title: A Tanács irányelve (1989. május 3.) az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0336

Hivatalos Lap L 139 , 23/05/1989 o. 0019 - 0026 finn különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0241  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0241

		A Tanács irányelve(1989. május 3.)az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(89/336/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel intézkedéseket kell tenni a belső piac fokozatos megvalósítása céljából az 1992. december 31-ével lezáruló időszak folyamán; mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térséget jelent, ahol az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosítva van;mivel a tagállamok felelősek azért, hogy megfelelő védelemről gondoskodjanak a rádiótávközlés, valamint az olyan készülékek, berendezések vagy rendszerek számára, amelyek teljesítményét valamilyen elektromos vagy elektronikai készülék által keltett elektromágneses zavar leronthatja;mivel a tagállamok azért is felelősek, hogy biztosítsák a villamosenergia-elosztó hálózatok védelmét az olyan elektromágneses zavarokkal szemben, amelyek ezekre, valamint rajtuk keresztül az általuk táplált berendezésekre is kihatnak;mivel a távközlési végberendezések típusjóváhagyásának elismerése kezdeti szakaszáról [4] szóló, 1986. július 24-i 86/361/EGK tanácsi irányelv elsődlegesen az ilyen berendezések rendes működése közben kibocsátott jelekkel és a közcélú távközlő hálózatok ezektől származó kárainak kivédésével foglalkozik; mivel továbbá még biztosítani kell az ilyen hálózatok részére, ideértve azokat a berendezéseket is, amelyek hozzájuk vannak csatlakoztatva, a megfelelő védelmet az időszakos zavarokkal szemben, amelyeket az ilyen berendezések okozhatnak;mivel egyes tagállamokban kötelező rendeletek határozzák meg különösen azokat a megengedhető elektromágneses zavarszinteket, amelyek ilyen berendezéstől származhatnak, valamint a zavartűrésük fokát az ilyen jelekkel szemben; mivel ezek a kötelező előírások nem szükségszerűen eredményeznek eltérő védettségi szinteket a különböző tagállamokban, de eltérésük miatt mégis akadályozzák a kereskedelmet a Közösségen belül;mivel az ilyen védelmet biztosító nemzeti előírásokat harmonizálni kell annak érdekében, hogy biztosítsák az elektromos és elektronikai készülékek szabad forgalmazását anélkül, hogy csökkenne ezáltal a létező és indokolt védelmi szint a tagállamokban;mivel a jelenlegi közösségi jogszabályok biztosítják, hogy az egyik alapvető közösségi szabálytól, az áruk közösségen belüli szabad mozgásától eltérően, a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó nemzeti jogok különbözőségéből fakadó, a Közösségen belüli kereskedelmet korlátozó előírásokat kell elfogadni akkor, ha ezek az előírások lényeges követelmények kielégítéséhez szükségesnek tekinthetőek; mivel a jogharmonizációt ezért a szóban forgó esetben azokra a védelemi előírásokra kell korlátozni, amelyek az elektromágneses összeférhetőséget érintik; mivel ezekkel a követelményekkel a vonatkozó nemzeti előírásokat kell helyettesíteni;mivel ez az irányelv ezért csak az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó védelmi követelményeket szabályozza; mivel az e követelményeknek való megfelelőség bizonyításának megkönnyítése érdekében lényeges olyan, elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó európai szintű harmonizált szabványok létezése, amelyeknek megfelelő termékekről vélelmezhető, hogy azok kielégítik a védelemre vonatkozó követelményeket; mivel ezeket az európai szintű, harmonizált szabványokat magánszervezetek dolgozzák ki, és ezeknek nem kötelező hatályú szövegeknek kell lenniük; mivel az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (CENELEC) az elismert hatáskörrel rendelkező szervezet a harmonizált szabványok elfogadására ennek az irányelvnek a témakörében, a Bizottság, valamint az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN), továbbá a CENELEC közötti együttműködésre vonatkozó, 1984. november 13-án aláírt általános iránymutatás szerint; mivel ezen irányelv értelmében a harmonizált szabvány egy olyan műszaki leírás (európai szabvány vagy harmonizációs dokumentum), amelyet a CENELEC fogadott el a Bizottság felhatalmazása alapján a legutóbb a 88/182/EGK irányelvvel [5] módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén a tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelvének [6] előírásai szerint, és a fent említett általános iránymutatások értelmében;mivel az ezen irányelv céljaira szolgáló harmonizált szabványok elfogadásáig az áruk szabad mozgását meg kell könnyíteni az olyan készülékek átmeneti, közösségi szintű elismerésével, amelyek megfelelnek a közösségi felügyeleti eljárással összhangban jóváhagyott nemzeti szabványoknak, biztosítva azt, hogy az ilyen nemzeti szabványok kielégítsék ennek az irányelvnek a védelemre vonatkozó céljait;mivel a készülékre vonatkozó EK megfelelőségi nyilatkozat előfeltétele az ezen irányelvvel való megfelelésnek; mivel ennek a nyilatkozatnak a lehető legegyszerűbbnek kell lennie;mivel a 86/361/EGK irányelv szerinti készülékek számára, annak érdekében, hogy a hatékony védelem megvalósuljon az elektromágneses összeférhetőség területén, az ezen irányelvvel való megfelelőséget a tagállamokban kijelölt szervezetek által megadott megfelelőséget tanúsító jelekkel vagy tanúsítványokkal kell igazolni; mivel az ilyen szervezetek által megadott jelek és tanúsítványok kölcsönös elismerésének megkönnyítése céljából az e szervezetek kijelölésekor figyelembe veendő szempontokat harmonizálni kell;mivel ennek ellenére lehetséges az, hogy a berendezés zavarja a rádiótávközlést és a távközlő hálózatokat; mivel az ennek a veszélyét csökkentő eljáráshoz ezért előírásokat kell kidolgozni;mivel ez az irányelv azokat a készülékeket és berendezéseket érinti, amelyekre az elektromos háztartási készülékek, hordozható eszközök és hasonló berendezések által okozott rádióinterferenciára, valamint a gyújtós fénycsöves lámpák tekintetében a rádióinterferencia elfojtására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/889/EGK [7] és 76/890/EGK [8] irányelv vonatkozik; mivel ezeket az irányelveket emiatt hatályon kívül kell helyezni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:1. "készülék": minden elektromos és elektronikai eszköz, az elektromos és/vagy elektronikai alkotóelemeket tartalmazó berendezésekkel és felszerelésekkel együtt;2. "elektromágneses zavar": az az elektromágneses jelenség, amely ronthatja egy készülék, berendezés vagy rendszer működését. Az elektromágneses zavar lehet elektromágneses zaj, nem várt jel vagy magában a továbbítóközegben bekövetkező változás;3. "zavartűrés": egy eszköznek, berendezésegységnek vagy rendszernek az a képessége, hogy elektromágneses zavar jelentkezésekor nem romlik a működőképessége;4. "elektromágneses összeférhetőség": egy eszköznek, berendezésegységnek vagy rendszernek az a képessége, hogy kielégítően működik elektromágneses környezetben, anélkül hogy környezetében bármit elfogadhatatlan elektromágneses zavarnak tenne ki;5. "hatáskörrel rendelkező szervezet": minden olyan szervezet, amely a 2. mellékletben felsorolt szempontoknak megfelel és ilyennek el van ismerve;6. "EK-típusvizsgálati tanúsítvány": egy olyan dokumentum, amelyben a 10. cikk (6) bekezdésében említett, kijelölt szervezet tanúsítja, hogy a vizsgált berendezés megfelel ezen irányelv vonatkozó előírásainak.2. cikk(1) Ez az irányelv az olyan készülékekre vonatkozik, amelyek elektromágneses zavart okoznak vagy amelyek működését ilyen zavar befolyásolhatja.Meghatározza a védelmi követelményeket és az ezekhez kapcsolódó ellenőrzési eljárásokat.(2) Amennyiben az ezen irányelvben előírt védelmi követelmények harmonizálása olyan készülékek esetében történik, amelyekre külön irányelvek vonatkoznak, ezt az irányelvet nem kell alkalmazni vagy további alkalmazását meg kell szüntetni az ilyen készülékek vagy védelmi követelmények tekintetében, azután, hogy ezek a külön irányelvek hatályba lépnek.(3) A rádióamatőrök által a Nemzetközi Távközlési Egyezmény rádiószabályzata 1. cikkének 53. meghatározása értelmében használt rádiós berendezések nem tartoznak ennek az irányelvnek a hatálya alá, kivéve, ha az ilyen készülékek kereskedelemi forgalomban hozzáférhetők.3. cikkA tagállamok minden megfelelő intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy ezzel biztosítsák, hogy a 2. cikkben említett készülékeket csak akkor lehessen forgalomba hozni vagy üzembe helyezni, ha azok megfelelő telepítése és karbantartása, valamint rendeltetésszerű használata megfelel az ezen irányelvben előírt követelményeknek.4. cikkA 2. cikkben említett készüléket úgy kell előállítani, hogya) az általa keltett elektromágneses zavar mértéke ne haladja meg azt a szintet, amely a rádió- és távközlési berendezések és egyéb készülékek rendeltetésszerű működését gátolja;b) a készülék maga rendelkezzen megfelelő mértékű zavartűrő képességgel az elektromágneses zavarokkal szemben, hogy rendeltetésszerűen működtethető legyen.Az alapvető védelmi követelményeket a 3. melléklet tartalmazza.5. cikkA tagállamok nem akadályozhatják meg az elektromágneses összeférhetőségre való hivatkozással az ezen irányelv hatálya alá tartozó olyan készülékeknek a forgalomba hozatalát és üzembe helyezését a területükön, amelyek eleget tesznek ezen irányelv előírásainak.6. cikk(1) Ennek az irányelvnek a követelményei egyetlen tagállamban sem akadályozzák meg a következő különös intézkedések alkalmazását:a) egy meghatározott helyszínre vonatkozóan a készülékek üzembe helyezésével és használatával kapcsolatos olyan intézkedések, amelyek egy létező vagy feltételezett elektromágneses összeférhetőségi probléma megoldására irányulnak;b) a közcélú távközlő hálózatok vagy biztonsági célokra szolgáló adó- vagy vevőállomások védelme érdekében készülékek telepítése.(2) A 83/189/EGK irányelv sérelme nélkül a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az (1) bekezdés szerint meghozott különleges intézkedéseikről.(3) Az indokoltnak elismert különleges intézkedésekről a Bizottság megfelelő tájékoztatását az Európai Közösségek Hivatalos Lapja teszi közzé.7. cikk(1) A tagállamok vélelmezik, hogy a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek megfelelnek az olyan készülékek, amelyek megfelelneka) azoknak a vonatkozó nemzeti szabványoknak, amelyek harmonizált szabványok honosításai, és amelyek hivatkozási száma az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában megjelent. A tagállamok közzéteszik az ilyen szabványaik hivatkozási számát;b) vagy a (2) bekezdésben említett vonatkozó nemzeti szabványoknak, amennyiben az ezek által szabályozott területen nincs harmonizált szabvány.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal azoknak az (1) bekezdés b) pontjában említett nemzeti szabványaiknak a szövegét, amelyekről úgy vélik, hogy megfelelnek a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek. A Bizottság ezeket a szövegeket haladéktalanul továbbítja a többi tagállamhoz. A 8. