title: Az Európai Parlament és a Tanács 98/70/EK irányelve (1998. október 13.) a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0070

Hivatalos Lap L 350 , 28/12/1998 o. 0058 - 0068

		Az Európai Parlament és a Tanács 98/70/EK irányelve(1998. október 13.)a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében [3] megállapított eljárásának megfelelően, az egyeztető bizottság által 1998. június 29-én jóváhagyott együttes szövegtervezet figyelembevételével,(1) mivel a tagállamokban a közvetlen gyújtású és kompressziós gyújtású motorokkal felszerelt járművekben használt hagyományos és alternatív tüzelőanyagok előírásairól szóló jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések közötti eltérések akadályozzák a Közösségen belüli kereskedelmet, és ezáltal közvetlenül érintik a belső piac kialakítását és működését, valamint az európai járműipar és olajfinomító-ipar nemzetközi versenyképességét; a Szerződés 3b. cikke rendelkezéseinek megfelelően szükségesnek tűnik e területen a jogszabályok közelítése;(2) mivel a Szerződés 100a. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a belső piac létrehozását és működését célzó bizottsági javaslatok többek között biztosítsanak magas szintű védelmet az egészség- és környezetvédelemnek;(3) mivel az olyan elsődleges légszennyező anyagok, mint a nitrogén-oxidok, el nem égett szénhidrogének, részecskék, a szén-monoxid, benzolok és egyéb toxikus kipufogógáz-alkotók, melyek hozzájárulnak a másodlagos szennyező anyagok, így az ózon képződéséhez, a gépjárművek kipufogó gázai révén nagy mennyiségben jutnak ki a levegőbe, s ezáltal közvetlenül és közvetve komoly veszélyt jelentenek az ember egészségére és a környezetre;(4) mivel annak ellenére, hogy a 70/220/EGK tanácsi irányelv [4] és a 88/77/EGK tanácsi irányelv [5] jelentős mértékben megszigorította a járművek kibocsátásának határértékeit, a járművek és egyéb források által okozott légköri szennyezés csökkentésére további intézkedések szükségesek a megfelelő levegőminőség eléréséhez;(5) mivel az Európai Parlament és a Tanács 94/12/EK irányelvének [6] 4. cikke új megközelítést vezetett be a 2000. évre és az azt követő időszakra szóló szennyezőanyag-kibocsátás csökkentésére vonatkozó politikák tekintetében, és felkérte a Bizottságot többek között annak vizsgálatára, hogy a benzin, dízelolaj és egyéb tüzelőanyagok minőségének a javítása hozzá tud-e járulni a légszennyezés csökkentéséhez;(6) mivel a 2000-ben kezdődő bevezető szakaszt követő, 2005-ben induló második szakaszra is ki kell dolgozni az tüzelőanyagokra vonatkozó előírásokat, képessé téve az ipart arra, hogy termelési terveibe illesztve azokat végrehajtsa a szükséges beruházásokat;(7) mivel az I., II., III. és IV. mellékletekben felsorolt műszaki előírásoknak megfelelő benzin és dízelolaj az Európai Közösség piacán már rendelkezésre áll;(8) mivel az európai autó-/olajprogram, amelynek a részleteit a közúti közlekedésből származó légköri szennyezőanyag-kibocsátás ellenőrzésének jövőbeni stratégiájáról szóló közösségi közlemény körvonalazza, tudományos, műszaki és gazdasági alapú megközelítéssel hozzájárul a benzinre és a dízelolajokra vonatkozó új, környezetvédelmi tüzelőanyag-előírások közösségi szintű bevezetéséhez;(9) mivel a benzinre és a dízelolajokra vonatkozó környezetvédelmi hatású tüzelőanyag-előírások bevezetése az európai szintű és a nemzeti/regionális/helyi intézkedések költséghatékony csomagjának fontos része, amelyet javasolnak hatályba léptetni, figyelembe véve valamennyi intézkedés költség és haszon vonzatait;(10) mivel a járművek égéstermék-kibocsátásának a csökkentésére vonatkozó európai szintű és nemzeti/regionális/helyi intézkedések egyesítésének végrehajtása részét képezi a Bizottság arra irányuló átfogó stratégiájának, hogy csökkentsék a mozgó és helyhez kötött forrásokból származó