title: A Bizottság 2001/52/EK irányelve (2001. július 3.) az élelmiszerekben használható édesítőszerek különleges tisztasági követelményeinek megállapításáról szóló 95/31/EK irányelv módosításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0052

Hivatalos Lap L 190 , 12/07/2001 o. 0018 - 0020

		A Bizottság 2001/52/EK irányelve(2001. július 3.)az élelmiszerekben használható édesítőszerek különleges tisztasági követelményeinek megállapításáról szóló 95/31/EK irányelv módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a 94/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] módosított, az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 3. cikke (3) bekezdésének a) pontjára,az élelmiszerügyi tudományos bizottsággal folytatott konzultációt követően,mivel:(1) A 96/83/EK irányelvvel [3] módosított, az élelmiszerekben felhasználandó édesítőszerekről szóló, 1994. június 30-i 94/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [4] felsorolja azokat az anyagokat, amelyeket élelmiszerekben édesítőszerként fel lehet használni.(2) A legutóbb a 2000/51/EK irányelvvel [5] módosított, az élelmiszerekben használható édesítőszerek különleges tisztasági követelményeinek megállapításáról szóló, 1995. július 5-i 95/31/EK bizottsági irányelv [6] megállapítja a 94/35/EK irányelvben megemlített édesítőszerekre vonatkozó tisztasági követelményeket.(3) A műszaki fejlődés figyelembevételével a 95/31/EK irányelvben a mannitra (E 421) és az aceszulfám-K-ra (E 950) vonatkozó tisztasági követelményeket módosítani kell.(4) Figyelembe kell venni az élelmiszer-adalékanyagokkal foglalkozó közös FAO/WHO szakértői bizottság (JECFA) által a Codex Alimentariusban az édesítőszerekre meghatározott előírásokat és vizsgálati módszereket.(5) Következésképpen a 95/31/EK irányelvet módosítani kell.(6) Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 95/31/EK irányelv mellékletében az E 421 szám alatti mannitra és az E 950 szám alatti aceszulfám-K-ra vonatkozó szöveg helyébe az ezen irányelvhez csatolt melléklet szövege lép.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2002. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. július 3-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 237., 1994.9.10., 1. o.[2] HL L 40., 1989.2.11., 27. o.[3] HL L 48., 1997.2.19., 16. o.[4] HL L 237., 1994.9.10., 3. o.[5] HL L 198., 2000.8.4., 41. o.[6] HL L 178., 1995.7.28., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET"E 950 ACESZULFÁM-KSzinonimák | Aceszulfám-kálium, a 3,4-dihidro-6-metil-1,2,3-oxatiazin-4-on, 2,2-dioxid káliumsója |MeghatározásKémiai név | 6-metil-1,2,3-oxatiazin-4(3H)-on-2,2-dioxid káliumsó |Einecs | 259–715–3 |Összegképlet | C4H4KNO4S |Molekulatömeg | 201,24 |Tartalom | Legalább 99 % C4H4KNO4S, szárazanyagra vonatkoztatva |Leírás | Szagtalan, fehér, kristályos por. A szacharóznál megközelítőleg 200-szor édesebb |AzonosításA. Oldhatóság | Vízben nagyon jól, etanolban alig oldódik |B. Ultraibolya-abszorpció | Maximum 227 ± 2 nm, 10 mg minta 1000 ml vízben elkészített oldata esetében |C. Pozitív kálium-teszt | A vizsgálat eredményes (a maradékanyagot a minta 2 grammjának hevítésével lehet ellenőrizni) |D. Csapadékképződési teszt | A minta 0,2 grammos oldatához 2 ml ecetsav és 2 ml víz jelenlétében kell néhány csepp 10 %-os nátrium-kobalt-nitrát-oldatot adni. Sárga csapadék képződik |TisztaságSzárítási veszteség | Legfeljebb 1 % (105 °C, két óra) |Szerves szennyeződés | A vizsgálat eredményes 20 mg/kg UV-aktív összetevőre |Fluorid | Legfeljebb 3 mg/kg |Ólom | Legfeljebb 1 mg/kg |E 421 MANNIT1.MannitSzinonimák | D-mannit |Meghatározás | Glükózt és/vagy fruktózt tartalmazó szénhidrátoldatok katalitikus hidrogénezésével gyártott anyag |Kémiai név | D-mannit |Einecs | 200–711–8 |Összegképlet | C6H14O6 |Molekulatömeg | 182,2 |Tartalom | Legalább 96 % és legfeljebb 102 % D-mannit, szárított bázison kifejezve |Leírás | Fehér, szagtalan, kristályos por |AzonosításA. Oldhatóság | Vízben oldódik, etanolban alig oldódik, éterben gyakorlatilag nem oldódik |B. Olvadáspont-tartomány | 164 és 169 °C között |C. Vékonyréteg-kromatográfia | A vizsgálat eredményes |D. Fajlagos forgatóképesség | [α] 20D: + 23o és + 25o között (bórsavas oldatban) |E. pH-érték | 5 és 8 között 0,5 ml telített kálium-klorid-oldatot kell a minta 10 ml 10 vegyesszázalékos oldatához adni, majd meg kell mérni a pH-értékét |TisztaságSzárítási veszteség | Legfeljebb 0,3 % (105 °C, négy óra) |Redukálócukrok | Legfeljebb 0,3 % (glükózban kifejezve) |Összes cukor | Legfeljebb 1 % (glükózban kifejezve) |Szulfáthamu | Legfeljebb 0,1 % |Kloridok | Legfeljebb 70 mg/kg |Szulfát | Legfeljebb 100 mg/kg |Nikkel | Legfeljebb 2 mg/kg |Ólom | Legfeljebb 1 mg/kg |2.Erjesztéssel készült mannitSzinonimák | D-mannit |Meghatározás | A Zygosaccharomyces rouxii élesztőgomba hagyományos törzsének használatával, aerob körülmények között végzett szakaszos erjesztéssel gyártott anyag |Kémiai név | D-mannit |Einecs | 200–711–8 |Összegképlet | C6H14O6 |Molekulatömeg | 182,2 |Tartalom | Legfeljebb 99 %, szárított bázison |Leírás | Fehér, szagtalan, kristályos por |AzonosításA. Oldhatóság | Vízben oldódik, etanolban alig oldódik, éterben gyakorlatilag nem oldódik |B. Olvadáspont-tartomány | 164 és 169 °C között |C. Vékonyréteg-kromatográfia | A vizsgálat eredményes |D. Fajlagos forgatóképesség | [α] 20D: + 23o és + 25o között (bórsavas oldatban) |E. pH-érték | 5 és 8 között 0,5 ml telített kálium-klorid-oldatot kell a minta 10 ml 10 vegyesszázalékos oldatához adni, majd meg kell mérni a pH-értékét |TisztaságArabitol | Legfeljebb 0,3 % |Szárítási veszteség | Legfeljebb 0,3 % (105 °C, négy óra) |Redukálócukrok | Legfeljebb 0,3 % (glükózban kifejezve) |Összes cukor | Legfeljebb 1 % (glükózban kifejezve) |Szulfáthamu | Legfeljebb 0,1 % |Kloridok | Legfeljebb 70 mg/kg |Szulfát | Legfeljebb 100 mg/kg |Ólom | Legfeljebb 1 mg/kg |Aerob mezofil baktérium | Legfeljebb 103/g |Koliformok | Nincs jelen 10 g mintában |Salmonella | Nincs jelen 10 g mintában |E. coli | Nincs jelen 10 g mintában |Staphylococcus aureus | Nincs jelen 10 g mintában |Pseudomonas aeruginosa | Nincs jelen 10 g mintában |Penész | Legfeljebb 100/g |Élesztő | Legfeljebb 100/g" |--------------------------------------------------


title: A Tanács 93/23/EGK irányelve (1993. június 1.) a sertéstenyésztésre vonatkozó statisztikai felmérésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0023

Hivatalos Lap L 149 , 21/06/1993 o. 0001 - 0004 finn különkiadás fejezet 3 kötet 50 o. 0042  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 50 o. 0042