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint értesíti a tagállamokat azokról a nemzeti szabványokról, amelyekkel kapcsolatban fennáll a megfelelőség vélelme a 4. cikkben említett védelmi követelményekkel kapcsolatosan.A tagállamok ezeknek a szabványoknak a hivatkozási számait közzéteszik. A Bizottság is közzéteszi ezeket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.(3) Ha egy készülékre a gyártó nem vagy csak részben alkalmazta az (1) bekezdésben említett szabványokat, vagy ha ilyen szabvány egyáltalán nem létezik, a tagállamok ezt a készüléket a védelemi követelményeknek megfelelőnek fogadják el, ha ezt a 10. cikk (2) bekezdésében előírt tanúsítási eljárás hitelesíti.8. cikk(1) Amennyiben egy tagállam vagy a Bizottság úgy véli, hogy a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett harmonizált szabványok nem tesznek eleget teljes mértékben a 4. cikkben megadott követelményeknek, akkor az érintett tagállam vagy a Bizottság a kérdést megfelelő indoklással a 83/189/EGK irányelv alapján létrehozott állandó bizottság (a továbbiakban: bizottság) elé terjeszti. A bizottság késedelem nélkül véleményt nyilvánít.Az állandó bizottság véleményének beérkeztét követően a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a szabványokat a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett közzétételből törölni kell-e teljes egészükben vagy részlegesen.(2) A 7. cikk (2) bekezdésében említett értesítést követően a Bizottság tanácskozik az állandó bizottsággal. Ez utóbbi véleményének fogadása után a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a kérdéses nemzeti szabvány megfelelősége vélelmezhető-e, és ha igen, akkor a hivatkozási számot nemzeti szinten közzé kell tenni.Ha a Bizottság vagy egy tagállam úgy véli, hogy egy nemzeti szabvány már nem felel meg a 4. cikkben említett megfelelőségi követelmények vélelmezhetőségéhez szükséges feltételeknek, akkor a Bizottság erről egyeztetést folytat az állandó bizottsággal, amely a kérdésben haladéktalanul véleményt nyilvánít. Ez utóbbi véleményének fogadása után a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a kérdéses nemzeti szabvány megfelelősége a továbbiakban vélelmezhető-e, és ha nem, akkor ezt a 7. cikk (2) bekezdésében említett közzétételből részben vagy egészében törölni kell.9. cikk(1) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy egy, a 10. cikkben megadott igazolásokkal ellátott készülék nem felel meg a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek, úgy minden megfelelő intézkedést megtesz a készülék piacról történő kivonására, forgalomba hozatalának megtiltására vagy szabad forgalmának korlátozására.Az érintett tagállam az ilyen intézkedéséről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, döntését indokolva, különösen, ha a meg nem felelés oka:a) a 4. cikkben említett védelmi követelmények nemteljesítése, ha a készülék nem felel meg a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványoknak;b) a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok nem megfelelő alkalmazása;c) a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok hiányosságai.(2) A Bizottság az érintett felekkel haladéktalanul egyeztet. Ha a Bizottság az ilyen egyeztetés után úgy véli, hogy az intézkedés indokolt, az intézkedést foganatosító tagállamot, valamint a többi tagállamot is azonnal értesíti.Ha az (1) bekezdésben említett döntés oka a szabványok hiányossága, akkor a Bizottság a felekkel folytatott egyeztetés után a kérdést két hónapon belül az állandó bizottság elé terjeszti, ha az intézkedést az azt foganatosító tagállam fenn kívánja tartani, és kezdeményezi a 8. cikkben említett eljárást.(3) Ha nem megfelelő készüléket igazoltak a 10. cikk szerinti tanúsítási módok valamelyike alapján, az illetékes tagállam megteszi a megfelelő intézkedést a tanúsítvány kiállítójával szemben, és erről a Bizottságot és a tagállamokat értesíti.(4) A Bizottság gondoskodik arról, hogy a tagállamok tájékoztatva legyenek ennek az eljárásnak a folyamatáról és eredményéről.10. cikk(1) Olyan készülék esetében, amelyre a gyártó a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványokat alkalmazta, a készüléknek az ezen irányelvnek való megfelelőségét a Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője által kibocsátott EK-megfelelőségi nyilatkozat tanúsítja. A nyilatkozatot az illetékes hatóság részére történő bemutatás céljából meg kell őrizni a készülék forgalomba hozatalától számított tíz éven keresztül.A Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy ennek meghatalmazott képviselője feltünteti az EK-megfelelőségi jelet a készüléken vagy a csomagoláson, a használati utasításon vagy a jótállási jegyen.Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem rendelkezik a Közösségen belül székhellyel, akkor az EK-megfelelőségi nyilatkozat rendelkezésre tartására vonatkozó fenti kötelezettség arra a személyre vonatkozik, aki a készüléket a Közösségben forgalomba hozza.Az EK-megfelelőségi nyilatkozatra és az EK-megfelelőségi jelre vonatkozó előírásokat az 1. melléklet tartalmazza.(2) Abban az esetben, ha a gyártó nem vagy csak részben alkalmazta a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványokat, vagy ezeket elmulasztotta alkalmazni, a Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy ennek meghatalmazott képviselője az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja a műszaki dokumentációt a készülék forgalomba hozatalakor. Ez a dokumentáció leírja a készüléket, ismerteti azt a módot, ahogyan a készülék megfelel a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek, és tartalmazza azt a műszaki jelentést vagy tanúsítványt, amelyet a hatáskörrel rendelkező szervezet adott ki.A dokumentációt az illetékes hatóságok részére történő bemutatás céljából meg kell őrizni a készülék forgalomba hozatalától számított tíz éven keresztül.Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem rendelkezik a Közösségen belül székhellyel, a műszaki dokumentáció megőrzésére vonatkozó fenti kötelezettség arra a személyre vonatkozik, aki a készüléket a Közösségben forgalomba hozza.A készülék műszaki dokumentációnak való megfelelőségét az (1) bekezdésben megállapított eljárás szerint kell tanúsítani.A tagállamok vélelmezik e bekezdésre is figyelemmel, hogy az ilyen készülék megfelel a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek.(3) Amennyiben a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok még nem léteznek, és e cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, átmenetileg legfeljebb 1992. december 31-ig a készülékre továbbra is vonatkozhatnak azok a nemzeti előírások, amelyek ezen irányelv elfogadásakor hatályosak, feltéve, hogy az ilyen előírások megfelelnek a Szerződés rendelkezéseinek.(4) A 86/361/EGK irányelv 2. cikkének (2) bekezdése szerinti készülék ezen irányelvnek való megfelelőségének tanúsítása az (1) bekezdésben meghatározott eljárás szerint történik, ha a gyártó vagy annak a Közösségben székhellyel rendelkező, meghatalmazott képviselője beszerzett egy olyan EK-típusvizsgálati tanúsítványt, amelyet az a cikk (6) bekezdésében említett kijelölt szervezetek valamelyike adott ki.(5) A Nemzetközi Távközlési Egyesület Egyezményében meghatározott, rádiótávközlés céljára tervezett készülék ezen irányelvnek való megfelelőségének tanúsítása az (1) bekezdésben meghatározott eljárás szerint történik, ha a gyártó vagy annak a Közösségben székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője beszerzett egy olyan EK-típusvizsgálati tanúsítványt, amelyet a következő (6) bekezdésben említett kijelölt szervezetek valamelyike adott ki.Ez az előírás nem vonatkozik a fenti készülékre abban az esetben, ha azt kizárólag rádióamatőrök részére tervezték és nekik szánták a 2. cikk (3) bekezdése értelmében.(6) Mindegyik tagállam bejelenti a Bizottságnak és a többi tagállamnak az e cikkben említett illetékes hatóságait, valamint a (4) és (5) bekezdésben említett EK-típusvizsgálati tanúsítvány kiadására hatáskörrel rendelkező szervezeteket. A Bizottság tájékoztatási céllal közzéteszi ezeknek a hatóságoknak és szervezeteknek a felsorolását az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, és gondoskodik a lista naprakésszé tételéről.Az ilyen bejelentésnek tartalmaznia kell, hogy a megnevezett szervezetek hatásköre az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi készülékre kiterjed-e, vagy hatáskörük csak egy bizonyos meghatározott területre korlátozódik.A tagállamok a 2. mellékletben felsorolt szempontokat alkalmazzák a kijelölendő szervezetek értékelésére.Azoknak a szervezeteknek a fent említett kritériumok szerinti megfelelőségét vélelmezni kell, amelyek megfelelnek a vonatkozó harmonizált szabványok értékelési szempontjainak.Ha egy tagállam megállapítja, hogy a kijelölt szervezet már nem felel meg a 2. mellékletben felsorolt szempontoknak, a kijelölés jóváhagyását vissza kell vonnia. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.11. cikkA 76/889/EGK és a 76/890/EGK irányelvet 1992. január 1-jével hatályon kívül helyezik.12. cikk(1) 1991. július 1-i hatállyal a tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 1992. január 1-jétől kell alkalmazni.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. május 3-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Solbes[1] HL C 322., 1987.12.2., 4. o.[2] HL C 262., 1988.10.10., 82. o. és HL C 69., 1989.3.20., 72. o.[3] HL C 134., 1988.5.24., 2. o.[4] HL L 217., 1986.8.5., 21. o.[5] HL L 81., 1988.3.26., 75. o.[6] HL L 109., 1983.4.26., 8. o.[7] HL L 336., 1976.12.4., 1. o.[8] HL L 336., 1976.12.4., 22. o.--------------------------------------------------1. MELLÉKLET1. EK-megfelelőségi nyilatkozatAz EK-megfelelőségi nyilatkozatnak tartalmaznia kell a következőket:- annak a készüléknek a leírása, amelyre vonatkozik,- hivatkozás azokra az előírásokra, amelyeknek való megfelelőségről nyilatkoznak, és adott esetben azokra a nemzeti intézkedésekre, amelyek biztosítják a készülék e rendelet előírásainak való megfelelőségét,- az aláírásra jogosult személy adatai, aki kötelezettséget vállalhat a gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője nevében,- adott esetben hivatkozás egy kijelölt szervezet által kibocsátott EK-típusvizsgálati tanúsítványra.2. Az EK-megfelelőségi jel- Az EK-megfelelőségi jel a CE betűkből áll a következő minta szerint, és tartalmazza annak az évnek a számjelét, amikor a jelet feltüntették.+++++ TIFF +++++- Ehhez a jelhez adott esetben olyan megkülönböztető betűjelzések is fűzhetők, amelyeket az EK-típusvizsgálati tanúsítványt kiadó kijelölt szervezet használ.- Amennyiben a készülék az EK-megfelelőségi jel feltüntetéséről rendelkező más irányelvek hatálya alá tartozik, akkor az EK jel feltüntetése ezen irányelvek előírásai szerinti megfelelőséget is jelzi.