légköri szennyezőanyag-kibocsátásokat kiegyensúlyozott, költség-haszon kritériumoknak megfelelő módon;(11) mivel rövid időn belül szükséges elérni, különösen a városi területeken, a járművek szennyező égéstermék-kibocsátásának csökkentését, beleértve az elsődleges szennyező anyagokét, mint az el nem égett szénhidrogének és a szén-monoxid, a másodlagos szennyező anyagokét, mint az ózon, a mérgező szennyező anyagokét, mint a benzol és a részecskék; mivel a gépjárművek szennyező égéstermék-kibocsátásának csökkentése városi területeken azonnal megvalósítható a gépjárművek tüzelőanyag-összetételének megváltoztatásával;(12) mivel az oxigén beépítése és az aromás vegyületek, olefinek, benzol és kén jelentős csökkentése lehetővé tehet egy levegőminőségi szempontból elérhető jobb tüzelőanyag-minőséget;(13) mivel az ásványi olajok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/81/EGK tanácsi irányelv [7] rendelkezései és különösen 8. cikkének (4) bekezdése elriasztja és hátráltathatja a tagállamokat abban, hogy olyan jövedéki adó differenciálást hajtsanak végre, amelynek a célja a közösségi szintű tüzelőanyag-előírásokat felülmúló tüzelőanyag-minőség kialakításának a meggyorsítása;(14) mivel a differenciált jövedéki adórendszer tagállamok általi alkalmazása összhangban a nemzeti prioritásokkal, kapacitással és követelményekkel korszerűbb tüzelőanyagok bevezetésére ösztönözhet;(15) mivel a Bizottság javaslatot tett az energiatermékek irányelvére; mivel ennek a javaslatnak többek között az a célja, hogy a differenciált jövedéki adórendszer révén a tagállamok számára lehetővé tegye a pénzügyi ösztönzések fokozottabb alkalmazását, és így a korszerűbb tüzelőanyagok bevezetésének az elősegítését;(16) mivel általában hiányoznak mind a kipufogógáz, mind az elpárolgó szennyezőanyag-kibocsátások csökkentését célzó tüzelőanyag-előírások;(17) mivel az ólmozott benzin elégetéséből keletkező ólom által okozott légköri szennyezés kockázatot jelent az ember egészségére és a környezetre; mivel jelentős előrelépés, hogy 2000-ig gyakorlatilag minden benzinmeghajtású közúti jármú képes lesz ólommentes benzinnel közlekedni, és ezért lehetőség nyílik arra, hogy szigorúan korlátozzák az ólmozott benzin forgalomba hozatalát;(18) mivel a gépjármű égéstermék-kibocsátása csökkentésének az igénye és a szükséges olajfinomítói technológia rendelkezésre állása igazolja az ólommentes benzin és dízelolajok forgalomba hozatalára vonatkozó környezeti hatású tüzelőanyag-előírások bevezetését;(19) mivel szükségesnek tűnik gondoskodni arról, hogy kétféle dízelolaj és benzin álljon rendelkezésre, amelyek közül az egyik jobb minőségű dízelolaj és az egyik jobb minőségű benzin lenne; mivel szükséges, hogy ez a jobb minőségű dízelolaj és benzin 2005-ig felváltsa a piacon a gyengébb minőségű dízelolajat vagy benzint; azonban meg kell hozni azokat a rendelkezéseket is, amelyek lehetővé teszik az említett helyettesítés késleltetését olyan esetekben, amikor a gyártó üzemekben szükséges változtatások 2005-re történő végrehajtása komoly nehézségeket okozna egy tagállam érintett iparágai számára;(20) mivel az emberi egészség és/vagy a környezet védelme érdekében a különleges agglomerációkban vagy az egyedi levegőminőségi problémákkal küzdő, ökológiai szempontból különösen érzékeny területeken a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ebben az irányelvben meghatározott eljárásnak megfelelően megköveteljék, hogy a tüzelőanyagok csak akkor legyenek forgalomba hozhatók, ha azok az ebben az irányelvben meghatározottaknál szigorúbb környezeti előírásoknak felelnek meg; mivel ez az eljárás mentességet biztosít a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben [8] megállapított tájékoztatási eljárás alól;(21) mivel az ebben az irányelvben előírt tüzelőanyag-minőségi szabványok betartásának a