		A Tanács 93/23/EGK irányelve(1993. június 1.)a sertéstenyésztésre vonatkozó statisztikai felmérésekrőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],mivel a tagállamok által elkészítendő, a sertéstenyésztésre vonatkozó statisztikai felmérésekről szóló, 1976. július 20-i 76/630/EGK tanácsi irányelvet [3] több ízben módosították; mivel további módosításokra van szükség, ezért az áttekinthetőség érdekében ezen irányelvnek a rendelkezéseit újra kell fogalmazni;mivel azokban a tagállamokban, amelyekben a sertésállomány a Közösség teljes állományának csak csekély hányadát teszi ki, célszerű rendelkezni a felmérések számának csökkentéséről;mivel – különösen a sertéspiac tekintetében – a közös agrárpolitika megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságnak rendszeres adatokra van szüksége az állatállomány és a sertéshústermelés alakulásáról;mivel mind az adatgyűjtés és -feldolgozás, mind pedig a felmérések országos szinten történő megszervezése továbbra is a tagállamok statisztikai hivatalainak hatáskörébe tartozik, és a Bizottság a statisztikai információ európai szintű összehangolásáért és harmonizációjáért, valamint a Közösség politikai döntéseinek végrehajtásához szükséges összehangolt módszertan kialakításáért felelős;mivel az irányelv végrehajtásának elősegítése érdekében a tagállamok és a Bizottság között szoros együttműködésre van szükség, amelyet különösen a 72/279/EGK határozattal [4] létrehozott Agrárstatisztikai Állandó Bizottságon keresztül kell megvalósítani,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZÁLLOMÁNYFELMÉRÉSA. Tagállami szintenGyakoriság – Az adatfelvétel területe1. cikk(1) A tagállamok minden évben április, augusztus és december egyik első napjára vonatkozóan statisztikai felmérést végeznek a területükön élő sertésállományról.(2) A tagállamok, saját kérésükre, engedélyt kaphatnak arra, hogy az áprilisi és az augusztusi felméréseket kiválasztott régiókban végezzék el, azzal a feltétellel, hogy ezek a felmérések lefedik a sertésállomány legalább 70 %-át.Azok a tagállamok, amelyek sertésállománya kevesebb mint 3 millió egyedből áll, engedélyt kaphatnak arra, hogy mellőzzék az áprilisi és augusztusi felméréseket.A tagállamok saját kérésükre engedélyt kaphatnak az (1) bekezdés szerinti statisztikai felmérések helyett adminisztratív források felhasználására.(3) A (2) bekezdésben említett kérések elbírálásakor a Bizottság a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően határoz.2. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában a "sertés" kifejezés a Sus faj háziasított állatait jelöli.(2) Az 1. cikkben említett felmérések kiterjednek valamennyi, a 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott, mezőgazdasági üzemben tartott sertésre. A felméréseknek elegendő számú üzemre ki kell terjedniük a mezőgazdasági üzemszerkezet legutóbbi felmérése alapján meghatározott sertésállomány legalább 95 %-ának számbavételéhez.(3) Amennyire lehetséges, a tagállamok a (2) bekezdésben említett felméréseket az említett felmérések által nem érintett sertésállomány nagyságára vonatkozó becsléssel egészítik ki.Kategóriák szerinti bontás3. cikk(1) Az 1. cikkben előírt felméréseket úgy kell elvégezni, hogy biztosított legyen a sertésállománynak legalább a következő kategóriák szerinti bontása:A. 20 kg élősúlyt el nem érő malac;B. 20 kg-ot elérő vagy ezt meghaladó, de 50 kg-ot el nem érő élősúlyú sertés;C. az alábbi élősúlyú hízósertés, ideértve a vágókanokat és a vágókocákat:a) 50 kg vagy e fölötti, de 80 kg-ot el nem érő;b) 80 kg vagy e fölötti, de 110 kg-ot el nem érő;c) 110 kg vagy e fölötti;D. 50 kg-ot elérő és e fölötti élősúlyú tenyészsertés:a) kan;b) fedeztetett kocák, amelyekből:b1) első alkalommal fedeztetett koca;c) egyéb kocák, melyekből:c1) még nem fedeztetett kocasüldő.(2) Az (1) bekezdésben említett kategóriák a 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően módosíthatók.(3) A kategóriákat a 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni.Pontosság4. cikk(1) Az 1. cikkben említett felméréseket teljes körű felmérések vagy reprezentatív mintavétel formájában kell lebonyolítani.(2) Az egyes tagállamok esetében a 2. cikk (2) bekezdésében előírt felmérések eredményeit tekintve a mintavételi hibák nem haladhatják meg a sertésállomány 2 %-át (68 %-os konfidencia-intervallum).(3) A mintavételi kereten és a 2. cikk (3) bekezdésében említett kiegészítő becsléseken túlmenően a tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmérési eredmények minőségének biztosítása érdekében szükségesnek ítélnek.Adatszolgáltatási határidő5. cikk(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot a felmérések előzetes eredményeiről és a kiegészítő becslésekről:- az áprilisi felmérések esetén az adott év június 15-e előtt,- az augusztusi felmérések esetén az adott év október 15-e előtt,- a decemberi felmérések esetén a következő év február 15-e előtt.(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott felmérések eredményeiről és a kiegészítő becslésekről:- az áprilisi felmérések esetén az adott év augusztus 1-je előtt,- az augusztusi felmérések esetén az adott év december 1-je előtt,- a decemberi felmérések esetén a következő év április 1-je előtt.B. Regionális szintenTerületi felosztás6. cikk(1) A decemberi felmérés végleges eredményét a területi felosztás alapján, a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően meghatározottak szerint kell összesíteni.(2) A 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően a Bizottság jóváhagyhatja a tagállamnak azt a kérését, hogy az áprilisi vagy augusztusi felmérés végleges eredményeihez az (1) bekezdésben meghatározott regionális bontást alkalmazza.(3) Az (1) bekezdésben említett területi felosztást a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően módosítani lehet.Adatszolgáltatási határidő7. cikkA tagállamok a referenciahónapot követő év május 15-ét megelőzően tájékoztatják a Bizottságot a 6. cikkben említett adatokról.C. Az állatállomány mérete szerinti bontásMéretosztályok8. cikk(1) Páratlan években a tagállamok a decemberi adatfelvételek végleges eredményeit országos szinten a 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott méretosztályok szerint bontják.(2) A 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően a Bizottság jóváhagyhatja a tagállamnak azt a kérését, hogy az a páros évek és/vagy az év adott hónapja végleges eredményeire az (1) bekezdésben említett méretosztályok szerinti bontást alkalmazza.(3) Az (1) bekezdésben meghatározott méretosztályokat a 17. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően módosítani lehet.Adatszolgáltatási határidő9. cikkA tagállamok a 8. cikkben meghatározott adatokat a referenciahónapot követő év május 15-ét megelőzően juttatják el a Bizottság részére.II. SZAKASZVÁGÁSI STATISZTIKÁK10. cikk(1) A tagállamok havi statisztikákat készítenek a területükön található vágóhidakon levágott azon sertések számáról és hasított súlyáról, amelyek húsát emberi fogyasztásra alkalmasnak minősítették.Annak érdekében, hogy a statisztikák a területükön levágott valamennyi sertésre kiterjedjenek, a tagállamok szükség esetén becsléseket is szolgáltatnak a jelentésből kimaradt vágásokra vonatkozóan.(2) Az (1) bekezdésben említett statisztikákat az alábbi kategória szerint kell elkészíteni:A. sertés összesen.(3) Az (1) bekezdésben említett hasított súly és a (2) bekezdésben említett kategória a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kerülnek meghatározásra.Adatszolgáltatási határidő11. cikkA tagállamok a referenciahónapot követő két hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot a 10. cikk (1) bekezdésében említett statisztikák eredményéről.III. SZAKASZTERMELÉSI ELŐREJELZÉSEK12. cikk(1) A tagállamok a felmérések eredményei és egyéb rendelkezésükre álló információk alapján minden egyes naptári negyedévre előrejelzést készítenek a termelésről a sertésállomány vonatkozásában.A termelési mutató bruttó hazai termelésként kifejezve tartalmazza az összes levágott sertés számát, valamint a Közösségbe, illetve az onnan kifelé irányuló élősertés-kereskedelem egyenlegét.(2) Az (1) bekezdésben említett előrejelzéseket a következő kategória szerint kell elkészíteni:A. sertés összesen.(3) Az (1) bekezdésben említett termelési mutató meghatározását a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően módosítani lehet.Adatszolgáltatási határidő13. cikkA tagállamok az alábbi három hónapos időszakokra a következő időpontokban továbbítják a 12. cikk (1) bekezdésében említett előrejelzéseket a Bizottságnak:a) a folyó év harmadik negyedévéig (azt beleértve) terjedő előrejelzéseket február 15. előtt;b) a következő év első negyedévéig (azt beleértve) terjedő előrejelzéseket június 15. előtt;c) a következő év második negyedévéig (azt beleértve) terjedő előrejelzéseket október 15. előtt.IV. SZAKASZÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK14. cikkA tagállamok az 5., 7., 9., 11. és 13. cikkekben említett adatokat a titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó statisztikai adatoknak az Európai Közösségek Statisztikai Hivatalához történő továbbításáról szóló, 1990. június 11-i 1588/90/Euratom, EGK tanácsi rendeletnek [5] megfelelően nyújtják be a Bizottsághoz.15. cikkA Bizottság, a tagállamokkal konzultálva, megvizsgálja:a) a közölt eredményeket;b) azon technikai nehézségeket, amelyek különösen az adatfelvételek és becslések előkészítéséből és lebonyolításából erednek;c) a felmérési eredmények és a becslések megbízhatóságát.16. cikkA tagállamok minden olyan módszertani vagy egyéb változásról tájékoztatják a Bizottságot, amely jelentős mértékben befolyásolhatja a statisztikákat. E tájékoztatásnak az adott változás életbe lépését követő három hónapon belül kell megtörténnie. A Bizottság a megfelelő munkacsoportokon keresztül minden ilyen tájékoztatásról értesíti a többi tagállamot.17. cikk(1) Amennyiben az e cikkben szabályozott eljárást kell követni, az Agrárstatisztikai Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) elnöke saját kezdeményezésére vagy a tagállam képviselőjének kérésére az ügyet a bizottság elé terjeszti.(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt 54 szavazatos többséggel hozzák meg; a tagállamok képviselőinek szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.18. cikk(1) A 76/630/EGK irányelv 1994. január 1-jével hatályát veszti.(2) A hatályát vesztett irányelvre vonatkozó bármely hivatkozást erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni.19. cikkA tagállamok az ennek az irányelvnek a betartásához szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási előírásokat 1994. január 1-jéig hatályba léptetik.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.20. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1993. június 1-jén.a Tanács részérőlaz elnökJ. Andersen[1] HL C 18., 1993.1.23., 12. o.[2] HL C 115., 1993.4.26.[3] HL L 223., 1976.8.16., 4. o. Az irányelvet legutóbb az 1057/91/EGK rendelet módosította (HL L 107., 1991.4.27., 11. o.)[4] HL L 179., 1972.8.7., 1. o.[5] HL L 151., 1990.6.15., 1. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1986. június 20.) a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31986L0320

Hivatalos Lap L 200 , 23/07/1986 o. 0038 - 0038 finn különkiadás fejezet 3 kötet 21 o. 0158  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 21 o. 0158

		A Bizottság irányelve(1986. június 20.)a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelv módosításáról(86/320/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 86/155/EK irányelvvel [1] módosított, a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 2. cikkének (1a) bekezdésére és 21a. cikkére,mivel a 66/402/EGK irányelv hatálya alá tartozó fajok keresztezésének eredményeként létrejövő hibridekkel kapcsolatos tudományos és műszaki ismeretek bővülésének figyelembevételével az említett irányelv hatályát ki kell terjeszteni a Sorghum bicolor és a Sorghum sudanense keresztezésének eredményeként létrejövő hibridekre azok közösségbeli jelentőségének megnövekedése miatt;mivel a tudományos és műszaki ismeretek bővülésének figyelembevételével módosítani kell az említett irányelv I. mellékletét azoknak a feltételeknek a kiigazítása érdekében, amelyeknek a Sorghum fajok vetéseinek meg kell felelniük;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 66/402/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdésének A. pontja a következő szöveggel egészül ki:"Ez a meghatározás kiterjed a fent említett fajok keresztezésének eredményeként létrejövő következő hibridekre is:Sorghum bicolor (L.) Moench × Sorghum sudanense (Piper) Stapf. | A Sorghum és a szudáni fű keresztezésének eredményeként lét- rejövő hibridek. |Ha másként nem határozzák meg, a fent említett hibridek vetőmagjaira az azok alapjául szolgáló egyes fajok esetében alkalmazandó szabványok és egyéb feltételek vonatkoznak."2. Az I. melléklet 3. C. b) pontja a "hibridváltozatok" szóval egészül ki a "minősített vetőmagvai" szavak előtt.3. Az I. melléklet 3. C. pontja a következő szöveggel egészül ki:"c) a Sorghum fajok nyílt beporzású vagy szintetikus fajtáinak vetései megfelelnek a következő szabványoknak: a vetésben a nyilvánvalóan nem a fajtához tartozó növények száma legfeljebb:- 30 m2-enként egy az elit vetőmag termesztése esetén,- 10 m2-enként egy a minősített vetőmag termesztése esetén".2. cikkA tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1987. július 1-jén megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1986. június 20-án.a Bizottság részérőlFrans Andriessenalelnök[1] HL L 118., 1986.5.7., 23. o.[2] HL 125., 1966.7.11., 2308/66. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2004/8/EK irányelve (2004. február 11.) a hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32004L0008