--------------------------------------------------2. MELLÉKLETA kijelölt szervezetek értékelésének szempontjaiA tagállamok által kijelölt szervezeteknek meg kell felelniük a következő minimális feltételeknek:1. a személyzetnek és a szükséges eszközöknek, berendezéseknek rendelkezésre kell állniuk;2. a személyzetnek műszaki szakértelemmel kell rendelkezni és szakmailag feddhetetlennek kell lennie;3. a vizsgálatok elvégzésében, a jelentések elkészítésében, a tanúsítványok kiadásában és az ezen irányelvben meghatározott igazolási feladatokban részt vevő alkalmazottaknak és a műszaki személyzetnek függetlennek kell lennie a kérdéses termékkel közvetlenül vagy közvetetten kapcsolatban álló valamennyi körtől, csoporttól vagy személytől;4. a személyzetnek meg kell őriznie a szakmai titkot;5. a szervezetnek rendelkeznie kell polgári felelősségbiztosítással, kivéve, ha a felelősséget a nemzeti jog alapján az állam viseli.Az 1. és a 2. pont szerinti feltételek teljesülését a tagállam illetékes hatóságai rendszeresen megvizsgálják.--------------------------------------------------3. MELLÉKLETA legfontosabb védelmi követelmények szemléltető listájaA készülék által keltett legnagyobb elektromágneses zavar akkora lehet, hogy különösen a következő készülékek használatát ne akadályozza:a) háztartási rádió és televízió műsorvevő készülékekb) ipari gyártóberendezésekc) hordozható rádióberendezésekd) hordozható és kereskedelmi rádiótelefon-készülékeke) gyógyászati és tudományos készülékekf) információtechnológiai berendezésekg) háztartási készülékek és háztartási elektronikus berendezésekh) légi és tengeri rádiótávközlési készülékeki) oktatási elektronikai berendezésekj) távközlési hálózatok és készülékekk) rádió és televízió műsorszóró állomásokl) világítótestek és fénycsövek.A készülékeket, különösen az a)–l) pontban felsoroltakat, úgy kell kialakítani, hogy azok rendelkezzenek megfelelő szintű elektromágneses zavartűréssel abban a szokásos elektromágneses összeférhetőségi környezetben, ahol a készüléket működtetni kívánják, hogy akadálytalan használatuk lehetséges legyen a 7. cikkben meghatározott szabványoknak megfelelő készülékektől származó zavarokra tekintettel.A készülék rendeltetésszerű használatát lehetővé tevő tájékoztatást a készülékhez mellékelt használati utasításnak kell tartalmaznia.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1968. december 20.) az EGK tagállamainak minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31968L0414

Hivatalos Lap L 308 , 23/12/1968 o. 0014 - 0016 finn különkiadás fejezet 12 kötet 1 o. 0028  dán különkiadás sorozat I fejezet 1968(II) o. 0575  svéd különkiadás fejezet 12 kötet 1 o. 0028  angol különkiadás sorozat I fejezet 1968(II) o. 0586  görög különkiadás: fejezet 12 kötet 1 o. 0039  spanyol különkiadás fejezet 12 kötet 1 o. 0125  portugál különkiadás fejezet 12 kötet 1 o. 0125

		A Tanács irányelve(1968. december 20.)az EGK tagállamainak minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről(68/414/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 103. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],mivel az importált kőolaj és a kőolajtermékek növekvő jelentőséggel bírnak a Közösség energiaellátásában; mivel a harmadik országokból importált termékek szállítmányainak csökkenésével járó akárcsak ideiglenes nehézség is komoly zavarokat okozhat a Közösség gazdasági tevékenységében; mivel ezért a Közösségnek olyan helyzetben kell lennie, hogy ilyen esetben semlegesíteni vagy legalábbis csökkenteni tudja a káros hatásokat;mivel a készletek beszerzésében egy válsághelyzet váratlanul merülhet fel, és mivel ezért elengedhetetlen fontosságú, hogy haladéktalanul létrehozzák a szükséges eszközöket egy esetleges hiány orvoslására;mivel ebből a célból a tagállamokban a legfontosabb kőolajtermékek minimális készletének létrehozásával és fenntartásával a kőolajjal és a kőolajtermékekkel történő ellátás biztonságának növelésére van szükség;mivel a hazai termelés önmagában is hozzájárul az ellátás biztonságához; mivel a közösségi termelés feltételei és az ellátásnak az ilyen termelésben rejlő nagyobb biztonsága indokolja, hogy lehetővé tegyék a tagállamok számára, hogy a készletezési kötelezettségét behozatallal teljesítsék,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok meghozzák a szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket annak érdekében, hogy a 2. és 7. cikk rendelkezéseire is figyelemmel kőolajtermék-készleteiket valamennyi, a 3. cikkben felsorolt kőolajtermék-kategóriában mindenkor legalább az előző naptári év 65 napi átlagos napi belföldi fogyasztásának megfelelő szinten tartsák fenn.A belföldi fogyasztásnak az érintett tagállam által belföldön kitermelt kőolajból előállított termékekkel kielégített része az említett fogyasztás legfeljebb 15 %-áig levonható.Tengerjáró hajók tartálykészleteit a belföldi fogyasztás kiszámításánál nem kell figyelembe venni.2. cikkA tagállamok az 1. cikk sérelme nélkül mentesíthetnek vállalkozásokat a készletezési kötelezettség alól olyan mértékben, amely nem haladja meg azt a termékmennyiséget, amelyet ezek a vállalkozások belföldön kitermelt kőolajból állítanak elő.3. cikkA belföldi fogyasztás kiszámításánál a következő termékkategóriákat kell figyelembe venni:- motorbenzin és repülőgép-üzemanyag (repülőgépbenzin és benzin típusú sugárhajtómű-üzemanyag),- gázolaj, dízelolaj, világítóolaj és kerozin típusú sugárhajtómű-üzemanyag,- fűtőolajok.4. cikkA tagállamok az egyes negyedévek végén a meglévő készleteket bemutató, az 5. és 6. cikknek megfelelően elkészített statisztikai összesítést kötelesek benyújtani a Bizottságnak, amelyben részletezik a rendelkezésükre álló készleteket, feltüntetve, hogy azok hány napra lennének elegendőek az előző naptári év átlagos fogyasztásának megfelelően. Ezt az összesítést a negyedév végét követő kilencven napon belül kell benyújtani.5. cikkA készletek 4. cikkben előírt statisztikai összesítésében akésztermékeket tényleges súlyuknak megfelelően kell elszámolni; a kőolajat és a köztes termékeket pedig a következők szerint:- a szóban forgó állam finomítóiból a megelőző naptári év folyamán minden termékkategória esetében kapott mennyiségek arányában, vagy- a szóban forgó állam finomítóinak adott évi termelési programja alapján, vagy- a készletezési kötelezettség alá tartozó termékeknek a szóban forgó államban a megelőző naptári évben előállított teljes mennyisége és az abban az évben felhasznált kőolaj teljes mennyisége közötti arány alapján; az előző rendelkezés az első és a második kategória (benzin és gázolaj) legfeljebb 40 %-ára és a harmadik kategória (fűtőolaj) legfeljebb 50 %-ára vonatkozik.A 3. cikkben felsorolt késztermékekbe való feldolgozás céljából hozzáadott keverőkomponensek helyettesíthetik azokat a termékeket, amelyekbe ezen összetevőket szánják.6. cikk(1) Az 1. cikkben előírt minimális készletek szintjének kiszámításakor a 4. cikkben említett statisztikai összesítésben csak azokat a mennyiségeket kell figyelembe venni, amelyek teljes egészében a tagállam rendelkezésére állnának, amennyiben az olajellátásban nehézségek merülnének fel.A (2) bekezdés rendelkezéseire figyelemmel, a készleteknek a szóban forgó tagállam területén kell lenniük.(2) Ennek az irányelvnek a végrehajtása céljából a kormányok közötti külön megállapodások alapján valamely tagállam területén egy másik tagállamban letelepedett vállalkozások számlájára készletek létesíthetők.Ilyen esetekben az a tagállam, amelynek területén a készleteket tartják, nem helyezkedhet szembe azok másik tagállamba való átszállításával; amennyire lehetséges, figyelemmel köteles kísérni az ilyen készleteket, de nem szerepelteti azokat a statisztikai összesítésében. Az a tagállam, amelynek nevében a készleteket tartják, szerepeltetheti azokat a statisztikai összesítésében.Az első albekezdésben említett megállapodások tervezetét meg kell küldeni a Bizottságnak, amely észrevételeket tehet az érintett kormányoknak. A megkötött megállapodásokról értesíteni kell a Bizottságot, amely azokat a többi tagállam tudomására hozza.A megállapodásoknak a következő feltételeknek kell megfelelniük:- ki kell terjedniük a kőolajra és az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi kőolajtermékre,- meg kell határozniuk az előírt készletek ellenőrzését és azonosítását biztosító eljárásokat,- általános szabályként ezeket határozatlan időre kell megkötni,- amennyiben lehetőség van a megállapodás egyoldalú felmondására, rögzíteniük kell, hogy ellátási válság idején e lehetőséggel nem lehet élni, és hogy a Bizottságot mindenképpen értesíteni kell előzetesen az esetleges felmondásról.(3) Az (1) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel a készletek a következőket foglalhatják magukban:- a kikötőben kirakodásra váró olajszállító tartályhajók fedélzetén található készletek, ha a kikötői formalitásokat már elvégezték,- a kirakodási kikötőkben tartott készletek,- az olajvezetékek bemeneténél tartályokban tartott készletek,- a finomító tartályaiban tartott készletek a vezetékekben és a finomítóberendezésben lévő készletek nélkül,- a finomítókban és importőr, tároló vagy nagykereskedelmi elosztó vállalkozások által tárolt készletek,- a nemzeti jogszabályoknak az állandó készlet fenntartása kötelezettségére vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően nagyfogyasztók által tárolt készletek,- az országhatárokon belül szállító uszályokon és part menti kereskedelmi hajókon tartott készletek, amennyiben az illetékes hatóságoknak lehetőségük van arra, hogy az ilyen készleteket ellenőrizzék, és feltéve, hogy a készleteket azonnal rendelkezésre tudják bocsátani.Ebből következően különösen a következők nem szerepelhetnek a statisztikai összesítésben: a még ki nem termelt hazai kőolaj; a tengerjáró hajók tartályaiba szánt készletek; a (2) bekezdésben említett készletek kivételével a közvetlenül átmenő készletek; a vezetékekben, közúti és vasúti tartálykocsikban, töltőállomások tartályaiban lévő, valamint a kisfogyasztók által tartott készletek. A fegyveres erőknél és számukra az olajtársaságoknál tartott készletek szintén nem kerülhetnek be a statisztikai összesítésbe.7. cikkHa a közösségi olajellátásban nehézségek merülnének fel, a Bizottság köteles bármelyik tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a tagállamok között konzultációt szervezni.A különleges sürgősség esetét vagy a kisebb helyi szükségletek kielégítését kivéve a tagállamoknak a fent elrendelt konzultációt megelőzően tartózkodniuk kell készleteik bármely olyan mértékű igénybevételétől, amely ezeket a készleteket a kötelező minimális szint alá csökkentené.A tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot tartalékkészleteik bármely felhasználásáról, és amint lehet, közölni a következőket:- a dátum, amikor a készletek a kötelező minimum alá csökkentek,- az ilyen felhasználás okai,- a készletek feltöltésére tett esetleges intézkedések,- ha lehetséges, a helyzet várható alakulásának becslése a készletek vonatkozásában, amíg azok a kötelező minimum alatt maradnak.8. cikkA készleteknek az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő létrehozását az ezen irányelvről szóló értesítést követően mielőbb, de legkésőbb 1971. január 1-jéig kell megvalósítani.Az erre irányuló intézkedéseikről a tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot.9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1968. december 20-án.a Tanács részérőlaz elnökV. Lattanzio[1] HL 20., 1965.2.6., 330/65. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a tanács 97/36/EK irányelve (1997. június 30.) a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0036