biztosítására a tagállamoknak megfigyelési rendszereket kell bevezetniük; mivel az ilyen megfigyelő rendszereknek közös mintavételi és vizsgálati eljárásokon kell alapulniuk, és mivel a tüzelőanyag minőségéről összegyűjtött információról a tagállamoknak egy közös minta alapján kell tájékoztatniuk a Bizottságot;(22) mivel a Bizottságnak átfogó értékelés alapján javaslatot kell benyújtania a III. és IV. mellékletekben meghatározott, a benzinre és a dízelolajra vonatkozó, 2005. január 1-jétől alkalmazandó kötelező előírások kiegészítésére; mivel a Bizottság javaslata, ha szükséges, környezeti előírásokat állapíthat meg egyéb olyan tüzelőanyag-félékre is, mint a folyékony PB-gáz, földgáz és bio-tüzelőanyagok; mivel egyes cégautó állományok (autóbuszok, taxik, teherjárművek stb.) felelősek a nagyfokú városi szennyezésért, és előnyt szerezhetnének a külön előírásokból;(23) mivel az ebben az irányelvben felsorolt előírások mérésére szolgáló referenciamódszerek további fejlesztése kívánatos, a tudományos és műszaki fejlődés figyelembevételével; mivel erre a célra rendelkezéseket kell hozni az ehhez az irányelvhez csatolt mellékletek műszaki fejlődésnek megfelelő átdolgozására;(24) mivel a benzin ólomtartalmára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1985. március 20-i 85/210/EGK tanácsi irányelvet [9], a helyettesítő üzemanyag-összetevők benzinben történő felhasználása révén elérhető nyersolaj-megtakarításról szóló, 1985. december 5-i 85/536/EGK tanácsi irányelvet [10] és egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmáról szóló 1993. március 23-i 93/12/EGK tanácsi irányelv [11] 1. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 2. cikkének (1) bekezdését ennek megfelelően törölni kell;(25) mivel az 1994. évi csatlakozási okmány 69. cikkében meghatározott, Ausztriára vonatkozó átmeneti intézkedések tartalmazzák a 85/210/EGK irányelv 7. cikkét; mivel ezeknek az átmeneti intézkedéseknek az alkalmazását a környezetvédelem különleges kívánalmai miatt 2000. január 1-jéig meg kell hosszabbítani;(26) mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a Szerződés [12] 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően elfogadott okmányok végrehajtási intézkedéseire vonatkozó modus vivendi 1994. december 20-án befejeződött,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkHatályEz az irányelv a külső gyújtású és kompressziógyújtású motorokkal felszerelt gépjárművekben felhasználható tüzelőanyagokra határoz meg az egészség és a környezet védelemére vonatkozó műszaki előírásokat.2. cikkFogalommeghatározásEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:1. "benzin" minden, a járművek meghajtására szolgáló belső égésű, külső gyújtású motorok működtetésére alkalmas és 27100027, 27100029, 27100032, 27100034 és 27100036 KN-kód alá tartozó illékony ásványolaj;2. "dízelolaj" a 27100066 KN-kód alá tartozó, és a 70/220/EGK irányelvben, valamint a 88/77/EGK irányelvben meghatározott önjáró járművekhez használt gázolajok.A nem közúton közlekedő gépekben és mezőgazdasági traktorokban lévő motorokhoz használt gázolajokra a tagállamok megkövetelhetik az ebben az irányelvben a dízelolajokra megállapított kéntartalmat vagy a 93/12/EGK irányelvben a dízelolajokra megállapított kéntartalmat.3. cikkBenzin(1) A tagállamok legkésőbb 2000. január 1-jén területükön megtiltják az ólmozott benzin forgalomba hozatalát.(2) a) A tagállamok biztosítják, hogy legkésőbb 2000. január 1-jén területükön csak ólommentes benzin forgalmazható, ha az megfelel az I. mellékletben megállapított környezeti előírásoknak.b) Az a) pont rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok 2000. január 1-jétől területükön megengedik a III. melléklet előírásainak megfelelő ólommentes benzin forgalmazását.c) A tagállamok azt is biztosítják, hogy legkésőbb 2005. január 1-jétől területükön csak akkor forgalmazható ólommentes benzin, ha az megfelel a III. mellékletben megállapított környezeti előírásoknak.