Hivatalos Lap L 052 , 21/02/2004 o. 0050 - 0060

		Az Európai Parlament és a Tanács 2004/8/EK irányelve(2004. február 11.)a hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],mivel:(1) A Közösségben a kapcsolt energiatermelés lehetőségét, mint az energiamegtakarítás egyik eszközét jelenleg nem használják ki megfelelő mértékben. A hasznos hőigényen alapuló, nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés támogatása közösségi prioritás, tekintettel a kapcsolt energiatermelés által a primerenergiamegtakarítás tekintetében nyújtott előnyökre, a hálózati veszteségek mérséklésére és a káros anyagok, különösen az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére. Ezen túlmenően az energiának a kapcsolt energiatermelés révén történő hatékony felhasználása az energiaellátás biztonságához, valamint az Európai Unió és tagállamai versenyképességének megőrzéséhez is pozitív módon járulhat hozzá. Ennél fogva szükséges intézkedéseket hozni annak biztosítása érdekében, hogy ez a lehetőség jobban kihasználható legyen a belső energiapiac keretében.(2) Az Európai Parlament és a Tanács 2003. június 26-i 2003/54/EK irányelve [5] közös szabályokat állapít meg a villamos energia belső piacán a termelésre, átvitelre, elosztásra és ellátásra vonatkozóan. Ebben az összefüggésben a kapcsolt energiatermelés a verseny erősödését szolgálja, figyelemmel az új piaci szereplőkre is.(3) Az "Európai stratégia az energiaellátás biztonságának megteremtése felé" elnevezésű zöld könyv rámutat, hogy az Európai Unió rendkívüli mértékben függ jelenleg az igények megközelítőleg 50 %-át kitevő külső energiaellátástól, amely arány 2030-ig 70 %-ra is emelkedhet, amennyiben marad a jelenlegi tendencia. Az importfüggőség és a növekvő importarány növeli a szolgáltatás megszakításának, illetve az ellátási nehézségek kialakulásának veszélyét. Mindazonáltal az ellátás biztonságát nem szabad úgy értelmezni, mint amely leszűkíthető az importfüggőség csökkentésére és a hazai termelés ösztönzésére. Az ellátás biztonságának megteremtése széles körű politikai intézkedéseket igényel, amelyek célja többek között az energiaforrások és termelési technológiák sokféleségének megteremtése, valamint a nemzetközi kapcsolatok fejlesztése. A zöld könyv ezen kívül azt is hangsúlyozta, hogy az energiaellátás biztonsága elengedhetetlen a jövőbeni fenntartható fejlődéshez. A zöld könyv következtetése szerint az energiaigény csökkentése érdekében elfogadott intézkedések alapvető fontosságúak mind az importfüggőség csökkentése, mind pedig az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának korlátozása szempontjából. A zöld könyvről szóló, 2001. november 15-i állásfoglalásban [6] az Európai Parlament olyan kezdeményezések megtételére szólított fel, amelyek az energiahatékony erőművekre történő átállást szorgalmazzák, beleértve a hőenergiával kapcsolt villamosenergia-termelést is.(4) A Bizottság "Fenntartható fejlődés Európában egy jobb világért – Az Európai Unió fenntartható fejlődési stratégiája" című, a 2001. június 15–16-ai Göteborgi Európai Tanácson közreadott közleménye az éghajlatváltozást a fenntartható fejlődés egyik legnagyobb akadályának tartotta, és hangsúlyozta a tiszta energia fokozott használata és az energiaigények csökkentésére vonatkozó egyértelmű intézkedések szükségességét.(5) A kapcsolt energiatermelésnek a primer energia megtakarítása érdekében végzett fokozottabb alkalmazása fontos részét képezheti egyrészt azoknak az intézkedéseknek, amelyre az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyvének teljesítéséhez szükség van, másrészt bármely más szakpolitikai tervnek is, amely a jövőbeni kötelezettségvállalások teljesítését szolgálja. A Bizottság az Európai Éghajlatváltozási Program első szakaszának végrehajtásáról szóló közleményében a kapcsolt energiatermelés támogatását azon intézkedések egyikeként határozta meg, amelyek az energiaágazat vonatkozásában az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentéséhez szükségesek, és bejelentette azon szándékát, hogy 2002-ben egy irányelvjavaslatot kíván benyújtani a kapcsolt energiatermelés támogatásáról.(6) A Bizottságnak az Európai Éghajlatváltozási Program első szakasza végrehajtásáról kiadott közleményéről szóló, 2002. szeptember 25-i állásfoglalásában [7] az Európai Parlament üdvözli a hővel kapcsoltan termelt villamos energia (CHP) használatának támogatására vonatkozó közösségi intézkedések fokozásának érdekében beadandó javaslat ötletét és felszólít a CHP támogatásáról szóló irányelv azonnali elfogadására.(7) A kapcsolt energiatermelés fontosságát már a hővel kapcsolt villamos energia támogatására vonatkozó közösségi stratégiáról szóló, 1997. december 18-i tanácsi állásfoglalás [8] és 1998. május 15-i európai parlamenti állásfoglalás [9] is hangsúlyozta.(8) A Tanács a 2000. május 30-i és 2000. december 5-i következtetésében támogatta a Bizottság energiahatékonysági cselekvési tervét és a kapcsolt energiatermelést az egyik legfontosabb rövid távú prioritásként jelölte meg. Az Európai Parlament az energiahatékonysági cselekvési tervről szóló, 2001. március 14-i állásfoglalásában [10] felszólította a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot a kapcsolt energia minden olyan esetben történő támogatására vonatkozó közös szabályokról, ahol ennek környezetvédelmi szempontból értelme van.(9) A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv [11], a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló, 2001. október 23-i 2001/80/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [12], valamint a hulladékok égetéséről szóló, 2000. december 4-i 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [13] kiemeli az új létesítmények kapcsolt energiatermelési lehetősége felmérésének szükségességét.(10) Az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [14] előírja, hogy a tagállamokban minden olyan új épület esetében, amelynek teljes hasznos alapterülete 1000 m2-nél nagyobb, az építkezés megkezdése előtt számításba kell venni alternatív rendszerek, úgymint a kapcsolt energiatermelés, műszaki, környezetvédelmi és gazdasági megvalósíthatóságának lehetőségét is.(11) A nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést ebben az irányelvben annak az energia-megtakarításnak az alapján kell meghatározni, amely a kapcsolt termeléssel érhető el a külön hő- és villamosenergia-termeléssel szemben. A 10 %-ot meghaladó energiamegtakarítás "nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésnek" minősül. Az energiamegtakarítás maximalizálása és az energia-megtakarítási lehetőség elvesztésének elkerülése érdekében fokozott figyelmet kell fordítani a kapcsolt energiatermeléssel foglalkozó egységek üzemeltetési körülményeire.(12) A primer energia megtakarítása értékelésének összefüggésében igen fontos azoknak a tagállamoknak a helyzetét figyelembe venni, ahol a villamosenergia-fogyasztás legnagyobb részét importból fedezik.(13) Az átláthatóság érdekében igen fontos a kapcsolt energiatermeléssel kapcsolatos egységes alapfogalmak elfogadása. Ha a kapcsolt energiatermeléssel foglalkozó létesítményeket úgy szerelik fel, hogy külön villamosenergia-termelésre vagy hőtermelésre is képesek legyenek, az ilyen termelést a származási garancia kiállítása céljából, valamint statisztikai célokból nem lehet kapcsolt energiatermelésnek tekinteni.(14) Annak biztosítása érdekében, hogy az ezen irányelv keretében a kapcsolt energiatermelés számára biztosított támogatás a hasznos hőigényen és a primer energia megtakarításán alapuljon, a kapcsolt energiatermelés hatékonyságának az alapfogalmaknak megfelelő felmérésére és meghatározására alkalmas feltételek kialakítására van szükség.(15) Ennek az irányelvnek az általános célkitűzése, hogy a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségének kiszámítására összehangolt módszert, valamint annak alkalmazásához szükséges iránymutatást alakítson ki, figyelembe véve a módszertani lehetőségeket, mint például amelyeket jelenleg dolgoznak ki az európai szabványügyi szervezetek. A módszernek a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében kiigazíthatónak kell lennie. A II. és III. mellékletben szereplő számításoknak a kapcsolt energiatermelő mikroegységekre való alkalmazását – az arányosság elvének megfelelően – független szakértő testület által tanúsított típusvizsgálati eljárásból származó értékekre kell alapozni.(16) A kapcsolt energiatermelés és a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés ebben az irányelvben használt meghatározása nem érinti a nemzeti jogszabályokban szereplő egyéb meghatározások használatát, ha azokat nem az ezen irányelvben meghatározott célok érdekében alkalmazzák. Ezen túlmenően helyénvalónak látszik a 2003/54/EK irányelvben, valamint a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben szereplő irányadó kifejezések átvétele [15].(17) A hasznos hőteljesítmény mérése a kapcsolt energiatermelő erőmű leadási pontján alátámasztja annak szükségességét, hogy biztosítható legyen, hogy a kapcsolt energiatermeléssel előállított hasznos hő nem vész el az elosztóhálózat nagy arányú hőveszteségének következtében.(18) A villamosenergia-termelés/hőtermelés arány olyan műszaki jellemző, amelyet meg kell határozni a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségének kiszámítása érdekében.(19) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "kapcsolt energiatermelő egység" meghatározás magában foglalhat olyan berendezéseket is, amelyekben csak villamos energia vagy csak hőenergia állítható elő, mint amilyen például a rásegítő tüzelő vagy utánégető berendezés. Az ezekből a berendezésekből származó energia azonban nem tekinthető kapcsolt energiatermelésnek a származási garancia szempontjából, valamint statisztikai célokból.(20) A "kapcsolt energiatermelő kis egység" meghatározás többek között magában foglalja a kapcsolt energiatermelő mikroegységeket és az elosztott kapcsolt energiatermelő egységeket is, mint amilyenek például a távoli, elzárt területeket ellátó vagy korlátozott mértékű lakossági, kereskedelmi, illetve ipari igényeket kiszolgáló egységek.(21) Az átláthatóság növelése érdekében, hogy a fogyasztók választani tudjanak a kapcsolt energiatermeléssel, illetve egyéb technikákkal előállított villamos energia között, szükséges annak biztosítása, hogy a hatásfokra vonatkozó összehangolt referenciaértékek alapján igazolni lehessen a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés származását. A származási garanciára vonatkozó szabályozás azonban önmagában még nem jogosít fel a nemzeti támogatási mechanizmusok igénybevételére.(22) Fontos, hogy a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléssel előállított villamos energia minden formájára vonatkozzon származási garancia. A származási garanciát fontos megkülönböztetni a becserélhető bizonyítványoktól.(23) A kapcsolt energiatermelés növekvő piaci elterjedésének középtávon történő biztosítása érdekében kötelezni kell a tagállamokat, hogy fogadjanak el és tegyenek közzé egy olyan jelentést, amely az ország nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelési potenciálját elemzi, és amely jelentés külön elemzést tartalmaz a kapcsolt energiatermelés akadályairól, valamint azokról az intézkedésekről, amelyet az igazolási rendszer megbízhatóságának biztosítására dolgoztak ki.(24) Az állami támogatásnak összhangban kell lennie a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatással [16], beleértve a támogatáshalmozódás kizárására vonatkozó szabályokat is. Ez az iránymutatás jelenleg még megenged bizonyos mértékű állami támogatást, amennyiben kimutatható, hogy a támogatási intézkedések a környezetvédelem szempontjából kedvezőek, mert az átalakítás hatásfoka különösen magas, mert az intézkedések következtében lehetővé válik az energiafelhasználás csökkentése, vagy mert a termelési folyamat a környezetre nézve kevésbé káros. Az ilyen támogatásra bizonyos esetekben szükség van a kapcsolt energiatermelési potenciál további kiaknázása érdekében, különösen, ha figyelembe vesszük az externális költségek beépítésének szükségességét is.(25) A kapcsolt energiatermelés támogatására vonatkozó állami rendszereknek főként a gazdaságilag indokolható hő- és hűtési igényen alapuló kapcsolt energiatermelésre kell irányulniuk.(26) A tagállamok különféle mechanizmusokat működtetnek a kapcsolt energiatermelés nemzeti szinten történő támogatása érdekében, beleértve a beruházási támogatást, adómentességet és -kedvezményeket, zöld bizonyítványokat és közvetlen ártámogatási rendszereket. Az ezen irányelvben megfogalmazott cél elérésének egyik fontos eszköze – a befektetői bizalom megtartása érdekében – e rendszerek megfelelő működésének szavatolása mindaddig, amíg működésbe nem lépnek az egységes közösségi keretek. A Bizottságnak szándékában áll, hogy a helyzetet figyelemmel kísérje és beszámoljon a nemzeti támogatási rendszerek alkalmazásával kapcsolatos tapasztalatokról.