Hivatalos Lap L 202 , 30/07/1997 o. 0060 - 0070

		Az Európai Parlament és a Tanács 97/36/EK irányelve(1997. június 30.)a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen ennek 57. cikke (2) bekezdésére és 66. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében [3] meghatározott eljárás szerint eljárva, az egyeztetőbizottság által 1997. április 16-án jóváhagyott együttes szövegtervezet fényében,(1) mivel a 89/552/EGK tanácsi irányelv [4] jogi keretet szab a televíziós műsorszolgáltatásnak a belső piacon;(2) mivel a 89/552/EGK irányelv 26. cikke kimondja, hogy a Bizottság az irányelv elfogadása napjától számított ötödik év végéig az Európai Parlament, a Tanács és a Gazdasági és Szociális Bizottság elé terjeszt egy jelentést az irányelv alkalmazásáról, és szükség esetében további javaslatokat tesz annak érdekében, hogy hozzáigazítsa azt a televíziós műsorszolgáltatás területén bekövetkezett fejleményekhez;(3) mivel a 89/552/EGK irányelv alkalmazása és az alkalmazásáról szóló jelentés feltárta bizonyos meghatározások, illetve a tagállamok ezen irányelv szerinti kötelezettségei tisztázásának szükségességét;(4) mivel a Bizottság az 1994. július 19-i "Európa útja az információs társadalom felé: egy cselekvési terv" című közleményében hangsúlyozta a szabályozási keretek fontosságát az audiovizuális szolgáltatások tartalmára nézve, amely segít az ilyen szolgáltatások szabad mozgásának biztosításában a Közösségben, és választ ad az ebben az ágazatban az új technológiák által megnyílt növekedési lehetőségekre, ugyanakkor számításba veszi az audiovizuális műsorok különös természetét, különösen a kulturális és szociológiai hatást, közvetítési módjuktól függetlenül;(5) mivel a Tanács ezt a cselekvési tervet az 1994. szeptember 28-i ülésén üdvözölte, és hangsúlyozta az európai audiovizuális ipar versenyképessége javításának szükségességét;(6) mivel a Bizottság egy zöld könyvet adott ki a kiskorúak és az emberi méltóság védelméről az audiovizuális és információs szolgáltatások területén, és vállalta egy zöld könyv kiadását, amely ezen új szolgáltatások kulturális vonatkozásainak fejlesztésére összpontosít;(7) mivel az új audiovizuális szolgáltatásokkal kapcsolatos minden új jogi keret összhangban kell, hogy álljon ezen irányelv elsődleges célkitűzésével, amely a szolgáltatások szabad mozgásának biztosítását szolgáló jogi keretek megalkotása;(8) mivel lényeges, hogy a tagállamok intézkedjenek a televíziós műsorszolgáltatáshoz hasonló szolgáltatások tekintetében annak érdekében, hogy megakadályozzák az alapelvek mindennemű megszegését, amelyek szabályozzák az információt és a széleskörű egyenlőtlenségek kialakulását a szabad mozgás és a verseny tekintetében;(9) mivel az Európai Tanács találkozóján Essenben 1994. december 9-én és 10-én az állam- és kormányfők felszólították a Bizottságot, hogy következő találkozójukat megelőzően terjesszen be egy javaslatot a 89/552/EGK irányelv módosítására;(10) mivel a 89/552/EGK irányelv alkalmazása feltárta a kifejezetten az audiovizuális ágazatra vonatkoztatott jogalkotási koncepció tisztázásának szükségességét; tekintettel az Európai Közösségek Bíróságának eseti jogalkalmazására a letelepedést kell egy adott tagállam joghatóságát meghatározó elsődleges feltétellé tenni;(11) mivel a letelepedés fogalma a Bíróságnak a Factortame [5] ügyben 1991. július 25-én hozott ítéletében meghatározott feltételek szerint, egy gazdasági tevékenység tényleges, határozatlan ideig tartó folytatásával jár egy állandó létesítményen keresztül;(12) mivel a televíziós műsorszolgáltató szervezet letelepedését gyakorlati feltételek egész sora határozhatja meg, mint például a szolgáltatást nyújtó központi ügyvezetésének helye, az a hely, ahol a műsorkészítési politikáról rendszerint hozzák a döntéseket, az a hely, ahol a közönségnek közvetítendő műsort végül keverik és feldolgozzák, valamint az a hely, ahol a munkaerő jelentős hányadára szükség van a televíziós műsorszolgáltató tevékenység folytatásához;(13) mivel egy gyakorlati feltételrendszer felállítása azt a célt szolgálja, hogy egy teljeskörű eljárással meg lehessen határozni, hogy egy, és kizárólag egy tagállam rendelkezzen joghatósággal egy műsorszolgáltató felett azon szolgáltatások biztosításával kapcsolatban, amelyek ezen irányelv hatálya alá tartoznak; mindazonáltal figyelemmel a Bíróság eseti jogalkotására és az olyan esetek elkerülésére, ahol joghatóság nem állapítható meg, célszerű a letelepedés szempontjára hivatkozni az 52. cikk értelmezése szerint, és az Európai Közösséget létrehozó szerződésből következően egy tagállam joghatóságát megállapító végső feltételként;(14) mivel a Bíróság következetesen úgy foglalt állást [6], hogy egy tagállamnak jogában áll intézkedések meghozatala egy másik tagállamban letelepedett televíziós műsorszolgáltató ellen, amely teljes tevékenységét vagy annak legnagyobb részét az első tagállam területére irányítja, amennyiben a letelepedési hely megválasztása azzal a szándékkal történt, hogy elkerülje azokat a jogszabályi feltételeket, amelyek e szervezetre vonatkoztak volna, amennyiben az első tagállam területén létesítették volna;(15) mivel az Európai Unió létesítéséről szóló szerződés F. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az Unió a közösségi jog általános elveiként tartja tiszteletben az alapvető jogokat, ahogyan azt az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény biztosítja; minden olyan intézkedés, amely az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv 2a. cikke alapján hozott intézkedés, amely a televíziós adások vételének és/vagy továbbítása felfüggesztésének korlátozására irányul, az ilyen elveknek meg kell, hogy feleljen;(16) mivel szükséges az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv intézkedései hatékony alkalmazásának biztosítása az egész Közösségben annak érdekében, hogy megőrizhető legyen az azonos iparágban a cégek közötti szabad és tisztességes verseny;(17) mivel a közvetlenül érintett harmadik felek, beleértve más tagállamok állampolgárait is, képesek legyenek jogaik érvényesítésére a nemzeti jogrendszer alapján, azon tagállam illetékes bíróságai és egyéb hatóságai előtt, melyek joghatósággal rendelkeznek azonos televíziós műsorszolgáltató szervezet felett, amely esetleg elmulasztja az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv alkalmazásából eredő nemzeti előírások teljesítését;(18) mivel lényeges, hogy a tagállamok intézkedéseket hozhassanak az információhoz való jog védelmére és a társadalom számára kiemelten jelentős nemzeti, illetve nem nemzeti események televíziós közvetítéséhez való széleskörű nyilvános hozzáférés biztosítására, mint például az olimpiai játékok, a labdarúgó világbajnokság és az európai labdarúgó bajnokság; ebből a célból a tagállamok jogában áll a közösségi joggal összhangban lévő intézkedések meghozatala, melyek célja a joghatóságuk alá tartozó, az ilyen események kizárólagos műsorközvetítési jogaival rendelkező műsorszolgáltatók gyakorlatának szabályozása;(19) mivel a közösségi keretekben szükséges intézkedéseket hozni a lehetséges jogi bizonytalanság és piaci torzulások elkerülésére, és a televíziós szolgáltatások szabad forgalmazásának egyeztetésére azzal a szükséglettel, hogy megakadályozzák a jogos általános érdekeket védő nemzeti intézkedések megkerülésének lehetőségét;(20) mivel különösen helyénvaló ebben az irányelvben olyan előírások megfogalmazása, amelyek a műsorszolgáltatók részéről kizárólagos közvetítési jogok gyakorlására vonatkoznak, amelyeket a műsorszolgáltatók felett joghatósággal rendelkező tagállam helyett más tagállamokban a társadalom számára kiemelten jelentős eseményekre vonatkoznak, és a spekulatív jogszerzés elkerülésére, amelyek a nemzeti intézkedések megkerülésének szándékával történnek, szükséges intézkedések alkalmazása az ezen irányelv megjelenését követően kötött szerződésekben és olyan eseményekkel kapcsolatban, amelyek a végrehajtás időpontja után történnek, és az ezen irányelv megjelenése előtti időpontban megkötött szerződéseket megújításuk alkalmával új szerződéseknek kell tekinteni;(21) mivel ezen irányelv alkalmazásában a társadalom számára a kiemelten jelentős eseményeknek bizonyos feltételeknek kell eleget tenniük, azaz olyan kiemelkedő eseményeknek kell lenniük, amelyek az Európai Unióban vagy egy adott tagállamban, illetve egy adott tagállam területén a közvélemény számára érdekesek, és amelyeket előzetesen megszervez egy olyan eseményszervező, aki jogosult az adott eseménnyel kapcsolatos jogok értékesítésére;(22) mivel ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "szabadon igénybe vehető televízió"-s műsorszolgáltatás egy közszolgálati vagy kereskedelmi műsorcsatornán, amely fizetés nélkül a közönség rendelkezésére áll a műsorközvetítés olyan finanszírozási módjain túlmenően, amelyek széles körben alkalmazottak az egyes tagállamokban (például engedélydíj és/vagy alapszintű előfizetési díj egy kábelhálózatban);(23) mivel a tagállamok szabadon hozhatnak bármely olyan intézkedést, amelyet alkalmasnak tartanak az olyan adások tekintetében, amelyek harmadik országokból származnak, és amelyek nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv 2. cikkében meghatározott feltételeknek, feltéve hogy teljesítik a közösségi jogi előírásokat és a Közösség nemzetközi kötelezettségeit;(24) mivel az európai alkotások előmozdítására vonatkozó nemzeti jogalkotás eltéréseiből adódó akadályok elhárítása érdekében az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv intézkedéseket tartalmaz az ilyen jogalkotás harmonizálására; mivel azoknak az intézkedéseknek, amelyek általában a kereskedelem liberalizálását célozzák, tartalmazniuk kell előírásokat a versenyfeltételek harmonizálására;(25) mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 128. cikkének (4) bekezdése ezen túlmenően megköveteli, hogy a Közösség a Szerződés egyéb rendelkezései alá tartozó tevékenysége során figyelembe vegye a kulturális szempontokat;(26) mivel a Bizottság által 1994. április 7-én elfogadott zöld könyv "A stratégiai választási lehetőségekről, amelyek megerősítik az európai műsorkészítő ipart az Európai Unió audiovizuális politikájának összefüggésében", egyebek között intézkedéseket fogalmaz meg európai alkotások elősegítésére az ágazat fejlődésének előmozdítása céljából; mivel a Média II. program, amely az audiovizuális ágazatban a képzés, a fejlesztés és az elosztás előmozdítására törekszik, szintén azt a célt szolgálja, hogy lehetővé tegye az európai alkotások előállításának fejlődését; mivel a Bizottság javasolta, hogy az európai alkotások előállítását egy olyan közösségi mechanizmussal is segítsék elő, mint például a Garancia Alap;(27) mivel a műsorszolgáltató szervezetek, a műsorkészítők, a producerek, szerzők és más szakértők ösztönzése szükséges, hogy részletesebb terveket és stratégiákat dolgozzanak ki, amelyek a nemzetközi közönség érdeklődésére számot tartó európai audiovizuális játékfilmek fejlesztésére irányulnak;(28) mivel a korábban említett