(3) Az (1) bekezdéstől eltérve egy tagállamnak a Bizottsághoz legkésőbb 1999. augusztus 31-ig benyújtott kérésére továbbra is engedélyezhetik ólmozott benzin forgalomba hozatalát legkésőbb 2005. január 1-jéig, ha a tagállam igazolni tudja, hogy a tilalom bevezetése súlyos társadalmi-gazdasági problémákat eredményezne, vagy nem vezetne általános környezetvédelmi vagy egészségügyi előnyökhöz, többek között az állam éghajlati helyzete miatt.Az ólmozott benzin ólomtartalma nem haladhatja meg a 0,15 g/l értéket, és a benzoltartalom meg kell, hogy feleljen az I. mellékletben közölt előírásoknak. Az előírások egyéb értékei a jelenlegi helyzettel összehasonlítva változatlanok maradhatnak.(4) A (2) bekezdés rendelkezései ellenére egy tagállam a Bizottsághoz legkésőbb 1999. augusztus 31-én benyújtandó kérelmére felhatalmazást kaphat arra, hogy területén továbbra is, legkésőbb 2003. január 1-jéig, engedélyezze ólommentes benzin forgalmazását olyan kéntartalommal, amely nem felel meg az I. mellékletben a kéntartalomra közölt előírásnak, de amely nem lépi túl a jelenlegi tartalmat, ha igazolni tudja, hogy komoly nehézséget jelentene ipara számára, ha gyártó üzemeiben a szükséges változtatásokat be kellene vezetnie ezen irányelv elfogadásának időpontja és 2000. január 1-je közötti időszak alatt.(5) A (2) bekezdés rendelkezései ellenére egy tagállam a Bizottsághoz legkésőbb 2003. augusztus 31-én benyújtandó kérelmére engedélyt kaphat arra, hogy területén továbbra is, legkésőbb 2007. január 1-jéig, engedélyezze ólommentes benzin forgalmazását olyan kéntartalommal, amely nem felel meg a III. mellékletnek, de amely megfelel az I. mellékletnek, ha igazolni tudja, hogy komoly nehézséget jelentene számára, ha gyártó üzemeiben a szükséges változtatásokat be kellene vezetnie ezen irányelv elfogadásának időpontja és 2005. január 1-je közötti időszak alatt.(6) A Bizottság a Szerződésnek megfelelően engedélyezheti a (3), (4) és (5) bekezdésben meghatározott eltéréseket.A Bizottság határozatáról értesíti a tagállamokat, és tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.(7) Az (1) bekezdés ellenére a (3) bekezdés második albekezdésében említett előírások figyelembe vételével a tagállamok továbbra is engedélyezhetik az ólmozott benzin kis, a teljes forgalom maximum 0,5 %-át jelentő mennyiségű forgalmazását a jellegzetes tulajdonságú veterán járművek részére, és abban az esetben, ha az elosztás speciális érdekcsoporton keresztül történik.4. cikkDízelolaj(1) a) A tagállamok biztosítják, hogy legkésőbb 2000. január 1-jétől területükön csak olyan dízelolaj forgalmazható, amely megfelel a II. mellékletben megállapított környezetvédelmi előírásoknak.b) Az a) albekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok 2000. január 1-jétől területükön megengedik a IV. melléklet előírásainak megfelelő dízelolaj forgalmazását.c) A tagállamok azt is biztosítják, hogy legkésőbb 2005. január 1-jétől területükön csak olyan dízelolaj forgalmazható, amely megfelel a IV. mellékletben megállapított környezeti előírásoknak.(2) Az (1) bekezdés előírásai ellenére egy tagállam a Bizottsághoz legkésőbb 1999. augusztus 31-én benyújtandó kérelmére felhatalmazást kaphat arra, hogy területén továbbra is, legkésőbb 2003. január 1-jéig, engedélyezze a dízelolaj forgalmazását olyan kéntartalommal, amely nem felel meg a II. mellékletben a kéntartalomra közölt előírásnak, de amely nem haladja meg a jelenlegi tartalmat, ha igazolni tudja, hogy komoly nehézséget jelentene ipara számára, ha gyártó üzemeiben a szükséges változtatásokat be kellene vezetnie ezen irányelv elfogadásának időpontja és 2000. január 1-je közötti időszak alatt.