(27) A nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia átvitelével és elosztásával kapcsolatban a 2001/77/EK irányelv 7. cikke (1), (2) és (5) bekezdésének rendelkezéseit, illetve a 2003/54/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni. Amíg a kapcsolt energiatermelést végző a nemzeti jogszabályok értelmében a 2003/54/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdése szerinti feljogosított fogyasztó, a kiegészítő villamos energia beszerzésekor, amelyre a kapcsolt energiatermelő erőmű néha rákényszerül, a díjakat tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján kell megállapítani. Különösen a kapcsolt energiatermelő kis- és mikroegységeknek a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléssel előállított villamos energia hálózati rendszeréhez való hozzáférés segíthető elő, a Bizottság tájékoztatása mellett.(28) Általánosságban a legfeljebb 400 kW teljesítményű, a folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok hatásfok-követelményeiről szóló, 1992. május 21-i 92/42/EGK tanácsi irányelv [17] meghatározása alá tartozó, kapcsolt energiatermeléssel foglalkozó egységek valószínűleg nem fogják teljesíteni az ott meghatározott hatékonysági minimumkövetelményeket, és ezért azokat ki kell zárni azon irányelv alkalmazási köréből.(29) A számos kis- és középtermelőt is magában foglaló kapcsolt energiatermelési ágazat sajátos szerkezetét figyelembe kell venni, különösen a kapcsolt energiatermelő erőművek építéséhez szükséges engedélyek megadásával kapcsolatos közigazgatási eljárások felülvizsgálata során.(30) Ennek az irányelvnek a célja értelmében a kapcsolt energiatermelés támogatására létrehozott keretrendszer kialakításakor fontos hangsúlyozni az új, kapcsolt energiatermelő létesítményekbe történő beruházáshoz a stabil gazdasági és közigazgatási feltételek szükségességét. A tagállamokat ösztönözni kell, hogy legalább négyéves támogatási rendszerek kialakítása, valamint a közigazgatási eljárások gyakori változtatásainak elkerülése stb. révén elégítsék ki ezt a szükségletet. A tagállamokat továbbá annak biztosítására is ösztönözni kell, hogy az állami támogatási rendszerek a fokozatosan csökkentés elvét képviseljék.(31) A kapcsolt energiatermelés összhatásfoka és fenntarthatósága sok tényezőtől függ, például az alkalmazott technológiától, a felhasznált tüzelőanyagtól, a terhelési görbéktől, a termelőegység méretétől, de a hő sajátosságaitól is. Gyakorlati okokból, valamint azon tény alapján, hogy más és más hőmérsékletű hőre van szükség attól függően, hogy a kimenő hőteljesítményt milyen célokra kívánják felhasználni, és hogy ezek, valamint egyéb különbségek is befolyásolják a kapcsolt energiatermelés hatékonyságát, a kapcsolt energiatermelést osztályokba kell sorolni, úgymint "ipari célú kapcsolt energiatermelés," fűtési célú kapcsolt energiatermelés "és" mezőgazdasági célú kapcsolt energiatermelés.(32) A Szerződés 5. cikkében megfogalmazott szubszidiaritás és arányosság elvének megfelelően a kapcsolt energiatermelésnek a belső energiapiacon való támogatására vonatkozó keretrendszer általános alapelveit közösségi szinten kell megfogalmazni, ám ezek részletes végrehajtását a tagállamokra kell bízni, lehetővé téve, hogy minden tagállam megválaszthassa a saját helyzetének legjobban megfelelő rendszert. Ez az irányelv csupán a célkitűzések eléréséhez szükséges minimumkövetelményekre szorítkozik, és nem lépi túl az ehhez szükséges mértéket.(33) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [18] összhangban kell elfogadni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélEnnek az irányelvnek a célja, hogy a belső energiapiacon a primer energia megtakarításán és a hasznos hőigényen alapuló, nagy hatásfokú kapcsolt hő- és villamosenergia-termelés támogatására és fejlesztésére vonatkozó keretrendszer létrehozása révén fokozza az energiahatékonyságot és javítsa az energiaellátás biztonságát, tekintetbe véve a sajátos nemzeti körülményeket, különösen az éghajlati és gazdasági feltételekkel kapcsolatosakat.2. cikkHatályEzt az irányelvet a 3. cikkben meghatározott kapcsolt energiatermelésre, valamint az I. mellékletben felsorolt kapcsolt energiatermelési technológiákra kell alkalmazni.3. cikkMeghatározásokEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:a) "kapcsolt energiatermelés": az egyetlen folyamat során egyszerre termelt hőenergia és villamos és/vagy mozgási energia;b) "hasznos hő": a kapcsolt energiatermelés folyamata során valamely, gazdaságilag indokolt hő- vagy hűtési igény kielégítése érdekében előállított hő;c) "gazdaságilag indokolt szükséglet": a hő vagy hűtés iránti igényt meg nem haladó mértékű kereslet, amelyet egyébként piaci feltételek mellett, a kapcsolt energiatermeléstől eltérő egyéb energia-előállító folyamat révén elégítenének ki;d) "kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia": olyan villamos energia, amelyet hasznos hő termeléséhez kapcsolt folyamat során állítottak elő, és amelyet a II. mellékletben megállapított módszer szerint számítottak ki;e) "tartalék villamos energia": olyan villamos energia, amelyet a villamosenergia-hálózaton szállítanak olyan esetekben, amikor a kapcsolt energiatermelési folyamat megszakad, beleértve a karbantartási időszakokat, illetve üzemzavarokat is;f) "pót-villamosenergia": olyan villamos energia, amelyet a villamosenergia-hálózatról szállítanak olyan esetekben, amikor a villamos energia iránti igény nagyobb, mint a kapcsolt energiatermelési folyamat villamos energia termelése;g) "összhatásfok": a villamos energia, illetve mozgási energia, valamint hasznos hő éves összege, osztva a kapcsolt hőenergia-termeléshez, valamint a bruttó villamosenergia- és mozgásienergia-termeléshez felhasznált tüzelőanyaggal;h) "hatásfok": a tüzelőanyag "nettó fűtőértéke" ("alsó fűtőértéknek" is nevezik) alapján számított hatásfok;i) "nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés": a III. mellékletben meghatározott követelményeknek megfelelő kapcsolt energiatermelés;j) "hatásfok-referenciaérték külön termelés esetén": annak az alternatív hő-, illetve villamosenergia-termelő folyamatnak a hatásfoka, amelynek helyettesítésére szánják a kapcsolt energiatermelési folyamatot;k) "villamosenergia/hő arány": a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia és a hasznos hő aránya teljes kapcsolt energiatermelési üzemmódban, az adott egység üzemeltetési adatainak felhasználásával számítva;l) "kapcsolt energiatermelő egység": olyan termelőegység, amely kapcsolt energiatermelésre képes;m) "kapcsolt energiatermelő mikroegység": olyan kapcsolt energiatermelő egység, amelynek legnagyobb kapacitása 50 kWe alatt marad;n) "kapcsolt energiatermelő kis egység": kapcsolt energiatermelő olyan egység, amelynek beépített kapacitása 1 MWe alatt marad;o) "összes kapcsolt energiatermelés": a kapcsolt energiatermelési folyamat során nyert összes villamos energia, mozgási energia és hasznos hő.Ezenkívül a 2003/54/EK és a 2001/77/EK irányelv vonatkozó meghatározásait is alkalmazni kell.4. cikkA kapcsolt energiatermelés hatásfok-követelményei(1) Annak érdekében, hogy a kapcsolt energiatermelés hatásfokát a III. mellékletben foglaltakkal összhangban meg lehessen határozni, a Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően legkésőbb 2006. február 21-ig kialakítja a külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó egységes hatásfok-referenciaértékeket. Ezek az egységes hatásfok-referenciaértékek a vonatkozó tényezőkkel differenciált értékek mátrixából állnak, beleértve a létesítmény építésének évét, valamint a tüzelőanyag típusát is, és megfelelően dokumentált elemzésen kell alapulniuk, amely többek között figyelembe veszi a valóságos üzemi körülmények között végzett használatból származó adatokat, a villamos energia határokon átnyúló cseréjét, a tüzelőanyag-mixet és az éghajlati tényezőket éppúgy, mint az alkalmazott kapcsolt energiatermelési technológiát, a III. mellékletben található alapelveknek megfelelően.(2) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően első alkalommal 2011. február 21-én, majd ezt követően négyévente áttekinti az (1) bekezdésben említett, a külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó összehangolt hatásfok-referenciaértékeket a technológiai fejlődés és az energiaforrások megoszlásában bekövetkezett változások figyelembevétele céljából.(3) Azok a tagállamok, amelyek az irányelvet azt megelőzően alkalmaznák, mielőtt a Bizottság kialakítja az (1) bekezdésben említett, a külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó egységes hatásfok-referenciaértékeket, az (1) bekezdésben említett időpontig terjedő időszakra el kell fogadniuk saját nemzeti, a külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó hatásfok-referenciaértékeiket, amelyeket a III. mellékletben meghatározott módszer szerint a kapcsolt energiatermelésből származó primerenergiamegtakarítás kiszámításához használnak fel.5. cikkA nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia származási garanciája(1) A 4. cikk (1) bekezdésében említett összehangolt hatásfok-referenciaértékek alapján a tagállamok legkésőbb az értékek elfogadását követő hat hónapon belül biztosítják, hogy a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia származása az egyes tagállamokban megállapított objektív, átlátható és megkülönböztetéstől mentes kritériumoknak megfelelően szavatolható legyen. Azt is biztosítják, hogy a villamos energia származási garanciája lehetővé tegye a termelők számára annak bemutatását, hogy az általuk értékesített villamos energia nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származik és ebből a célból a származási garanciát a termelő kérésére állítják ki.(2) A tagállamok kijelölnek egy vagy több, a termelési és elosztási tevékenységektől független illetékes szervet az (1) bekezdésben említett származási garancia kiadásának felügyeletére.(3) A tagállamok vagy az illetékes szervek megfelelő mechanizmusokat vezetnek be annak érdekében, hogy a származási garancia pontos és megbízható legyen, és a 10. cikk (1) bekezdésében említett jelentésben ismertetik azokat az intézkedéseket, amelyeket a garanciarendszer megbízhatóságának biztosítása érdekében tettek.(4) A származási garanciára vonatkozó rendszerek önmagukban még nem jogosítanak fel a nemzeti támogatási mechanizmusok igénybevételére.(5) A származási garancia meghatározza:- annak a tüzelőanyag-forrásnak az alsó (nettó) fűtőértékét, amelyből a villamos energiát előállítják, a villamos energiával együtt termelt hő felhasználásának módját és végezetül a termelés helyét és idejét,- azt a villamosenergia-mennyiséget, amely a II. melléklet szerinti nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származik, és amelyet a garancia megjelenít,- a III. mellékletben foglaltakkal összhangban, a Bizottság által a 4. cikk (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően meghatározott összehangolt hatásfok-referenciaérték alapján számított primerenergiamegtakarítás mértékét.A tagállamok a származási garancián további tájékoztató adatokat is megadhatnak.(6) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint kiadott származási garanciát a tagállamok, kizárólag az (5) bekezdésben említett elemek bizonyítékaként, kölcsönösen elismerik. Amennyiben a származási garanciát – különösen a csalások megelőzésével kapcsolatos okokból – nem ismerik el ilyen bizonyítékként, azt objektív, átlátható és megkülönböztetés mentes feltételek alapján kell megtenni.A származási garancia elismerésének megtagadása esetén a Bizottság kötelezheti az elismerést megtagadó felet az igazolás elismerésére, különös tekintettel az elismerést szabályozó objektív, átlátható és megkülönböztetés mentes feltételekre.6. cikkA nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés nemzeti lehetőségei(1) A tagállamok elemzést készítenek a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés alkalmazására nemzeti szinten rendelkezésre álló lehetőségekről, beleértve a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő mikroegységeket is.