szempontokon túlmenően, szükséges feltételeket teremteni a műsoripar versenyképességének javítására; a Bizottság által, az említett irányelv 4. cikkének (3) bekezdése alapján, 1994. március 3-án és 1996. július 15-én elfogadott 89/552/EGK irányelv 4. és 5. cikkének alkalmazásáról szóló közlemények azt a következtetést vonják le, hogy az európai alkotások előmozdítására hozott intézkedések hozzájárulhatnak az ilyen fejleményekhez, de számításba kell venniük a televíziós műsorszolgáltatás területén bekövetkezett fejleményeket;(29) mivel a kizárólag a tagállamok nyelveitől eltérő nyelven műsort szolgáltató csatornákra nem vonatkoznak a 4. és 5. cikk rendelkezései; mindazonáltal, ahol az ilyen nyelv vagy nyelvek a csatorna adásidejének nem teljes egészét, de jelentős részét képviselik, a 4. és 5. cikk rendelkezései nem vonatkozhatnak az adásidő adott részére;(30) mivel az európai alkotások arányait a gazdasági realitások számításba vételével kell betartani; ezért e célkitűzés eléréséhez egy fokozatos rendszerre van szükség;(31) mivel az európai alkotások előállításának elősegítésére tekintettel lényeges, hogy a Közösség – tekintettel az egyes tagállamok audiovizuális kapacitására, valamint az Európai Unió kevésbé alkalmazott nyelveinek védelmére – támogassa a független producereket; mivel a "független producerek" fogalmának meghatározásakor a tagállamoknak megfelelően figyelembe kell venniük olyan szempontokat, mint például a gyártó társaság tulajdonviszonyai, az azonos műsorszolgáltatónak szállított műsorok mennyisége és a másodlagos jogok tulajdonviszonya;(32) mivel a filmművészeti alkotások televíziós bemutatásának egyes típusainál a konkrét időarányok kérdése döntően egy olyan ügy, amely az érintett felek vagy szakemberek közötti megállapodások útján rendezhető;(33) mivel az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek reklámja a 92/28/EGK [7] irányelv előírásaitól függ;(34) mivel a televíziós műsorszolgáltató részéről saját műsoraival és a közvetlenül ezekből keletkező kiegészítő termékeivel kapcsolatban tett közleményeire, valamint a díjmentesen közvetített közszolgálati közleményekre és jótékonysági felhívásokra biztosított napi adásidőt nem lehet beszámítani abba a napi vagy óránkénti adásidőbe, amely reklámra és távértékesítésre biztosítható;(35) mivel a verseny torzulásainak elkerülése érdekében ez az átmeneti könnyítés az olyan termékekkel kapcsolatos közleményekre korlátozódik, amelyek teljesítik azt a kettős feltételt, hogy egyidejűleg kiegészítők, illetve közvetlenül származnak az érintett műsorokból; a kiegészítő kifejezés itt olyan termékekre vonatkozik, amelyek konkrétan azt célozzák, hogy a nézőközönség az érintett műsorokból a legteljesebb előnyöket élvezze, illetve azokkal interaktív kapcsolatba léphessen;(36) mivel a távértékesítés fejlődésére tekintettel a műsorszolgáltatók számára lényeges gazdasági tevékenység és az áruk valamint szolgáltatások teljes és valódi közvetítőjeként a Közösségben alapvető az adásidővel kapcsolatos szabályok módosítása és a magas szintű fogyasztóvédelem biztosítása az ilyen adások formáját és tartalmát meghatározó megfelelő szabályok bevezetése;(37) mivel az illetékes nemzeti hatóságok számára a vonatkozó intézkedések végrehajtásának ellenőrzése során lényeges megkülönböztetni a nem kizárólag távértékesítésre szánt csatornákat illetően egyrészt a távértékesítési műsorok, a hirdetési műsorok és más hirdetési formák számára biztosított adásidőt, másrészt a távértékesítési reklámablakoknak biztosított adásidőt; ezért szükséges és elégséges, hogy az egyes ilyen reklámablakokat egyértelműen azonosítsák vizuális és akusztikai eszközökkel, legalább a reklámablak kezdetén és végén;(38) mivel az ezen irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv a hagyományos műsorelemek, így hírek, sport, filmek, dokumentumműsorok és dráma nélküli, kizárólag távértékesítésre vagy önreklámozásra szánt csatornákra vonatkozik, kizárólag ezen irányelvek alkalmazásában, anélkül hogy sérülne az ilyen csatornák vonatkozásában az egyéb közösségi szabályozások hatálya;(39) mivel szükséges tisztázni, hogy az önreklámozási tevékenységek a reklám egy sajátos formáját alkotják, melynek során a műsorszolgáltató saját termékeit, szolgáltatásait, műsorait vagy csatornáit hirdeti; mivel különösen a műsorokból vett kivonatokból álló előzeteseket műsorként kell kezelni, az önreklámozás egy új és viszonylag ismeretlen jelenség, és ezért a rá vonatkozó intézkedések módosítása különösen ezen irányelv jövőbeni felülvizsgálatánál merülhet fel;(40) mivel szükséges a kiskorúak fizikai, értelmi és erkölcsi fejlődése védelmének szabályait tisztázni; mivel az egyes tagállamok és a Közösség által kifejezésre juttatott közérdek iránti elkötelezettséget kielégíti egy világos megkülönböztetés alkalmazása az olyan műsorok között, amelyek teljes körű betiltásra kerülnek és azok között, amelyek megfelelő technikai eszközök alkalmazásától függően engedélyezhetők;(41) mivel ezen irányelv kiskorúak és közrend védelmével foglalkozó egyetlen intézkedése sem követeli meg, hogy a kérdéses intézkedéseket szükségszerűen a televíziós műsorok előzetes ellenőrzésével kelljen megvalósítani;(42) mivel a Bizottság részéről az illetékes tagállami hatóságokkal együttműködésben lefolytatandó vizsgálatnak, a szülők vagy felügyeletet gyakorló személyek által gyakorolt ellenőrzés megkönnyítésére szolgáló további intézkedések lehetséges előnyeiről és hátrányairól az olyan műsorok tekintetében, amelyeket kiskorúak nézhetnek, egyebek között figyelembe kell venni a következők célszerűségét:- az új televíziós készülékekkel kapcsolatos követelmény egy olyan technikai eszköz felszerelése, amely lehetővé teszi a szülők vagy felügyeletet gyakorló személyek számára bizonyos műsorok kiszűrését,- megfelelő értékelési rendszerek létrehozása,- családbarát műsornézési elvek és egyéb oktatási és tudatossági intézkedések ösztönzése,- az e tekintetben Európában és egyéb országokban szerzett tapasztalat valamint az olyan érintett személyek véleményének figyelembevétele, mint például műsorszolgáltatók, producerek, oktatási szakemberek, médiaszakértők valamint megfelelő egyesületek,arra törekedve, hogy amennyiben szükséges a 26. cikkben meghatározott határidőt megelőzően megfelelő javaslatokat terjesszenek be jogi vagy egyéb intézkedésekre;(43) mivel megfelelő a 89/552/EGK irányelvet úgy módosítani, hogy lehetővé tegye a természetes vagy jogi személyek számára – akiknek vagy amelyeknek tevékenységeiben szerepel a kizárólag vényre kapható gyógyszerkészítmények vagy gyógykezelések előállítása, illetve megszervezése vagy értékesítése – a televíziós műsorok szponzorálását, feltéve hogy az ilyen szponzorálás nem kerüli meg a kizárólag vényre kapható gyógyszerkészítmények és gyógykezelések televíziós hirdetésének tilalmát;(44) mivel a 89/552/EGK irányelvben és az ezen irányelvben alkalmazott megközelítés célja a szükséges és elégséges alapvető harmonizáció elérése volt a televíziós műsorok szabad mozgásának biztosítására a Közösségben; mivel a tagállamok szabadon alkalmazhatnak a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók vonatkozásában részletesebb vagy szigorúbb szabályokat az ezen irányelv által érintett területeken, beleértve egyebek között a nyelvpolitikai célok, a televízió tájékoztatási, oktatási, kulturális és szórakoztatási szolgáltató szerepére tekintettel a közérdek védelmének, az információs iparban és a médiában a pluralizmus védelmének, valamint a verseny védelmének elérését, tekintettel az erőfölénnyel történő visszaélés, és/vagy az erőfölény létrehozásának vagy megerősítésének elkerülésére, amelyek egyesülések, megállapodások, felvásárlások vagy hasonló kezdeményezések útján jöhetnek létre; mivel ezeknek a szabályoknak a közösségi joggal összhangban kell lenniük;(45) mivel Európában az audiovizuális termékek gyártása támogatásának célja a tagállamokban műsorszolgáltató szervezeteik keretében folytatható, egyebek között a közérdekű feladat megfogalmazásával bizonyos műsorszolgáltató szervezetek esetében, beleértve azt a kötelezettséget, hogy jelentős mértékben járuljanak hozzá az európai műsorgyártásba történő befektetéshez;(46) mivel Az Európai Unióról szóló szerződés B. cikke kijelenti, hogy az Unió egyik célkitűzése a "közösségi vívmányok" teljes mértékű fenntartása,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkA 89/552/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. az 1. cikkben:a) a következő új b) ponttal egészül ki:"b) "műsorszolgáltató"; az a természetes vagy jogi személy, aki szerkesztői felelősséget vállal a televíziós műsorrend összeállításáért az a) alpont értelmezése szerint, és aki ezeket közvetíti vagy harmadik felek bevonásával közvetítteti;";b) a korábbi b) pont számozása c) ponttá változik és a következőképpen kerül megszövegezésre:"c) "televíziós reklám"; bármilyen formájú közlemény, amelyet fizetés vagy hasonló ellenszolgáltatás ellenében közvetítenek, vagy önreklámozási célra közvetít egy köz- vagy magánvállalkozás egy szakma, üzlet, foglalkozás vagy hivatás tekintetében, annak érdekében, hogy fizetés ellenében előmozdítsa áruk vagy szolgáltatások értékesítését, beleértve az ingatlanokat, jogokat és kötelezettségeket;";c) a korábbi c) és d) pontok számozása d) és e) pontokra változik;d) a következő ponttal egészül ki:"f) "távértékesítés"; azok a közvetlen ajánlatok, amelyeket fizetés ellenében a közönségnek közvetítenek áruk vagy szolgáltatások értékesítése céljából, beleértve ingatlanokat, jogokat és kötelezettségeket.";2. a 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:"2. cikk(1) Minden tagállam biztosítja, hogy a joghatósága alá tartozó műsorszolgáltatók által közvetített összes televíziós adás megfelel az adott tagállamban közcélú vételre szánt adásokra vonatkozó jogrendszeri előírásoknak.(2) Ezen irányelv alkalmazásában egy tagállam joghatósága alá tartozó műsorszolgáltatók a következők:- azok, amelyek az adott tagállamban a (3) bekezdés szerint telepedtek le,- azok, amelyekre a (4) bekezdés vonatkozik.(3) Ezen irányelv alkalmazásában a következő esetekben kell egy műsorszolgáltatót egy tagállamban letelepedettnek tekinteni:a) a műsorszolgáltató központi ügyvezetésének helye az adott tagállamban található, és a műsorrenddel kapcsolatos szerkesztői döntéseket abban a tagállamban hozzák;b) amennyiben a műsorszolgáltató központi ügyvezetésének helye az egyik tagállamban található, de a műsorrenddel kapcsolatos szerkesztői döntéseket egy másik tagállamban hozzák, azt abban a tagállamban letelepedettnek kell tekinteni, amelyikben a televíziós műsorszolgáltató tevékenység folytatásában szerepet játszó jelentős munkaerő működik; amennyiben az érintett tagállamok mindegyikében működik a televíziós műsorszolgáltató tevékenység folytatásában szerepet játszó jelentős munkaerő, akkor a műsorszolgáltatót abban a tagállamban letelepedettnek kell tekinteni, amelyikben a központi ügyvezetésének helye található; amennyiben a televíziós műsorszolgáltató tevékenység folytatásában szerepet játszó jelentős munkaerő az említett tagállamok egyikében sem működik, a műsorszolgáltatót abban a tagállamban letelepedettnek kell tekinteni, ahol elsőként megkezdte műsorszolgáltatását az adott tagállam jogrendszere szerint, feltéve hogy folyamatos és hatékony kapcsolatot tart fenn annak a tagállamnak a gazdaságával;c) amennyiben egy műsorszolgáltató központi ügyvezetésének helye egy tagállamban található, de a műsorrenddel kapcsolatos döntéseket egy harmadik országban hozzák, vagy viszont, azt az érintett tagállamban letelepedettnek kell tekinteni, feltéve hogy a televíziós műsorszolgáltató tevékenység folytatásában szerepet játszó munkaerő jelentős része abban a tagállamban működik.