(3) Az (1) bekezdés előírásai ellenére egy tagállam a Bizottsághoz legkésőbb 2003. augusztus 31-én benyújtandó kérelmére felhatalmazást kaphat arra, hogy területén továbbra is, legkésőbb 2007. január 1-jéig, engedélyezze a dízelolaj forgalmazását olyan kéntartalommal, amely nem felel meg a IV. mellékletnek, de amely megfelel a II. mellékletnek, ha igazolni tudja, hogy komoly nehézséget jelentene számára, ha gyártó üzemeiben a szükséges változtatásokat be kellene vezetnie ezen irányelv elfogadásának időpontja és 2005. január 1-je közötti időszak alatt.(4) A Bizottság a Szerződésnek megfelelően engedélyezheti a (2) és (3) bekezdésben meghatározott mentességeket.A Bizottság határozatáról értesíti a tagállamokat, és tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.5. cikkSzabad forgalmazásEgyetlen tagállam sem tilthatja, korlátozhatja vagy akadályozhatja azon tüzelőanyagok forgalomba hozatalát, amelyek eleget tesznek az irányelv követelményeinek.6. cikkTüzelőanyagok értékesítésére vonatkozó szigorúbb környezeti előírások(1) A 3., 4. és 5. cikktől eltérve a tagállamok előírhatják, hogy meghatározott területeken csak akkor forgalmazhatók tüzelőanyagok, ha azok az ebben az irányelvben a járműállomány egészére vagy egy részére előírtaknál szigorúbb környezetvédelmi előírásoknak felelnek meg, tekintettel egy különleges agglomerációban a lakosság egészségének vagy egy tagállamban egy ökológiailag különösen érzékeny terület környezetének védelmére, ha a légköri szennyeződés komoly és visszatérő problémát jelent vagy valószínűsíthetően jelenthet az ember egészségére vagy a környezetre.(2) Az (1) bekezdésben említett eltérést igénybe venni szándékozó tagállam kérését, annak indokolásával együtt előre benyújtja a Bizottsághoz. Az indokolásnak tartalmaznia annak a bizonyítékát, hogy az eltérés tekintetbe veszi az arányosság elvét, és hogy nem akadályozza meg a személyek és áruk szabad mozgását.(3) Az érintett tagállamok megadják a Bizottságnak a kérdéses terület környezeti levegőjének minőségére vonatkozó adatokat, valamint azokat, amelyek a javasolt intézkedéseknek a levegőminőségre gyakorolt hatásait mutatják.(4) A Bizottság ezt az információt haladéktalanul továbbítja a többi tagállamnak.(5) A tagállamok a Bizottság információközlésének az időpontjától számított két hónapon belül megtehetik észrevételeiket a kérésre és annak indokolására.(6) A Bizottság a tagállamok kérésére határozatot hoz attól az időponttól számított három hónapon belül, amikor a tagállamok benyújtották észrevételeiket. A Bizottság figyelembe veszi a tagállamok észrevételeit, és azokat határozatáról értesíti és egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.(7) A Bizottság határozatát bármely tagállam megküldheti a Tanácsnak az értesítéstől számított egy hónapon belül, vagy a határozat elmaradása esetén az ügyet döntésre visszautalhatja a Tanácsnak a 6. bekezdésben hivatkozott időszak lejártától számított egy hónapon belül.(8) A Tanács, minősített többséggel eljárva, eltérő határozatot hozhat az ügy részére történő megküldésétől számított két hónapon belül.7. cikkA nyersolajellátásban bekövetkező változásAmennyiben, kivételes események eredményeként, a nyersolajok vagy kőolajtermékek ellátásában bekövetkezett hirtelen változás egy tagállamban az olajfinomító üzemek számára megnehezíti a 3. és 4. cikkek szerinti tüzelőanyagra vonatkozó előírások betartását, akkor a tagállam arról tájékoztatja a Bizottságot. A többi tagállam tájékoztatása után a Bizottság az adott tagállamban engedélyezheti magasabb határértékek alkalmazását egy vagy több tüzelőanyag-komponensre, hat hónapot meg nem haladó időtartamra.A Bizottság határozatáról értesíti a tagállamokat, és tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.A Bizottság határozatát bármely tagállam megküldheti a Tanácsnak az értesítéstől számított egy hónapon belül.A Tanács, minősített többséggel eljárva, eltérő határozatot hozhat az ügy részére történő megküldésétől számított egy hónapon belül.8. cikkA teljesítés ellenőrzése és jelentés(1) A tagállamok az I. és II. mellékletekben megállapított elemzési módszerek alapján ellenőrzést végeznek a 3. és 4. cikkek követelményei szerint.