(2) Az elemzés:- megfelelően dokumentált tudományos adatokon alapul, és megfelel a IV. mellékletben felsorolt követelményeknek,- meghatározza a hasznos fűtési és hűtési igényekkel kapcsolatos valamennyi lehetőséget, amelyek megfelelőek a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés szempontjából, valamint azon tüzelőanyagok és egyéb energiaforrások hozzáférhetőségét, amelyek a kapcsolt energiatermelésben energiahordozók,- tartalmaz egy külön elemzést azon akadályokról, amelyek gátolhatják a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés nemzeti szintű lehetőségeinek megvalósítását. Az elemzés különösen a tüzelőanyagok árával, költségeivel, a tüzelőanyagokhoz való hozzáféréssel, a hálózattal, a közigazgatási eljárásokkal, valamint az energiaáraknál az externális költségek beépítésének hiányával kapcsolatos akadályokkal foglalkozik.(3) A tagállamok először legkésőbb 2007. február 21-ig, majd ezt követően négyévente – a Bizottságnak az esedékes időpontot legalább hat hónappal megelőző kérésére – értékelik a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés terén elért előrehaladást.7. cikkTámogatási rendszerek(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kapcsolt energiatermelés támogatása a meglévő és majdan épülő egységek esetében egyaránt a hasznos hőigényen, valamint a primerenergia-megtakarításon alapul, figyelembe véve az egyéb, az energiaigény csökkentését célzó gazdaságilag életképes vagy környezetvédelmi szempontból előnyös intézkedéseket, mint amilyenek az egyéb energiahatékonysági intézkedések.(2) A Bizottság a Szerződés 87. és 88. cikkének sérelme nélkül értékeli a tagállamokban megvalósított támogatási mechanizmusok alkalmazását, amelyeknek megfelelően adott kapcsolt energiatermelő egységek az állami hatóságok által kiadott rendelkezések értelmében közvetlen vagy közvetett támogatásban részesülnek, és amelyek korlátozó hatást gyakorolhatnak a kereskedelemre.A Bizottság megvizsgálja, hogy azok a mechanizmusok hozzájárulnak-e a Szerződés 6. cikkében, valamint 174. cikke (1) bekezdésében meghatározott célkitűzések megvalósításához.(3) A Bizottság a 11. cikkben említett jelentésben megfelelően dokumentált elemzést készít az e cikk (2) bekezdésében említett különböző támogatási mechanizmusok párhuzamos működésével és alkalmazásával kapcsolatban szerzett tapasztalatokról. A jelentés értékeli a támogatási mechanizmusok eredményességét – beleértve a költséghatékonyságot is – a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés felhasználásának előmozdításában a 6. cikkben említett nemzeti lehetőségeknek megfelelően. A jelentés továbbá értékeli, hogy a támogatási rendszerek milyen mértékben járultak hozzá a kapcsolt energiatermeléssel összefüggő, stabil befektetési feltételek megteremtéséhez.8. cikkA villamosenergia-hálózat rendszere és tarifális kérdések(1) A nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia átvitelének és elosztásának biztosítása érdekében a 2001/77/EK irányelv 7. cikkének (1), (2) és (5) bekezdését, valamint a 2003/54/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.(2) Amíg a kapcsolt energiatermelést a nemzeti jogszabályok értelmében nem a 2003/54/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdése szerinti feljogosított fogyasztó végzi, a tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a tartalék- vagy pót-villamosenergia vásárlása előre közzétett vásárlási tarifák és feltételek alapján történhessen meg.(3) A tagállamok különösen a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő kis- és mikroegységek által előállított villamos energia hálózati rendszeréhez való hozzájutását segíthetik elő, a Bizottság értesítésével.9. cikkKözigazgatási eljárások(1) A tagállamok vagy az adott tagállam által kinevezett illetékes szervek értékelik a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő egységekre alkalmazandó, jelenleg hatályos törvényi és rendeleti kereteiket, tekintettel a 2003/54/EK irányelv 6. cikkében meghatározott engedélyezési eljárásokra és egyéb eljárásokra.Az értékelést a következő célból kell végezni:a) a kapcsolt energiatermeléssel foglalkozó egységek tervezésének ösztönzése a gazdaságilag indokolható hasznos hőigény kielégítésére és a hasznos hőigényen felüli hő termelésének elkerülésére;b) a kapcsolt energiatermelés növelése előtt álló szabályozási és nem szabályozási korlátok csökkentése;c) az eljárások egyszerűsítése és meggyorsítása a megfelelő közigazgatási szinten; ésd) annak biztosítása, hogy a szabályok objektívek, átláthatóak és megkülönböztetéstől mentesek legyenek, és teljes mértékben vegyék figyelembe a különféle kapcsolt energiatermelési technológiák sajátosságait.(2) A tagállamok – amennyiben a nemzeti jogszabályok értelmében indokolt – tájékoztatást adnak arra vonatkozóan, melyik szakaszban tartanak különösen az alábbi területeken:a) az engedélyezési versenytárgyalások határidejének, befogadásának és elbírálásának összehangolása a különböző közigazgatási szervek között;b) a lehetséges iránymutatások összeállítása az (1) bekezdésben említett tevékenységekhez, valamint a kapcsolt energiatermelőknek szóló gyorsított tervezési eljárás lehetőségeinek elemzése, valamintc) olyan hatóságok kijelölése, amelyek az engedélyek kiadásáért felelős hatóságok és az engedélyre pályázók közötti vitás esetekben közvetítőként lépnek fel.10. cikkA tagállamok jelentéstételi kötelezettségei(1) A tagállamok legkésőbb 2006. február 21-ig közzétesznek egy olyan jelentést, amely az 5. cikk (3) bekezdésének, a 6. cikk (1) bekezdésének, valamint a 9. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően elvégzett elemzések és értékelések eredményeit tartalmazza.(2) A tagállamok legkésőbb 2007. február 21-ig, majd ezt követően négyévente – a Bizottságnak az esedékes időpontot legalább hat hónappal megelőző kérésére – egy jelentést tesznek közzé a 6. cikk (3) bekezdésében említett értékelés eredményeiről.(3) A tagállamok első ízben a 2003. évi adatokkal legkésőbb 2004. december végéig, majd ezt követően évente egy statisztikai jelentést nyújtanak be a Bizottsághoz, amely a kapcsolt energiatermelésből származó hő-, valamint villamosenergia-termelés adatait tartalmazza a II. mellékletben megadott módszer szerint.Továbbá éves statisztikai jelentést nyújtanak be a kapcsolt energiatermelési kapacitásokról és a kapcsolt termelésre felhasznált tüzelőanyagokról is. A tagállamok statisztikai jelentést küldhetnek be a kapcsolt energiatermeléssel a III. mellékletben ismertetett módszer szerint elért primerenergia-megtakarításról is.11. cikkA Bizottság jelentéstételi kötelezettségei(1) A 10. cikk szerint benyújtott jelentések alapján a Bizottság felülvizsgálja ennek az irányelvnek az alkalmazását, és először legkésőbb 2008. február 21-ig, majd ezt követően négyévente jelentést küld az irányelv végrehajtásának állásáról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.A jelentés különös a következőket tartalmazza:a) a 6. cikkben említett, a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésre vonatkozó nemzeti lehetőségek megvalósításával kapcsolatos fejlemények vizsgálata;b) annak értékelése, hogy a belső energiapiacon történő kapcsolt energiatermelés keretfeltételeit meghatározó szabályok és eljárások milyen mértékben alapulnak objektív, átlátható és megkülönböztetéstől mentes követelményeken, megfelelően figyelembe véve a kapcsolt energiatermelés nyújtotta előnyöket is;c) a kapcsolt energiatermelés támogatására vonatkozó különféle támogatási mechanizmusok párhuzamos működésével és alkalmazásával kapcsolatos tapasztalatok vizsgálata;d) a külön termelésre vonatkozó hatásfok-referenciaértékek felülvizsgálata a legújabb technológiák alapján.Adott esetben a Bizottság a jelentéssel együtt további javaslatokat is benyújt az Európai Parlament és a Tanács részére.(2) A Bizottság az (1) bekezdés a) pontjában említett fejlemények értékelésekor azt is figyelembe veszi, hogy milyen mértékben valósultak meg vagy fognak várhatóan megvalósulni a 6. cikkben említett nemzeti, kapcsolt energiatermelési lehetőségek, figyelembe véve a tagállamok intézkedéseit és körülményeit, beleértve az éghajlati feltételeket, valamint a belső energiapiac hatásait és egyéb közösségi kezdeményezések következményeit, mint az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [19].Adott esetben a Bizottság további javaslatokat terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, különösen a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés Közösségen belüli fejlesztésére vonatkozó cselekvési terv kialakítására vonatkozóan.(3) Amikor a számítási módszerek 4. cikk (1) bekezdésében említett további összehangolásának lehetőségét értékeli, a Bizottság figyelembe veszi a 12. cikkben, a II. mellékletben, valamint a III. mellékletben említett számítási módszerek együttes alkalmazásának hatását a belső energiapiacra, miközben kellő figyelmet fordít a nemzeti támogatási mechanizmusokkal kapcsolatos tapasztalatokra is.Adott esetben a Bizottság további javaslatokat terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé a számítási módszerek további összehangolása érdekében.12. cikkAlternatív számítási módszerek(1) A 2010. év végéig és a Bizottság előzetes jóváhagyásától függően a tagállamok a II. melléklet b) pontjában előírtaktól eltérő módszereket is alkalmazhatnak, hogy a jelentésben szereplő számadatokból levonják a nem kapcsolt energiatermeléssel nyert villamos energia mennyiségét. Mindazonáltal az 5. cikk (1) bekezdésének, valamint a 10. cikk (3) bekezdésének alkalmazásában a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségének meghatározását a II. melléklettel összhangban kell végezni.(2) A tagállamok a kapcsolt hő- és villamos-, valamint mozgásienergia-termelésből származó primerenergia-megtakarítást a III. melléklet c) pontja szerint számíthatják ki anélkül, hogy az ugyanazon eljárásnak a nem kapcsolt energiatermelése keretében termelt hő és villamos energiarészek levonása érdekében a II. mellékletet alkalmaznák. Az ilyen termelést nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésnek lehet tekinteni, feltéve hogy az megfelel a III. melléklet a) pontjában meghatározott hatásfok-követelményeknek, valamint ha a 25 MW-ot meghaladó teljesítményű kapcsolt energiatermelő egységek összhatásfoka nagyobb mint 70 %. Mindazonáltal az ilyen termelés során a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségének a származási garancia kiállítása céljából, illetve statisztikai célokból történő meghatározását a II. melléklettel összhangban kell végezni.(3) Az alternatív módszert alkalmazó tagállamok 2010. végéig a kapcsolt energiatermelést nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésként határozhatják meg annak ellenőrzése nélkül, hogy a kapcsolt energiatermelés megfelel-e a III. melléklet a) pontjában szereplő követelményeknek, amennyiben nemzeti szinten bizonyítható, hogy az ilyen alternatív módszerrel számított kapcsolt termelés általánosságban megfelel a III. melléklet a) pontjában meghatározott követelményeknek. Amennyiben ilyen termelésre vonatkozóan származási garanciát állítanak ki, a kapcsolt energiatermelés garancián feltüntetett hatásfoka nem haladhatja meg a III. melléklet a) pontjában szereplő határértékeket, kivéve ha a III. melléklet szerint elvégzett számítások más eredményt bizonyítanak. Mindazonáltal az ilyen termelés során a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségének származási garancia kiállítása céljából, illetve statisztikai célokból történő meghatározását a II. melléklettel összhangban kell végezni.13. cikkFelülvizsgálat(1) A II. melléklet a) pontjában említett, a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia kiszámításához használt határértékeket a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell a műszaki fejlődéshez igazítani.(2) A III. melléklet a) pontjában említett, a kapcsolt energiatermelés hatásfokának és primerenergia-megtakarításnak kiszámításához használt határértékeket a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell a műszaki fejlődéshez igazítani.(3) A II. melléklet d) pontjában említett villamos enegia/hő arány meghatározásához használt iránymutatást a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell a műszaki fejlődéshez igazítani.14. cikkBizottsági eljárás(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti.(2) Az e bekezdésre való hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikkére.Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.(3) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.15. cikkAz irányelv átültetéseA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2006. február 21-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.16. cikkA 92/42/EGK irányelv módosításaA 92/42/EGK irányelv 3. cikkének (1) bekezdése a következő francia bekezdéssel egészül ki:"– a hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelésnek a belső energiapiacon való támogatásáról szóló, 2004. február 11-i 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv meghatározása szerinti kapcsolt energiatermelő egységek [20]."17. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.18. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Strassbourgban, 2004. február 11-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökM. McDowell[1] HL C 291. E., 2002.11.26., 182. o.[2] HL C 95., 2003.4.23., 12. o.[3] HL C 244., 2003.10.10., 1. o.[4] Az Európai Parlament 2003. május 13-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2003. szeptember 8-i közös álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), és az Európai Parlament 2003. december 18-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[5] HL L 176., 2003.7.15., 37. o.[6] HL C 140. E., 2002.6.13., 543. o.[7] HL C 273. E., 2003.11.14., 172. o.[8] HL C 4., 1998,1.8., 1. o.[9] HL C 167., 1998.6.1., 308. o.[10] HL C 343., 2001.12.5., 190. o.[11] HL C 257., 1996.10.10., 26. o.[12] HL L 309., 2001.11.27., 1. o.[13] HL L 332., 2000.12.28., 91. o.[14] HL L 1., 2003,.1.4. 65. o.[15] HL L 283., 2001.10.27., 33. o.[16] HL C 37., 2001.2.3., 3. o.[17] HL L 167., 1992.6.22., 17. o. A legutóbb a 93/68/EGK irányelvvel (HL L 220., 1993.8.30., 1. o.) módosított irányelv.[18] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[19] HL L 275., 2003.10.25., 32. o.[20] HL L 52., 2004.2.21., 50. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAz ezen irányelv körébe tartozó kapcsolt energiatermelési technológiáka) Gázturbinás erőmű kombinált ciklussalb) Ellennyomású gőzturbinac) Kondenzációs megcsapolásos (elvételes) gőzturbinad) Gázturbinás erőműe) Belső égésű motorokf) Mikroturbinákg) Stirlingmotorokh) Üzemanyagcelláki) Gőzgépekj) Organikus "Rankine" ciklusokk) Bármely egyéb típusú technológia vagy ezek kombinációja, amely a 3. cikk a) pontjában megfogalmazott meghatározás alá tartozik.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia kiszámításaA kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia kiszámításához felhasznált értékek meghatározása az adott egység várható vagy tényleges rendeltetésszerű használata során tapasztaltak alapján történik. A mikroegységek esetében a számítást hiteles értékekre lehet alapozni.a) A kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségét a következő esetekben az adott egységnek a főgenerátorok generátorkapcsán mért teljes évi villamosenergia-termelésével azonosnak kell tekinteni;i. az I. mellékletben említett b), d), e), f), g), valamint h) típusú, kapcsolt energiatermelő egységek esetében, amelyeknek a tagállamok által megállapított éves összhatásfoka legalább 75 %, ésii. az I. mellékletben említett a) és c) típusú kapcsolt energiatermelő egységek esetében, amelyeknek a tagállamok által megállapított éves összhatásfoka legalább 80 %.b) Azon kapcsolt energiatermelő egységek esetében, amelyek nem érik el az a) pont i. alpontjában megállapított éves összhatásfokot (az I. mellékletben említett b), d), e), f), g), valamint h) típusú, kapcsolt energiatermelő egységek), illetve azon kapcsolt energiatermelő egységek esetében, amelyek nem érik el az a) pont ii. alpontjában megállapított éves összhatásfokot (az I. mellékletben említett a) és c) típusú, kapcsolt energiatermeléssel foglalkozó egységek), a kapcsolt energiatermelést a következő képlet szerint kell kiszámítani:ECHP = HCHP. Cahol:ECHP  a kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia mennyiségeC  a villamosenergia/hő arányHCHP  a kapcsolt energiatermelésből származó hasznos hő mennyisége (e célból úgy kell számítani, hogy a teljes hőtermelésből kivonjuk a külön kazánokban termelt hőmennyiséget vagy azt a frissgőzelvételt, amelyet a gőztermelés során vesznek le a turbina előtt).A kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia számításához a tényleges villamosenergia/hő arányt kell felhasználni. Amennyiben valamely, kapcsolt energiatermelő egység tényleges villamosenergia/hő aránya nem ismert, a következő alapértékekkel kell számolni, különösen statisztikai számítások céljából, az I. mellékletben említett a), b), c), d) és e) típusú, kapcsolt energiatermelő egységek esetében, feltéve, hogy a számított kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia értéke kisebb az egység tényleges összvillamosenergia-termelésével, vagy megegyezik azzal:A termelőegység típusa | Villamosenergia/hő arány alapérték, C |Gázturbinás erőmű kombinált ciklussal | 0,95 |Ellennyomású gőzturbina | 0,45 |Kondenzációs megcsapolásos (elvételes) gőzturbina | 0,45 |Gázturbinás erőmű | 0,55 |Belső égésű motor | 0,75 |Ha a tagállamok az I. mellékletben említett f), g), h), i), j) és k) típusú, kapcsolt energiatermelő egységek esetében a villamosenergia/hő arányra standardértékeket vezetnek be, ezeket a standardértékeket közzé kell tenni és közölni kell Bizottsággal.c) Amennyiben a kapcsolt energiatermeléshez felhasznált tüzelőanyag energiatartalmának egy részét vegyi anyagok formájában visszanyerik és azokat újra felhasználják, ezt a részt le kell vonni a felhasznált tüzelőanyag mennyiségéből, mielőtt az a) és b) pontban említett összhatásfok kiszámítását elvégeznék.d) A tagállamok a villamosenergia/hő arányt az alacsonyabb kapacitású üzemmódban végzett kapcsolt energiatermelésből származó villamos energia és hasznos hő arányaként is meghatározhatják az adott energiatermelő egység üzemeltetési adatainak felhasználásával.e) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően részletes iránymutatást dolgoz ki a II. melléklet végrehajtására és alkalmazására, beleértve a villamosenergia/hő arány megállapításának módszerét is.f) A tagállamok az a) és b) pont szerinti számítások céljából az egyévestől eltérő jelentéstételi időszakot is alkalmazhatnak.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETA kapcsolt energiatermelési folyamat hatásfokának meghatározására szolgáló módszerA kapcsolt energiatermelés hatásfoka és a primerenergiamegtakarítás kiszámításához felhasznált értékek meghatározása az adott egység várható vagy tényleges, rendeltetésszerű használata során tapasztaltak alapján történik.a) Nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésEzen irányelv alkalmazásában a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésnek a következő követelményeknek kell megfelelnie:- a kapcsolt energiatermelő egységekből származó kapcsolt energiatermelésnek a b) pont szerint számítva legalább 10 %-os primerenergia-megtakarítást kell elérnie a külön hőtermelésre, illetve külön villamosenergia-termelésre vonatkozó referenciaértékekhez képest,- a primerenergia-megtakarítást biztosító, kapcsolt energiatermelő kis- és mikroegységek termelése nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésnek minősíthető.b) A primerenergiamegtakarítás számításának módjaA II. melléklettel összhangban meghatározott kapcsolt energiatermelésből származó primerenergiamegtakarítás kiszámítását a következő képlet alapján kell elvégezni:+++++ TIFF +++++ahol:PES  a primerenergia-megtakarítás.CHP Hη  a kapcsolt energiatermelés hőtermelési hatásfoka, amelyet az éves hasznos hőtermelésnek a kapcsolt energiatermelésből származó hasznos hő és villamos energia előállítására felhasznált tüzelőanyag mennyiségével történő elosztásával lehet meghatározni.Ref Hη  a külön hőtermelés hatásfokának referenciaértéke.CHP Eη  a kapcsolt energiatermelésből származó villamosenergia-termelés hatásfoka, amelyet a kapcsolt energiatermelésből származó éves villamos energiának a kapcsolt energiatermelésből származó hasznos hő és villamos energia előállítására felhasznált tüzelőanyag mennyiségével történő elosztásával lehet meghatározni. Ha a kapcsolt energiatermelő egység mozgási energiát is előállít, a kapcsolt energiatermelésből származó éves villamos energia mennyiségét meg lehet növelni egy olyan kiegészítő értékkel, amely a mozgási energia mennyiségével egyenértékű villamos energiának felel meg. Ez a kiegészítő érték azonban nem jogosít fel arra, hogy az 5. cikknek megfelelően származási garanciát állítsanak ki.Ref Eη  a külön villamosenergia-termelés hatásfokának referenciaértéke.c) Az energiamegtakarítás kiszámítása a 12. cikk (2) bekezdése szerinti alternatív számítási módszerrelAmennyiben egy adott folyamat esetében a primerenergiamegtakarítás mennyiségét a 12. cikk (2) bekezdésének megfelelően számítják ki, a primerenergia-megtakarítást az e melléklet b) pontjában ismertetett képlet alapján kell kiszámítani oly módon, hogy"CHP Hη" helyett "Hη" és"CHP Eη" helyett "Eη" szerepel,ahol:Hη  a folyamat hőtermelési hatásfoka, amelyet úgy határoznak meg, hogy az éves hőtermelést elosztják a hő és villamos energia előállításához felhasznált tüzelőanyaggal.Eη  a folyamat villamos energia hatásfoka, amelyet úgy határoznak meg, hogy az éves hőtermelést elosztják a hő és villamos energia előállításához felhasznált tüzelőanyaggal. Ha a kapcsolt energiatermelő egység mozgási energiát is előállít, a kapcsolt energiatermelésből származó éves villamos energia mennyiségét meg lehet növelni egy olyan kiegészítő értékkel, amely a mozgási energia mennyiségével egyenértékű villamos energiának felel meg. Ez a kiegészítő elem azonban nem jogosít fel arra, hogy az 5. cikknek megfelelően származási garanciát állítsanak ki.d) A tagállamok az e melléklet b) és c) pontja szerinti számítások elvégzéséhez az egyévestől eltérő más jelentéstételi időszakot is alkalmazhatnak.e) A mikroegységek esetében a primerenergia-megtakarításra vonatkozó számítást hiteles értékekre lehet alapozni.f) Hatásfok-referenciaértékek számítása külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításraA 4. cikk (1) bekezdésben említett, külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó hatásfok-referenciaértékek meghatározására vonatkozó alapelvek és az e melléklet b) pontjában említett képlet alakítják ki annak a külön hőtermelésnek és villamosenergia-előállításnak a hatásfokát, amelynek helyettesítésére a kapcsolt energiatermelési folyamatot szánják.A hatásfok-referenciaértékeket a következő alapelvek szerint kell kiszámítani:1. A 3. cikkben meghatározott kapcsolt energiatermelő egységek esetében a külön villamosenergia-termeléssel való összehasonlítás alapja az az elv, hogy azonos tüzelőanyag-kategóriákat hasonlítanak össze.2. Az egyes, kapcsolt energiatermelő egységeket az egység építésének évében a piacon rendelkezésre álló legjobb és gazdaságilag indokolható, külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra alkalmas technológiával hasonlítják össze.3. A 10 évnél régebbi kapcsolt energiatermelő egységek hatásfok-referenciaértékeit a 10 éves egységek referenciaértékeinek szintjén kell rögzíteni.4. A külön hőtermelésre és villamosenergia-előállításra vonatkozó hatásfok-referenciaértékeknek tükrözniük kell az egyes tagállamok közötti éghajlati eltéréseket.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés nemzeti lehetőségeinek elemzéséhez alkalmazott követelményeka) A nemzeti lehetőségeknek a 6. cikkben említett elemzésekor a következő szempontokat veszik figyelembe:- a tüzelőanyag típusa, amelyet valószínűleg felhasználnak a kapcsolt energiatermelési lehetőségek megvalósításához, különös figyelemmel a megújuló energiaforrásoknak a nemzeti hőtermelési piacon a kapcsolt energiatermelés révén megnövelhető felhasználási lehetőségeire,- az I. mellékletben felsorolt kapcsolt energiatermelési technológiák azon típusai, amelyeket előreláthatólag felhasználnak a nemzeti lehetőségek megvalósításához,- annak a külön hőtermelésnek és villamosenergia-előállításnak – valamint, ahol lehetséges, mozgási energia előállításnak – a típusa, amelyet a kapcsolt energiatermelés helyettesíthet,- a lehetőségek megoszlása a meglévő kapacitások modernizálása, illetve új kapacitások kiépítése szerint.b) Az elemzés tartalmazza azokat a megfelelő mechanizmusokat is, amelyekkel a költséghatékonyságot a primerenergiamegtakarítás formájában mérni lehet, ha a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés részesedése növekszik a nemzeti energiatermelés összetételében. A költséghatékonysági elemzés továbbá figyelembe veszi a Közösség által az Egyesült Nemzetek Szervezete éghajlat-változási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyve értelmében vállalt éghajlat-változási kötelezettségeken belül elfogadott nemzeti kötelezettségvállalásokat.c) A nemzeti kapcsolt energiatermelési lehetőségek elemzése 2010, 2015, illetve 2020 távlatában határozza meg a lehetőségeket, illetve lehetőség szerint tartalmazza a megfelelő becsült költségeket is ezekre az évekre.--------------------------------------------------