(4) Azokat a műsorszolgáltatókat, akikre a (3) bekezdés előírásai nem vonatkoznak, egy tagállam joghatósága alá tartozónak kell tekinteni a következő esetekben:a) az adott tagállam által biztosított frekvenciát használják;b) annak ellenére, hogy nem használják a tagállam által biztosított frekvenciát, de az adott tagállamhoz tartozó műholdkapacitást használják;c) bár nem használják a tagállam által biztosított frekvenciát, sem pedig a tagállamhoz tartozó műholdkapacitást, de az adott tagállamban elhelyezkedő műholdas kapcsolattartó berendezést használják.(5) Amennyiben nem dönthető el, hogy melyik tagállamnak van joghatósága, a (3) és (4) bekezdés szerint, a joghatósággal rendelkező tagállam az, amelyben a műsorszolgáltató az Európai Közösséget létrehozó szerződés 52. és további cikkeinek értelmezése szerint letelepedett.(6) Ez az irányelv nem alkalmazandó a kizárólag harmadik országokban történő vételre szánt adásokra, és amelyek közvetlenül vagy közvetve nem foghatóak egy vagy több tagállamban.";3. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"2a. cikk(1) A tagállamok biztosítják a más tagállamokból származó televíziós adások vételének szabadságát, és nem korlátozzák a területükön azok továbbközvetítését olyan okoknál fogva, amelyek az ezen irányelv által összehangolt területekre tartoznak.(2) A tagállamok ideiglenes eltérésben részesülhetnek az (1) bekezdés hatálya alól, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:a) a más tagállamból származó televíziós adás kifejezetten nyilvánvalóan és súlyosan sérti a 22. cikk (1) vagy (2) bekezdését és/vagy 22a. cikkeket;b) a megelőző 12 hónap alatt a műsorszolgáltató legalább két korábbi alkalommal megsértette az a) alpontban említett előírást (előírásokat);c) az érintett tagállam írásban értesítette a műsorszolgáltatót és a Bizottságot az állítólagos jogsértésekről és az általa tervezett intézkedésekről, amelyeket akkor hoz, ha ismételten megtörténik egy ilyen jogsértés;d) az adást közvetítő tagállammal és a Bizottsággal folytatott konzultáció nem eredményezett egyezséget a c) bekezdésben előírt értesítéstől számított tizenöt napon belül és az állítólagos jogsértés továbbra is fennáll.A tagállam által hozott intézkedésekről szóló értesítést követő két hónapon belül a Bizottság határozatot hoz arról, hogy az intézkedések megfelelnek-e a Közösségi jognak. Amennyiben úgy határoz, hogy nem felelnek meg, a tagállam köteles sürgősséggel megszüntetni a kérdéses intézkedéseket.(3) A (2) bekezdés nem sérti az érintett műsorszolgáltató felett joghatósággal rendelkező tagállamban a kérdéses jogsértésekkel kapcsolatos mindennemű eljárás, jogorvoslat vagy szankció alkalmazását.";4. a 3. cikk helyébe a következő lép:"3. cikk(1) A tagállamoknak továbbra is jogukban áll a joghatóságuk alá tartozó televíziós műsorszolgáltatóktól megkövetelni részletesebb vagy szigorúbb szabályok kidolgozását az ezen irányelv hatálya alá tartozó területeken.(2) A tagállamok megfelelő eszközökkel biztosítják jogrendszerük keretei között, hogy a joghatóságuk alá tartozó televíziós műsorszolgáltatók ténylegesen megfelelnek ezen irányelv rendelkezéseinek.(3) A harmadik személyeket közvetlenül érintő intézkedéseknek, beleértve más tagállamok állampolgárait is, ki kell terjedniük az illetékes bíróságokhoz vagy egyéb hatóságokhoz történő fordulás lehetőségére a nemzeti előírások tényleges betartása érdekében.3a. cikk(1) Minden tagállam hozhat intézkedést a közösségi jog szerint annak biztosítására, hogy a joghatósága alá tartozó műsorszolgáltatások kizárólagos alapon ne közvetíthessenek az adott tagállam társadalma számára kiemelten jelentős eseményeket oly módon, hogy az adott tagállamban a közönség jelentős részét kizárják az ilyen események követésének lehetőségéből élő vagy későbbi közvetítés útján az ingyenes televíziós szolgáltatásban. Amennyiben így jár el, az érintett tagállam jegyzéket készít azokról a meghatározott nemzeti vagy nem nemzeti eseményekről, amelyeket a társadalom számára kiemelkedő jelentőségűnek tart. Ezt világos és átlátható módon teszi meg a szükséges és hatékony időhatáron belül. Ennek az eljárásnak a keretében az érintett tagállam azt is meghatározza, hogy az ilyen események teljes vagy részleges élő közvetítésben kerüljenek műsorra, vagy ahol a közérdeknek megfelelően szükséges vagy alkalmas, objektív okoknál fogva teljes vagy részleges későbbi közvetítésre kerüljön sor.(2) A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot minden olyan intézkedésről, amelyet az (1) bekezdéssel kapcsolatban hoznak. Az értesítéstől számított három hónapon belül a Bizottság köteles igazolni, hogy az ilyen intézkedések megfelelnek a közösségi jognak, és erről tájékoztatják a további tagállamokat. A Bizottság kikéri a 23a. cikk alapján létrehozott bizottság állásfoglalását. A Bizottság továbbá haladéktalanul megjeleníti a meghozott intézkedéseket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, és legalább évente egyszer kiadja a tagállamok által hozott intézkedések összesített jegyzékét.(3) A tagállamok kötelesek biztosítani megfelelő eszközökkel jogrendszerük keretein belül, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók ezen irányelv közzétételének napját követően az említett műsorszolgáltatók által vásárolt kizárólagos jogokat nem gyakorolják oly módon, hogy egy másik tagállamban a közönség jelentős részét megfosztják attól a lehetőségtől, hogy kövessék azokat az eseményeket, amelyeket az adott másik tagállam az előző bekezdések szerint megjelölt, teljes körű vagy részleges élő közvetítés vagy ahol a közérdekű objektív okoknál fogva szükséges vagy megfelelő, teljes körű vagy részleges közvetítés útján az ingyenes televízióban, amint azt az (1) bekezdés szerint a másik tagállam meghatározta.";5. a 4. cikk (1) bekezdésében a "teletext szolgáltatásokra és távértékesítésre" szöveg lép az "és teletext szolgáltatásokra" szöveg helyébe;6. az 5. cikkben a "teletext szolgáltatásokra és távértékesítésre" szöveg lép az "és teletext szolgáltatásokra" szöveg helyébe;7. a 6. cikk a következőképpen módosul:a) az 1 a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"a) a tagállamokból származó alkotások;";b) az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:"A b) és c) rendelkezések alkalmazása feltételesen vonatkozik a tagállamokból származó olyan alkotásokra, amelyek nem képezik az érintett harmadik országokban megkülönböztető intézkedések tárgyát.";c) a (3) bekezdés helyébe a következő bekezdés lép:"(3) Az (1) bekezdés c) szakaszában említett alkotások olyan alkotások, amelyeket egy vagy több európai harmadik országba települt producerek készítettek kizárólagosan, vagy egy vagy több tagállamban letelepedett producerekkel koprodukcióban, amely harmadik országokkal a Közösség az audiovizuális szektorral kapcsolatos megállapodásokat kötött, amennyiben az említett alkotások főként egy vagy több európai államban lakóhellyel rendelkező szerzőkkel és munkatársakkal készülnek.";d) a (4) bekezdés számozása (5) bekezdésre változik, és a következő bekezdéssel egészül ki:"(4) Az (1) bekezdés értelmében nem európai alkotásoknak számító alkotások, de amelyek a tagállamok és harmadik országok között kötött kétoldalú koprodukciós szerződések keretében készültek, európai alkotásoknak tekintendők, feltéve hogy a közösségi koproducerek biztosítják a gyártási összköltség többségét, és hogy a produkciót nem egy vagy több producer irányítja, akik a tagállamok területén kívül telepedtek le.";e) az új (5) bekezdésben az "(1) bekezdés" szöveg helyébe az "(1) és (4) bekezdés" szöveg lép;8. a 7. cikk helyébe a következő lép:"7. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a joghatóságuk alá tartozó televíziós műsorszolgáltatók nem sugároznak filmművészeti alkotásokat a jogosultakkal egyeztetett időszakokon kívül.";9. a 8. cikket törölni kell;10. a 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:"9. cikkEz a fejezet nem vonatkozik az olyan televíziós műsorokra, amelyeket helyi közönségnek szánnak és nem képezik egy nemzeti hálózat részét.";11. a IV. fejezet címe helyébe a következő lép:"Televíziós reklám, szponzorálás és távértékesítés";12. a 10. cikk helyébe a következő szöveg lép:"10. cikk(1) A televíziós reklámot és a távértékesítést könnyen felismerhető módon kell megjeleníteni, és a műsorszolgáltatás más részeitől kellően el kell különíteni vizuális és/vagy akusztikai eszközök segítségével.(2) Az elkülönült, műsort megszakító rövid reklámok és távértékesítési műsorok kivételesen sugározhatók.(3) A reklám és a távértékesítés nem alkalmazhat tudat alatt befolyásoló technikákat.(4) A burkolt reklám és távértékesítés tilos.";13. a 11. cikk helyébe a következő lép:"11. cikk(1) A reklámokat és a távértékesítést a műsorok között kell elhelyezni. Feltéve, hogy az e cikk (2)–(5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek, a reklámok és a távértékesítés a műsorokba oly módon is beiktathatók, hogy a műsorban a természetes szüneteket, illetve a műsor időtartamát és természetét figyelembe véve a műsor integritása és értéke valamint a jogosultak jogai nem sérülnek.(2) Az önálló részekből álló műsorokban, vagy a sportműsorokban és hasonlóan szerkesztett események és előadások műsoraiban, ahol szünetek találhatók, a reklámokat és a távértékesítést kizárólag a részek között vagy a szünetekben lehet elhelyezni.(3) Az audiovizuális alkotások közvetítését, mint például a játékfilmeket és a televízió céljára készült filmeket (leszámítva a sorozatokat, a könnyű szórakoztató műsorokat és dokumentumműsorokat) egyszer lehet megszakítani minden eltelt 45 perc után, feltéve hogy ezek programozott időtartama a 45 percet meghaladja. További megszakítás csak akkor engedélyezhető, amennyiben a műsorok programozott időtartama legalább 20 perccel hosszabb, mint két vagy több teljes 45 perces időszak.(4) Ha a (2) bekezdés által érintett műsorokon kívül más adásokat reklámok és távértékesítés szakít(anak) meg, legalább 20 perces időszaknak kell eltelnie az egyes egymást követő hirdetési szünetek között a programon belül.