok olyan pozitív vagy negatív eredményeit, melyekből következtetni lehet az egyéb nem célszervezetekre (flórára és faunára) gyakorolt lehetséges hatásra, illetve csatolni kell egy kritikai értékelést, amely meghatározza a nem célfajokra gyakorolt lehetséges hatásokat.11. A 9. ÉS 10. PONT ÖSSZEFOGLALÁSA ÉS ÉRTÉKELÉSEA 9. és 10. pontban említett adatokról összefoglalás és értékelés készül a tagállamok illetékes hatóságai által kiadott, erre vonatkozó iránymutatás szerint. Ez az idevágó értékelési és döntéshozatali kritériumoknak megfelelően, az iránymutatások alapján tartalmaz egy részletes értékelést, megjegyezve a környezetre és a nem célfajokra irányuló lehetséges veszélyeket, és az adatbázis nagyságának, minőségének és megbízhatóságának adatait. A következőket különösen szem előtt kell tartani:- a vizsgált anyag környezetben történő eloszlásának, viselkedésének, valamint az e folyamatokhoz szükséges időnek az előrejelzése,- a nem célszervezetek és -populációk azonosítása, melyekre az esetleges hatóanyaggal való érintkezés veszélyt jelenthet, és a lehetséges expozíció előrejelzése,- a nem célfajokra – illetve szükség szerint -populációkra, -közösségekre és -folyamatokra – jelentett rövid és hosszú távú veszélyesség felmérése,- a halak, illetve a nagyobb gerincesek vagy szárazföldi ragadozók pusztulása kockázatának felmérése, nem számítva a populáció- és közösségi szintű hatásokat, illetve- a környezet szennyezésének és a nem célszervezetekre gyakorolt hatásnak a kiküszöböléséhez, illetve minimalizálásához szükséges intézkedések meghatározása."[1] OEPP/EPPO (1993). A növényvédő szerek környezetvédelmi kockázatának felbecslésére szolgáló döntéshozatali rendszerek. Bulletin OEPP/EPPO Bulletin 23. szám. 1–154. o., és Bulletin 24. szám, 1–87. o.--------------------------------------------------