title: A Tanács K irányelve (1982. március 22.) a klóralkálielektrolízis-iparágból származó higanykibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31982L0176

Hivatalos Lap L 081 , 27/03/1982 o. 0029 - 0034 spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 3 o. 0142  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 3 o. 0142  finn különkiadás fejezet 15 kötet 3 o. 0211  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 3 o. 0211

		A Tanács irányelve(1982. március 22.)a klóralkálielektrolízis-iparágból származó higanykibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről(82/176/EK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 6. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [2],tekintettel az Európai Parlament véleményére [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a Közösség vizeinek egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezéstől való megóvása érdekében, a 76/464/EGK irányelv 3. cikke egy előzetes engedélyezési rendszert vezet be, amely kibocsátási szabványokat határoz meg a mellékletében lévő I. listába tartozó anyagok kibocsátására vonatkozóan; mivel a szóban forgó irányelv 6. cikke úgy rendelkezik, hogy ezekre a kibocsátási szabványokra határértékeket, az ilyen anyagok kibocsátása által érintett vízi környezetre pedig minőségi célkitűzéseket kell megállapítani;mivel a higany és vegyületei az I. listán vannak felsorolva;mivel a tagállamoknak alkalmazniuk kell a határértékeket, kivéve olyan esetekben, amikor minőségi célkitűzéseket alkalmazhatnak;mivel a higanynak a vízbe való kibocsátásával okozott szennyezés legnagyobb részben a klóralkáli elektrolízisére vezethető vissza, először ezen iparágban kell rögzíteni a határértékeket és meghatározni a minőségi célkitűzéseket azokra a vizekre, amelyekbe ez az iparág higanyt bocsát ki. A kibocsátásokat ezért előzetes engedélytől kell függővé tenni;mivel ezen minőségi célkitűzések célja az kell hogy legyen, hogy megszűnjön azoknak a vizeknek a higanyszennyezése, amelyek minőségét a klóralkálielektrolízis-iparág által kibocsátott higanytartalmú szennyvizek ronthatják;mivel ezeket a minőségi célkitűzéseket kifejezetten erre a célra kell előírni és nem a fogyasztóvédelemre vagy a vizekből származó termékek marketingjére vonatkozó szabályok alkotásának szándékával;mivel a minőségi célok teljesülésének tagállamok általi bizonyításának lehetővé tétele érdekében speciális ellenőrzési eljárást kell létrehozni;mivel rendelkezéseket kell alkotni arra vonatkozóan, hogy a higanykibocsátás által érintett vízi környezetet a tagállamok folyamatosan ellenőrizzék ezen irányelv hatékony végrehajtása szempontjából; mivel az ilyen ellenőrzés bevezetésére vonatkozó hatáskörökről a 76/464/EGK irányelv nem rendelkezik; mivel a Szerződés ilyen különleges felhatalmazást nem ad, annak 235. cikkéhez kell fordulni;mivel szükség van arra, hogy a Bizottság ötévente összehasonlító értékelést adjon a Tanácsnak ezen irányelv tagállamok általi végrehajtásáról;mivel a felszín alatti vízre külön irányelv vonatkozik, az nem tartozik ezen irányelv hatálya alá,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével összhangban határértéket állapít meg az ezen irányelv 2. cikkének d) pontja értelmében vett ipari üzemekből származó szennyvizekben a higanyra vonatkozó kibocsátási szabványokra,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével összhangban a vizekre minőségi célkitűzéseket fogalmaz meg a higanyra vonatkozóan,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (4) bekezdésével összhangban határidőket határoz meg a tagállamok illetékes hatóságai által a meglevő kibocsátásokra adott engedélyek feltételeinek teljesítésére,- a 76/464/EGK irányelv 12. cikkének (1) bekezdésével összhangban mérési referenciamódszereket határoz meg a kibocsátásokban és a vizekben lévő higanytartalom meghatározásához,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összhangban megfigyelési eljárást határoz meg,- előírja a tagállamok számára, hogy működjenek együtt olyan kibocsátások esetében, amelyek több tagállam vizeit érintik.(2) Ezen irányelv hatálya – a felszín alatti vizek kivételével – a 76/464/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott vizekre terjed ki.2. cikkEnnek az irányelvnek az alakalmazásábana) "higany":- a higany kémiai elem,- a bármely vegyületében jelen lévő higany,b) "határértékek":az I. mellékletben megadott értékek;c) "minőségi célkitűzések":a II. mellékletben felsorolt követelmények;d) "ipari üzem":minden olyan üzem, amelyben alkáli-kloridokat higany katódcellák felhasználásával elektrolízises eljárásnak vetnek alá.e) "meglévő üzem":ipari üzem, amely működik az ezen irányelvről szóló értesítéskor;f) "új üzem":- olyan ipari üzem, amely az ezen irányelvről szóló értesítést követően kezdi meg működését,- olyan meglévő ipari üzem, amelynek a higanykatód cellák felhasználásával történő klóralkálielektrolízis kapacitása jelentősen megnövekedett az ezen irányelvről szóló értesítést követően.3. cikk(1) A határértékeket, a betartásukra megállapított határidőket és a kibocsátások megfigyelésére és ellenőrzésére szolgáló eljárásokat az I. melléklet tartalmazza.(2) A 76/464/EGK irányelv 3. cikkében meghatározott engedélyeknek legalább olyan szigorú rendelkezéseket kell tartalmazniuk, mint amilyenek ezen irányelv I. mellékletében szerepelnek, kivéve azokat az eseteket, amikor egy tagállam a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében foglaltakat valósítja meg ezen irányelv II. és IV. melléklete alapján.Ezeket az engedélyeket legalább négyévenként ellenőrzik.(3) Az (1) és (2) bekezdésből és a 76/464/EGK irányelv rendelkezéseiből eredő kötelezettségeik sérelme nélkül, a tagállamok csak akkor adhatnak ki engedélyt új üzemeknek, ha ezek az engedélyek a higany kibocsátás megakadályozása érdekében az elérhető legjobb műszaki megoldásnak megfelelő szabványokra vonatkoznak.A választott eljárástól függetlenül, amennyiben az alkalmazni kívánt intézkedések műszaki okok miatt nem felelnek meg az elérhető legjobb műszaki megoldásnak, az érintett tagállam még az engedélyezés előtt benyújtja a Bizottságnak az ennek okait alátámasztó indoklást.A Bizottság három hónapon belül eljuttat egy jelentést a tagállamoknak, amelyben rögzíti véleményét a második albekezdésben meghatározott mentességgel kapcsolatban.(4) A higany jelenlétének meghatározására szolgáló elemzési referenciamódszert a III. melléklet 1. pontja írja le. Más módszerek alkalmazhatók, feltéve, ha azok kimutatási határa, precizitása és pontossága legalább annyira megfelelő, mint a III. melléklet 1. pontjában meghatározottak. Az elfolyó térfogatáram mérésekor megkövetelt pontosságot a III. melléklet 2. pontja tartalmazza.4. cikkA tagállamok gondoskodnak azoknak a vizeknek a megfigyeléséről, amelyeket az ipari üzemekből származó kibocsátások érintenek.Olyan kibocsátások esetében, amelyek több tagállam vizeit érintik, ezek a tagállamok együttműködnek az ellenőrzési eljárások harmonizálása érdekében.5. cikk(1) A Bizottság azon információk alapján, amelyeket kérésére, esetenként külön-külön a tagállamok a 76/464/EGK irányelv 13. cikke szerint adnak, kiváltképpen- azon engedélyek részleteiről, amelyekben kibocsátási szabványokat határoznak meg a higanykibocsátásokra,- a higany koncentrációjának meghatározására létrehozott nemzeti ellenőrző hálózat mérési eredményeiről,elkészíti az ezen irányelv tagállamok általi alkalmazásának összehasonlító értékelését.(2) A Bizottság ötévenként átadja a Tanácsnak az 1. bekezdés szerinti összehasonlító értékelés eredményeit.Abban az esetben, ha megváltoznak a tudományos ismeretek, főleg a higany toxicitását, élettartamát, az élő szervezetben és az üledékekben való felhalmozódását tekintve, vagy ha tökéletesednek a legjobb rendelkezésre álló műszaki eszközök, a Bizottság szükség esetén a Tanácsnak megfelelő javaslatokat nyújt be a határértékek és a minőségi célkitűzések módosítása céljából.6. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1983. július 1-je előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1982. március 22-én.a Tanács részérőlaz elnökL. Tindemans[1] HL L 129., 1976.5.18., 23. o.[2] HL C 169., 1979.7.6., 2. o.[3] HL C 341., 1980.12.31., 24. o.[4] HL C 83., 1980.4.2., 16. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETHatárértékek, a határértékek betartására vonatkozó határidők és a kibocsátások megfigyelésének (monitoring) és ellenőrzésének eljárásai1. A következő táblázat a koncentrációértékekben kifejezett határértékeket tartalmazza, amelyeket alapvetően nem szabad túllépni.Mértékegység | Határértékek, mint havi középértékek, amelyeket július 1-jétől nem szabad túllépni | Megjegyzések |1983 | 1986 |A sóoldat visszavezetése és sóoldatveszteségmikrogramm higany literenként | 75 | 50 | az ipari üzem területéről származó valamennyi kibocsátásban lévő összes higanymennyiségre érvényes |A legnagyobb koncentrációban kifejezett határértékek semmi esetre sem haladhatják meg a legnagyobb higanymennyiség és az installált klórtermelési kapacitás tonnánkénti vízigényének hányadosát.2. Mivel a kibocsátások higanykoncentrációja a víz mennyiségének függvénye, amely az eljárás és az ipari üzem jellege szerint változik, a következő táblázatban megadott határértékeket, amelyek a kibocsátott higany mennyisége és a tonnában kifejezett, installált klórtermelési kapacitás hányadosaként vannak kifejezve, minden esetben be kell tartani.Mértékegység | Határértékek mint havi középértékek; átlépésük július 1-jétől tilos | Megjegyzések |1983 | 1986 |A sóoldat visszavezetéseGramm higany/ tonnában kifejezett installált klórtermelési kapacitás | 0,5 | 0,5 | a klórt termelő egységek kibocsátásában lévő higanyra érvényes || 1,5 | 1,0 | az ipari üzem területéről származó valamennyi kibocsátásban lévő összes higanymennyiségre érvényes |Sóoldat-veszteségGramm higany/ tonnában kifejezett installált klórtermelési kapacitás | 8,0 | 5,0 | az ipari üzem területéről származó valamennyi kibocsátásban lévő összes higanymennyiségre érvényes |3. A határértékek, mint napi középértékek, a négyszeresei az 1. és 2. pont szerinti megfelelő havi középértékek határértékeinek.4. Annak ellenőrzéséhez, hogy a kibocsátások megfelelnek-e azoknak a kibocsátási szabványoknak, amelyeket az e mellékletben meghatározott határértékeknek megfelelően rögzítettek, ellenőrzési eljárást kell bevezetni. Ez az eljárás előírja- 24 óra kibocsátásaiból naponta egy reprezentatív minta vételét és e mintában a higanykoncentráció mérését, valamint- az ezen időszakban történő teljes kibocsátás mérését.Az egy hónap alatt kibocsátott higany mennyiségét az e hónapban mért napi higanykibocsátások mennyiségének összegeként kell kiszámítani. Ezt az összeget azután el kell osztani a tonnában kifejezett installált klórtermelési kapacitással.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMinőségi célkitűzésekAzoknak a tagállamoknak, amelyek a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti kivételes szabályozást alkalmazzák, azokat a kibocsátási szabványokat, amelyeket a tagállamok az említett irányelv 5. cikke szerint határoznak meg és alkalmaznak, úgy kell rögzíteni, hogy betartsák az alábbiakban felsoroltak közül a megfelelő minőségi célkitűzést (vagy célkitűzéseket) azon a területen, amelyet a klóralkálielektrolízis-iparágból származó higanykibocsátás érint. Minden esetben az illetékes hatóság jelöli ki az érintett területet és választja ki az 1. szám alatt felsoroltak közül azt a célkitűzést, vagy azokat a célkitűzéseket, amelyet (amelyeket), az érintett terület rendeltetésére tekintettel megfelelőnek talál, számításba véve, hogy ezen irányelv célja mindenféle szennyezés megakadályozása.1. Annak érdekében, hogy a 76/464/EGK irányelv értelmében vett szennyezést az ugyanazon irányelv 2 cikke szerint meg lehessen akadályozni, a következő célkitűzések adottak:1.1. A higanykoncentráció a reprezentatív próba indikátorává választott halakból vett húsban nem lépheti túl a 0,3 mg/kg nedves súly értéket.1.2. Az összes higanykoncentráció a kibocsátások által érintett belföldi felszíni vizekben, nem lépheti túl egy év eredményeinek számtani középértékeként az 1 μg/l értéket.1.3. Azokban a torkolati vizekben, amelyeket a kibocsátások érintenek, az oldott higany koncentrációja egy év eredményeinek számtani középértékeként nem lépheti túl a 0,5 μg/l értéket.1.4. Azokban a parti tengerekben és a torkolati vizektől különböző belső parti tengervizekben, amelyeket a kibocsátások érintenek, az oldott higany koncentrációja egy év eredményeinek számtani középértékeként nem lépheti túl a 0,3 μg/l értéket.1.5. A víz minőségének meg kell felelnie a higany tekintetében az e vizekre alkalmazandó összes többi tanácsi irányelvnek is.2. A higany koncentrációja nem növekedhet jelentősen az idővel az üledékekben vagy a puhatestűekben és a kagylókban.3. Ha egy terület vizeire több minőségi célkitűzést is alkalmaznak, a víz minőségének e célkitűzések mindegyikének meg kell felelnie.4. Amennyiben technikai okok miatt szükségesnek tűnik, az előző 1.2., 1.3. és 1.4. pontok alatt felsorolt minőségi célkitűzések számértékeit kivételesen és a Bizottságnak tett bejelentés után 1986. június 30-ig 1,5 tényezővel megszorozható.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETMérési referenciamódszerek1. A vízben, a halak húsában, az üledékekben, a puhatestűekben és a kagylókban a higany tartalmának meghatározására szolgáló elemzési referenciamódszer a láng nélküli atomabszorpciós spektrofotometria a minta megfelelő előkészítése után, figyelembe véve különösen a higany előoxidációját, és a higany-ionok Hg(II) azt követő redukcióját.Be kell tartani azt a kimutatási határt [1], amelynél a higanykoncentrációt ± 30 %-os pontossággal, és ± 30 %-os precizitással mérik a következő koncentrációk mellett:pobleme [2] [3]- kibocsátások esetében az engedélyben megadott megengedett legnagyobb higanykoncentráció egy tizede,- felszíni vizek esetében a minőségi célkitűzésekben meghatározott higanykoncentrációk egy tizede,- a halak, puhatestűek, kagylók húsa és üledék esetében a minőségi célkitűzésekben megadott higanykoncentrációk egy tizede,- üledékek estében a mintában lévő higanykoncentráció egy tizede, vagy a 0,05 mg/kg szárazanyag közül a nagyobb érték.2. Az elfolyó térfogatáram mérésére ± 20 %-os pontosság van előírva.[1] Ezeknek a kifejezéseknek a definíciója megfelel a tagállamokban az ivóvízkivételre szánt felszíni víz mérésének módszereiről, valamint a mintavételek és elemzések gyakoriságáról szóló, 1979. október 9-i 79/869/EGK tanácsi irányelvben lévő definícióknak. HL L 271., 1979.10.29., 44. o.[2] Ezeknek a kifejezéseknek a definíciója megfelel a tagállamokban az ivóvízkivételre szánt felszíni víz mérésének módszereiről, valamint a mintavételek és elemzések gyakoriságáról szóló, 1979. október 9-i 79/869/EGK tanácsi irányelvben lévő definícióknak. HL L 271., 1979.10.29., 44. o.[3] Ezeknek a kifejezéseknek a definíciója megfelel a tagállamokban az ivóvízkivételre szánt felszíni víz mérésének módszereiről, valamint a mintavételek és elemzések gyakoriságáról szóló, 1979. október 9-i 79/869/EGK tanácsi irányelvben lévő definícióknak. HL L 271., 1979.10.29., 44. o.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA minőségi célkitűzésekre vonatkozó megfigyelési eljárások1. Minden olyan engedélyhez, amit ezen irányelv alkalmazásával adnak meg, az illetékes hatóság határozza meg a korlátozásokat, az ellenőrzési modalitásokat és a határidőket a vonatkozó minőségi célkitűzés, vagy a minőségi célkitűzések betartásának biztosítása érdekében.2. A 76/464/EGK irányelv 6. cikkének 3. bekezdésével összhangban a tagállam minden kiválasztott és alkalmazott minőségi cél esetében tájékoztatja a Bizottságot:- a bevezetési helyekről és az eloszlás módjáról,- arról a területről, amelyen a minőségi célkitűzést alkalmazzák,- a mintavételek helyéről,- a mintavételek gyakoriságáról,- a mintavételi- és a mérési módszerről,- az eredményekről.3. A mintáknak a vizek minőségére megfelelően reprezentatívnak kell lennie a kibocsátással érintett területen, és a mintavétel gyakoriságának elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy azzal ki lehessen mutatni a víz állapotának esetleges változásait, különösen a vízháztartás természetes változásainak figyelembevétele mellett. Tengeri halak esetében az elemzéshez vett mintáknak a számszerűséget és a fajtát tekintve megfelelően reprezentatívnak kell lenniük.4. A II. mellékletben előírt 1.1. minőségi célkitűzésekkel összefüggésben az eljáró hatóság kiválasztja az indikátorként elemzendő halfajtákat. Tengervíznél a fajták a parti tengervizekben élő, a helyszínen kifogott fajták közül magukban foglalhatják, például a tőkehalat, a veresszárnyú koncért, a sima lepényhalat, a makrélát, a foltos tőkehalat, és az érdes lepényhalat.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2009/137/EK irányelve ( 2009. november 10. ) a mérőműszerekről szóló 2004/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az MI-001–MI-005 műszerspecifikus mellékletekben meghatározott legnagyobb megengedett hiba kihasználása tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               11.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 294/7