(5) Semmilyen vallási műsor adásában nem szabad reklámokat és távértékesítést elhelyezni. A harminc percnél rövidebb programozott időtartamú hír és aktuális témájú műsorokban, dokumentumműsorokban, vallási programokban és gyermekprogramokban nem szabad szünetet tartani reklám és távértékesítés céljára. Amennyiben ezek programozott időtartama 30 perc vagy annál hosszabb, az előző szakaszok előírásai alkalmazandók.";14. a 12. cikkben a bevezető szöveg helyébe a következő lép:"A televíziós reklám és távértékesítés:";15. a 13. cikk helyébe a következő lép:"13. cikkCigaretták és más dohánytermékek televíziós hirdetésének és távértékesítésének minden formája tilos.";16. a 14. cikkben a jelenlegi szöveg számozása (1) bekezdésre változik, és a következő bekezdéssel egészül ki:"(2) Tilos az olyan gyógyszerkészítményekre [8] irányuló távértékesítési műsor, amely a bejegyzett gyógyszerkészítményekkel kapcsolatos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított rendelkezések közelítéséről szóló 1965. január 26-i 65/65/EGK tanácsi irányelv szerinti forgalomba hozatali engedélytől függnek, továbbá tilos a gyógyászati kezelés megjelenítése távértékesítési műsorban.";17. a 15. cikkben a bevezető szavakat a következők váltják fel:"Az alkoholos italok televíziós hirdetése és távértékesítési műsorai a következő kritériumoknak feleljenek meg:";18. a 16. cikkben a jelenlegi szöveg lesz az (1) bekezdés, és a következő bekezdést kell beiktatni:"(2) A távértékesítés feleljen meg az (1) bekezdésben említett követelménynek és ezen túlmenően nem ösztönözheti a kiskorúakat, hogy az áruk és szolgáltatások vételében vagy bérletében megállapodjanak.";19. a 17. cikk a következőképpen módosul:a) a (2) bekezdés helyébe a következő lép:"(2) A televíziós műsorokat nem szponzorálhatják olyan vállalkozások, amelyek alapvető tevékenysége a cigaretta, illetve más dohánytermék gyártása vagy forgalmazása.";b) a (3) bekezdés számozása (4) bekezdésre változik és a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Olyan vállalkozások, amelyek tevékenysége a gyógyszerkészítmények és gyógykezelés előállítására, illetve megszervezésére vagy értékesítésére irányul, úgy szponzorálhatnak televíziós műsorokat, hogy reklámozhatják a vállalkozás nevét vagy arculatát, de nem reklámozhatnak olyan meghatározott gyógyszerkészítményeket vagy gyógykezeléseket, amelyek csak vényre kaphatók abban a tagállamban, amelynek joghatósága alá a műsorszolgáltató tartozik.";20. a 18. cikk helyébe a következő lép:"18. cikk(1) A távértékesítési, hirdetési műsorok és más formájú reklámok számára szánt adásidő aránya, a 18a. cikk meghatározása szerinti távértékesítési időszakok kivételével, nem haladhatja meg a napi adásidő 20 %-át. A reklámműsorokra szánt adásidő nem haladhatja meg a napi adásidő 15 %-át.(2) A reklámműsorok és távértékesítési műsorok aránya hatvan percen belül nem haladhatja meg a 20 %-ot.(3) E cikk alkalmazásában a reklám nem tartalmazza a következőket:- a műsorszolgáltató részéről a saját műsoraival kapcsolatban, illetve azokból a műsorokból közvetlenül származó kiegészítő termékekkel kapcsolatban tett közleményei,- közszolgálati közlemények és jótékonysági felhívások, amelyeket díjmentesen sugároznak.";21. a következő cikkel egészül ki:"18a. cikk(1) A nem kizárólag távértékesítésre szánt csatorna által a távértékesítési műsorokra szánt reklámablakok legfeljebb megszakítás nélkül 15 perces időtartamúak legyenek.(2) A napi reklámablakok száma legfeljebb nyolc lehet. Ezek együttes időtartama nem haladhatja meg a három órát. Ezeket vizuális és akusztikai eszközökkel egyértelműen távértékesítési reklámablakokként kell megjelölni.";22. a 19. cikk helyébe a következő lép:"19. cikkA I., II., IV., V., VI., VIa. és VII. fejezetek értelemszerűen vonatkoznak a kizárólag távértékesítésre szánt csatornákra. Az ilyen csatornákon a reklám a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott napi határokon belül engedélyezett. A 18. cikk (2) bekezdése nem alkalmazható.";23. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"19a. cikkA I., II., IV., V., VI., VIa. és VII. fejezetek értelemszerűen vonatkoznak a kizárólag távértékesítésre szánt csatornákra. Az ilyen csatornákon a reklám más formái megengedhetők a 18 (1) és (2) cikk által meghatározott határokon belül. A 26. cikk szerint különösen ez az intézkedés kerül felülvizsgálatra.";24. a 20. cikk helyébe a következő lép:"20. cikkA 3. cikk sérelme nélkül a tagállamok a közösségi jog kellő figyelembevételével a 11. cikk (2)–(5) bekezdése és a 18. valamint 18a. cikk keretében meghatározott feltételektől eltérő más feltételeket határozhatnak meg a kizárólagosan nemzeti területre szánt adások tekintetében, amelyek sem közvetlenül sem közvetve nem foghatók egy vagy több egyéb tagállamban.";25. a 21. cikket törölni kell;26. a V. fejezet címe helyébe a következő lép:"A kiskorúak és a közrend védelme";27. a 22. cikk helyébe a következő lép:"22. cikk(1) A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy a joghatóságuk alá tartozó műsorszolgáltatók által nyújtott televíziós adások nem tartalmaznak olyan programokat, amelyek súlyosan károsíthatják a kiskorúak fizikai, értelmi vagy erkölcsi fejlődését, különösen pornográfiával vagy indokolatlan erőszakkal kapcsolatos műsorokat.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések olyan további műsorokra is kiterjednek, amelyek valószínűleg károsítják a kiskorúak fizikai, értelmi vagy erkölcsi fejlődését, kivéve, ahol biztosítható az adásidő megválasztásával vagy más technikai intézkedéssel az adáskörzetben a kiskorúak szokásos körülmények között nem hallhatják vagy nem láthatják az ilyen adásokat.(3) Továbbá, amikor ilyen műsorok sugárzása kódolatlan formában kerül sor, a tagállamok biztosítják, hogy ezek előtt akusztikus figyelmeztetés szerepeljen, vagy azonosításukat időtartamuk során egy vizuális jelkép jelenléte biztosítsa.";28. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"22a. cikkA tagállamok biztosítják azt is, hogy az adások ne tartalmazzanak semmiféle gyűlöletre uszítást faji, nemi, vallási vagy nemzetiségi alapon.";29. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"22b. cikk(1) A Bizottság különös jelentőséget tulajdonít e fejezet alkalmazásának a 26. cikkben előírt jelentésben.(2) A Bizottság ezen irányelv közzététele napjától számított egy éven belül az illetékes tagállami hatóságokkal együttműködésben vizsgálatot folytat további intézkedések lehetséges előnyeiről és hátrányairól, tekintettel a szülők vagy felügyeletet gyakorló személyek által gyakorolt ellenőrzés megkönnyítésére olyan műsorok tekintetében, amelyeket a kiskorúak nézhetnek. Egyebek között ez a vizsgálat kitér a következők célszerűségére:- az új televíziós készülékekkel szemben támasztott követelmény egy olyan technikai eszköz felszerelésére, amely lehetővé teszi a szülők vagy felügyeletet gyakorló személyek számára bizonyos műsorok kiszűrését,- megfelelő értékelési rendszerek létrehozása,- családbarát műsornézési elvek és más oktatási valamint tudatossági intézkedések ösztönzése,- az e tekintetben Európában és egyéb országokban szerzett tapasztalat, valamint olyan érintett személyek véleményének figyelembe vétele, mint például műsorszolgáltatók, producerek, oktatási szakemberek, média szakértők, valamint megfelelő egyesületek.";30. a 23 (1) cikk helyébe a következő lép:"(1) A tagállamok polgári, közigazgatási vagy büntetőjogi rendszer keretében hozott egyéb rendelkezések sérelme nélkül, bármely természetes vagy jogi személy állampolgárságától függetlenül, akinek jogos érdekeit, különösen hírnevét és becsületét, egy televíziós programban valótlan tények állításával megsértették, jogot kell kapjon a válaszadásra vagy egyenértékű jogorvoslatra. A tagállamok biztosítják, hogy a válaszadáshoz vagy egyenértékű jogorvoslathoz fűződő jog tényleges gyakorlását nem gátolják indokolatlan rendelkezések vagy feltételek kiszabásával. A választ a megindokolt kérelemtől számított ésszerű időn belül közvetíteni kell egy olyan időpontban és olyan módon, amely megfelel a kérelemmel érintett adásnak.";31. a 23. cikk után a szöveg a következő új, VIa. fejezettel egészül ki:"VIa. fejezetKapcsolattartó bizottság23a. cikk(1) Egy kapcsolattartó bizottságot kell létrehozni a Bizottság égisze alatt. Ez a tagállamok illetékes hatóságainak képviselőiből áll. Elnöke a bizottság egy képviselője, és az ő kezdeményezésére vagy pedig egy tagállami küldöttség kérésére ül össze.(2) E bizottság feladatai a következők:a) ezen irányelv hatékony végrehajtásának elősegítése, rendszeres konzultáció útján minden olyan gyakorlati problémát illetően, amely ezen irányelv és különösen a 2. cikk alkalmazásából ered, valamint minden más olyan ügyben, amellyel kapcsolatban hasznosnak tartják a véleménycserét;b) saját kezdeményezésű, illetve a Bizottság által kért véleményalkotás a tagállamok részéről ezen irányelv előírásainak alkalmazásáról;c) egy véleménycserét biztosító fórumként való működés a tekintetben, hogy milyen ügyek szerepeljenek a jelentésekben, amelyeket a tagállamoknak a 4. cikk (3) bekezdése szerint be kell terjeszteniük, ezek módszertanáról a 25a. cikkben említett független tanulmányra kidolgozandó tématervről, az ezzel kapcsolatos pályázatok értékeléséről és magáról a tanulmányról;d) a Bizottság által a műsorszolgáltató szervezetek, producerek, fogyasztók, gyártók, szolgáltatást nyújtók és szakszervezetek, valamint a kreatív közösség képviselőivel tartott rendszeres konzultációk eredményeinek megtárgyalása;e) az információcsere megkönnyítése a tagállamok és a Bizottság között a szabályozási tevékenységek helyzetéről és fejlődéséről a televíziós műsorszolgáltatás tekintetében, figyelemmel a Bizottság audiovizuális politikájára, valamint a technikai területen bekövetkezett vonatkozó fejleményekre;f) minden fejlemény vizsgálata, amely az ágazatban felmerül és amelyről a véleménycsere hasznosnak tűnik;"32. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"25a. cikkA 4. cikk (4) bekezdésében meghatározott további felülvizsgálatra 2002. június 30-a előtt sor kerül. Ennek figyelembe kell vennie azt a független tanulmányt, amely a kérdéses intézkedések hatásáról készült közösségi és országos szinten egyaránt.";33. a 26. cikk helyébe a következő lép:"26. cikkLegkésőbb 2000. december 31-ig és azt követően minden második évben a Bizottság az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak egy jelentést nyújt be ezen módosított irányelv alkalmazásáról és szükség esetén további javaslatokat tesz, hogy ezen irányelvet hozzáigazítsák a televíziós műsorszolgáltatás területén bekövetkezett fejleményekhez, különösen az újabb keletű technológiai fejlemények fényében.".2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1998. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal a nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1997. június 30-án.a Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökA. Nuis[1] HL C 185., 1995.7.19., 4. o. és HL C 221., 1996.7.30., 10. o.[2] HL C 301., 1995.11.13., 35. o.[3] Az Európa Parlament 1996. február 14-i véleménye (HL C 65., 1996.3.4., 113. o..) A Tanács 1996. július 18-i közös álláspontja (HL C 264., 1996.9.11., 52. o..) és az Európa Parlament 1996. november 12-i határozata (HL 362., 1996.12.2., 56. o..) az Európa Parlament 1997. június 10-i és a Tanács 1997. június 19-i határozata.[4] HL L 298., 1989.10.17., 23. o. Az 1994. évi Csatlakozási Okmánnyal módosított irányelv.[5] C-221/89. ügy, Királynő kontra Közlekedési államtitkár, ex parte Factortame Ltd. és társai, (1991.) ECR I-3905–20. szakasz.[6] Lásd, különös tekintettel a 33/74. ügyben, Van Binsbergen kontra Bestuur van de Bedriffsverenigung (1974.) és a C-23/93 esetben, TV 10 SA kontra Commussariaat voor de Media (1994.) ECR I-4795.[7] HL L 113., 1992.4.30., 13. o.[8] HL 22., 1965.2.9., 369. o. A legutóbb a 93/39/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 214., 1993.8.24. 22. o.)--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0010

A Tanács irányelve (1984. december 18.) az egyes előre csomagolt folyadékok térfogat szerinti kiszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/106/EGK irányelv módosításáról

Hivatalos Lap L 004 , 05/01/1985 o. 0020 - 0021 finn különkiadás fejezet 15 kötet 6 o. 0211  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0158  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 6 o. 0211  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0158  CS.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  ET.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  HU.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  LT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  LV.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  MT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  PL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  SK.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3  SL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 3

		A Tanács irányelve(1984. december 18.)az egyes előre csomagolt folyadékok térfogat szerinti kiszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/106/EGK irányelv módosításáról(85/10/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Közgyűlés véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a legutóbb a 79/1005/EGK irányelvvel [4] módosított 75/106/EGK tanácsi irányelv [5] elfogadása óta most vált szükségessé a borágazat termékei névleges térfogatérték-skálájának teljes harmonizációja valamennyi érintett termék vonatkozásában;mivel a 75/106/EGK irányelvben bizonyos mennyiségek használatára előírt határidő egyes tagállamok számára nem biztosít elegendő időt arra, hogy kivonják a piacaikon még forgalomban lévő visszaváltható palackokat; mivel a nem szabványos palackok idő előtti cseréje komoly gazdasági következményekkel járna; mivel ennélfogva az érintett államok számára engedélyezni kell, hogy korlátozott ideig megengedjék piacaikon a szóban forgó mennyiségek használatát;mivel a 75/106/EGK irányelv elfogadása óta a fogyasztási szokások alakulása azt mutatja, hogy a csendes borok esetében nagyobb mennyiség hozzáadása szükséges a jelzett űrtartalmakhoz;mivel a 75/106/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk"5. cikk(1) A tagállamok a térfogat megállapításával, annak ellenőrzésére használt módszerekkel, illetve a III. melléklet I. oszlopában szereplő névleges térfogattal kapcsolatos okokra való hivatkozással nem tagadhatják meg, nem tilthatják és nem korlátozhatják az olyan előre csomagolt termékek forgalomba hozatalát, amelyek eleget tesznek az ezen irányelvben foglalt követelményeknek.(2) Azok a tagállamok, amelyek 1973. december 31-én engedélyezték a III. melléklet II. oszlopában szereplő névleges térfogatokat, továbbra is engedélyezhetik azokat 1988. december 31-ig, illetve a 0,73 literes térfogat esetében 1985. december 31-ig.(3) a) A III. melléklet 1. a) és b) pontjában felsorolt előre csomagolt termékek 1983. december 31-ét követően csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha azok névleges térfogata szerepel a III. melléklet I. és II. oszlopában. A 0,73 liter térfogatot 1986. január 1-jei hatállyal el kell hagyni a II. oszlopból.b) A III. melléklet 1. a) és b) pontjában felsorolt előre csomagolt termékek 1988. december 31-ét követően csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha azok névleges térfogata szerepel a III. melléklet I. oszlopában.c) A fenti a) ponttól függetlenül, a III. melléklet 1. a) pontjában felsorolt, és visszaváltható csomagolásban forgalmazott termékek az alábbi térfogatokban hozhatók forgalomba:- 0,24 liter – 0,73 liter – 0,99 liter Franciaországban 1988. december 31-ig,- 0,46 liter – 0,64 liter – 0,68 liter Görögországban 1988. december 31-ig,- 0,19 liter – 0,36 liter – 0,475 liter – 0,72 liter – 0,95 liter – 1,75 liter – 1,88 liter Olaszországban 1985. december 31-ig.(4) Az ezen irányelvben foglalt rendelkezések nem akadályozhatják azokat a nemzeti jogszabályokat, amelyek környezetvédelmi alapon határozzák meg a csomagolóanyagok használatát, azok újrahasznosítása vonatkozásában."2. cikk(1) A 75/106/EGK irányelv III. melléklete I. oszlopának 1. a) pontja a következő számokkal egészül ki: "6, 9 és 10".(2) "0,187 (kizárólag repülőgépek és hajók fedélzetén történő fogyasztásra)".3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 12 hónapon belül megfeleljenek [6]. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1984. december 18-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Bruton[1] HL C 291., 1983.10.27., 11. o.[2] HL C 104., 1984.4.16., 141. o.[3] HL C 57., 1984.2.29., 13. o.[4] HL L 308., 1979.12.4., 25. o.[5] HL L 42., 1975.2.15., 1. o.[6] Erről az irányelvről a tagállamok 1984. december 20-án kaptak értesítést.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1989. december 21.) az egyes előre csomagolt folyadékok térfogat szerinti kiszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/106/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0676

Hivatalos Lap L 398 , 30/12/1989 o. 0018 - 0018 finn különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0145  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0145

		A Tanács irányelve(1989. december 21.)az egyes előre csomagolt folyadékok térfogat szerinti kiszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/106/EGK irányelv módosításáról(89/676/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a legutóbb a 88/316/EGK irányelvvel [4] módosított 75/106/EGK irányelv [5] a borágazat egyes termékei névleges térfogatérték-skálájának teljes harmonizációját írja elő;mivel a Közösségben a borok erjesztése, palackozása és címkézése terén lezajlott fejlemények ismeretében ezt a skálát módosítani kell;mivel az említett irányelv által nem szabályozott, visszaváltható palackok használatának engedélyezése érdekében az irányelvbe külön szabályokat kell beilleszteni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 75/106/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. az 1. cikk második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:"Ezen irányelv nem vonatkozik a III. mellékletben felsorolt, következő előre csomagolt termékekre:- az 1. a) pontban, amelyeket 0,25 litert meg nem haladó térfogatban erjesztenek, palackoznak és címkéznek, és szakmai használatra szánnak,- a 2. a) pontban és a 4. szakaszban, amelyeket repülőgépen, hajón vagy vonaton történő fogyasztásra, illetve vámmentes üzletekben történő értékesítésre szánnak.";2. az 5. cikk (3) bekezdésében:a) az a) pontot el kell hagyni;b) a c) pont francia bekezdései helyébe a következő szöveg lép:"– 0,68 liter, 0,70 liter és 0,98 liter Spanyolországban, 1992. december 31-ig,– 0,46 liter és 0,70 liter Görögországban, 1992. december 31-ig.";3. A III. melléklet I. oszlopának 1. a) pontja a következőképpen módosul:a) a következő szöveggel egészül ki: "0,187 (l)–4–8";b) a "0,187 (kizárólag repülőgépek és hajók fedélzetén történő fogyasztásra)" szövegrészt a térfogatérték-skála végéről el kell hagyni;c) a következő lábjegyzettel egészül ki:"(1) Kizárólag repülőgépen, hajón vagy vonaton történő fogyasztásra, illetve vámmentes üzletben történő értékesítésre vonatkozó mennyiség."2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1990. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. december 21-én.a Tanács részérőlaz elnökE. Cresson[1] HL C 31., 1989.2.7., 6. o.[2] HL C 158., 1989.6.26., 215. o. és HL C 291., 1989.11.20., 44. o.[3] HL C 139., 1989.6.5., 8. o.[4] HL L 143., 1988.6.10., 26. o.[5] HL L 42., 1975.2.15., 1. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2001/8/EK irányelve (2001. február 8.) a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált egyes anyagok gyártásáról és forgalomba hozataláról szóló 92/109/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének felváltásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0008

Hivatalos Lap L 039 , 09/02/2001 o. 0031 - 0032

		A Bizottság 2001/8/EK irányelve(2001. február 8.)a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált egyes anyagok gyártásáról és forgalomba hozataláról szóló 92/109/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének felváltásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 93/46/EGK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált egyes anyagok gyártásáról és forgalomba hozataláról szóló, 1992. december 14-i 92/109/EGK tanácsi irányelvre [2], és különösen annak 10. cikke (3) bekezdésére,mivel:(1) Érvényre kell juttatni az ENSZ Kábítószerügyi Bizottságának 2000 márciusában hozott határozatát, amely a norefedrin nevű anyagnak az 1988. évi ENSZ-egyezmény mellékletének I. táblázatába való felvételét írja elő.(2) Ennek érdekében módosítani kell az eredeti irányelv I. mellékletének 1. kategóriáját.(3) Az említett anyag felvétele következtében folytatódik az irányelv összehangolása a legutóbb a 3769/92/EGK bizottsági rendelettel [3] bevezetett és módosított, az egyes anyagok kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására való eltérítésének megakadályozására irányuló intézkedések megállapításáról szóló, 1990. december 13-i 3677/90/EGK tanácsi rendelettel [4].(4) Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 3677/90/EGK rendelet 10. cikkével létrehozott bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 92/109/EGK irányelv I. melléklete helyébe ennek az irányelvnek a melléklete lép.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2001. március 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. február 8-án.a Bizottság részérőlErkki Liikanena Bizottság tagja[1] HL L 159., 1993.7.1., 134. o.[2] HL L 370., 1992.12.19., 76. o.[3] HL L 383., 1992.12.29., 17. o.[4] HL L 357., 1990.12.20., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET"I MELLÉKLET1. [1] KATEGÓRIAAnyag | KN megnevezés (ha eltérő) | KN-kód |1-fenil-2-propanon | Fenilaceton | 29143100 |N-acetil-antranilsav | 2-acetaminobenzoesav | 29242200 |Izoszafrol (cisz + transz) | | 29329100 |3,4-metiléndioxifenilpropán-2-on | 1-(1,3-benzodioxol-5-yl)propán-2-on | 29329200 |Piperonal | | 29329300 |Szafrol | | 29329400 |Efedrin | | 29394100 |Pszeudoefedrin | | 29394200 |Norefedrin | | ex29394900 |Ergometrin | | 29396100 |Ergotamin | | 29396200 |Lizergsav | | 29396300 |Anyag | KN megnevezés (ha eltérő) | KN-kód |Ecetsavanhidrid | | 29152400 |Fenilecetsav | | 29163400 |Antranilsav | | 29224300 |Piperidin | | 29333200 |Anyag | KN megnevezés (ha eltérő) | KN-kód |Sósav | Hidrogén-klorid | 28061000 |Kénsav | | 28070010 |Kálium-permanganát | | 28416100 |Toluol | | 29023010 (90) |Etiléter | Dietil-éter | 29091100 |Aceton | | 29141100 |Metiletilketon | Butanon | 29141200 |"--------------------------------------------------