      A BIZOTTSÁG 2009/137/EK IRÁNYELVE

   (2009. november 10.)
   a mérőműszerekről szóló 2004/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az MI-001–MI-005 műszerspecifikus mellékletekben meghatározott legnagyobb megengedett hiba kihasználása tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a mérőműszerekről szóló, 2004. március 31-i 2004/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2004/22/EK irányelv harmonizálja az MI-001–MI-010 műszerspecifikus mellékletekben meghatározott mérési funkciókat ellátó mérőműszerek forgalomba hozatalára és üzembe helyezésére vonatkozó követelményeket. A mérőműszereknek eleget kell tenniük az I. mellékletben és a vonatkozó műszerspecifikus mellékletben megállapított alapvető követelményeknek.

               (2)

               A 2004/22/EK irányelv műszerspecifikus mellékletei az egyes mérőműszer-típusokhoz igazított követelményeket írnak elő. Ezek között a megengedett hibákra vonatkozó egyedi rendelkezések is szerepelnek, amelyek célja, hogy biztosítsák a mérőműszer mérési pontosságát és teljesítményét, továbbá azt, hogy az előírt működési feltételek mellett, amennyiben semmiféle zavar nem lép fel, a mérési hiba nem lépi túl a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értéket.

               (3)

               A gázmérőkre és a számítóegységekre vonatkozó új előírások kidolgozásának következtében az MI-002 melléklet 2.1. pontjában felsorolt, igen speciális követelmény gátolhatja a technikai előrehaladást és az innovációt, valamint akadályozhatják a gázmérők szabad forgalmát. Ezért e követelmény helyébe általánosabb minőségi követelménynek kell lépnie.

               (4)

               A 2004/22/EK irányelv I. mellékletének 7.3. pontja a közüzemi mérőműszerekre nézve előírja, hogy az általános védelem érdekében azok mérési hibája nem mutathat indokolatlan mértékű, a szabályozott tartományon kívül eső, egyoldalú eltérést. Ugyanakkor a tapasztalatok szerint annak biztosítására, hogy a mérőműszer ne használja ki a legnagyobb megengedett hiba (MPE) értékét, valamint a méréssel kapcsolatos ügyletben részt vevő valamennyi félnek mindvégig azonosan kedvező feltételt biztosítson, védelmet kell biztosítani arra az esetre is, ha az eszközök indokolatlan mértékű, a szabályozott tartományon kívül eső, egyoldalú eltérést mutatnának.

               (5)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (2) 34. pontjával összhangban a tagállamoknak saját maguk számára és a Közösség érdekében el kell készíteniük és közzé kell tenniük az ezen irányelv és az átültetési intézkedések közötti megfeleléseket szemléltető táblázataikat.

               (6)

               A 2004/22/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (7)

               Az ezen irányelvben biztosított intézkedések összhangban vannak a 2004/22/EK irányelv 15. cikkének (1) bekezdése értelmében felállított, mérőműszerekkel foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2004/22/EK irányelv MI-001–MI-005 műszerspecifikus mellékletei ezen irányelv mellékletének megfelelően módosulnak.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2010. december 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   A rendelkezések 2011. június 1-jétől alkalmazandók.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, illetve hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. november 10-én.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            alelnök

      (1)  HL L 135., 2004.4.30., 1. o.

      (2)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      MELLÉKLET
      A 2004/22/EK irányelv a következőképpen módosul:

                  1.

                  Az MI-001 mellékletben a speciális követelmények meghatározásán belül a „legnagyobb megengedett hibára (MPE)” vonatkozó szakasz a következő 6a. ponttal egészül ki:

                              „6a.

                              A mérő nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hiba (MPE) értékét, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a felek valamelyikét.”

                  2.

                  Az MI-002. melléklet a következőképpen módosul:

                              a)

                              Az I. rész 2.1. pontjában a táblázatot követő bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                              „A gázmérő nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értékeket, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a részt vevő felek egyikét.”

                              b)

                              A II. rész 8. pontja a megjegyzés után a következő bekezdéssel bővül:
                              „A számítóegység nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értékeket, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a részt vevő felek egyikét.”

                  3.

                  Az MI-003 mellékletben a speciális követelményeken belül a 3. pont a következő bekezdéssel egészül ki:
                  „A mérő nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értékeket, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a részt vevő felek egyikét.”

                  4.

                  Az MI-004 mellékletben a speciális követelményeken belül a 3. pont a következő bekezdéssel egészül ki:
                  „A teljes hőfogyasztás-mérő nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értékeket, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a részt vevő felek egyikét.”

                  5.

                  Az MI-005 mellékletben a speciális követelményeken belül a 2. pont a következő 2.8. ponttal egészül ki:

                              „2.8.

                              A mérőrendszer nem használhatja ki a legnagyobb megengedett hibára (MPE) vonatkozó értékeket, és nem hozhatja rendszeresen kedvezőbb helyzetbe a részt vevő felek egyikét.”