(2) A Bizottság elősegíti egy egységes tüzelőanyag-minőség ellenőrző rendszer kialakítását. Az ilyen rendszer kialakításához a Bizottság igényli az Európai Szabványügyi Bizottság támogatását.(3) A Bizottság legkésőbb 2000. június 30-ig egységes mintát dolgoz ki a nemzeti tüzelőanyag-minőségi adatok összesítésének benyújtására.(4) Minden tagállam június 30-ig – 2002. június 30-ával kezdődően – megküldi a Bizottságnak a megelőző naptári évre vonatkozó összesítést.9. cikkFelülvizsgálati eljárás(1) A Bizottság időszakonként, először ezen irányelv elfogadásától számított 12 hónap elteltével, de legkésőbb 1999. december 31-én, és a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekről és a 70/220/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/69/EK európai parlamenti és Tanácsi irányelv [13] 3. cikke követelményeinek megfelelően végrehajtott értékelés figyelembevételével javaslatot nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz ezen irányelv felülvizsgálatára, amely szerves részét képezi annak a stratégiának, amelynek célja a Közösség levegőminőségi szabványainak és a kapcsolódó célkitűzéseknek való megfelelés.(2) A javaslat tartalmazza a III. mellékletben a benzinre és a IV. mellékletben a dízelolajokra – többek között – a levegőminőséggel kapcsolatos szennyezőanyag-kibocsátás csökkentésének követelményeire vonatkozóan felhalmozódott ismeretek alapján meghatározott kötelező előírásokat kiegészítő környezetvédelmi előírásokat, az új szennyezés csökkentését célzó technológiák és a nemzetközi tüzelőanyag-piacot érintő fejlesztések tényleges működését.(3) Az (1) és (2) bekezdés rendelkezésein kívül a Bizottság – többek között – előterjeszthet- javaslatokat, amelyek figyelembe veszik a cégautó-állományok különleges helyzetét és azt az igényt, hogy javasoljanak előírásokat az általuk használt különleges tüzelőanyagokra,- javaslatokat a folyékony PB-gázra, a földgázra és a bio-tüzelőanyagokra alkalmazható előírásszintek megállapítására.10. cikkA műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításra szolgáló eljárásMinden, az ezen irányelv I., II., III. és IV. melléklete jobb oldali részében szereplő ("vizsgálatok") mérési módszerek alkalmazásához szükséges, műszaki fejlődést figyelembe vevő módosítást a Bizottság fogad el a 96/62/EK irányelv [14] 12. cikkében és ezen irányelv 11. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően létrehozott bizottság támogatásával.Az ilyen hozzáigazítás nem eredményezheti az ebben az irányelvben megállapított határértékek bármilyen közvetlen vagy közvetett módosítását vagy bármilyen változást azok alkalmazásának időpontjában.11. cikkBizottsági eljárás(1) A Bizottság képviselője a 10. cikkben említett bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(2) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.12. cikkA benzin- és a dízelüzemanyagok minőségével kapcsolatos irányelvek hatályon kívül helyezése illetve módosítása(1) A 85/210/EGK, 85/536/EGK és 87/441/EGK irányelv 2000. január 1-jétől hatályát veszti.(2) A 93/12/EGK irányelv 2000. január 1-jétől módosul az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 2. cikk (1) bekezdésének törlésével.13. cikkA nemzeti jogszabályokba történő átültetés(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1999. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamok ezeket a rendelkezéseket 2000. január 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok állapítják meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal az ezen irányelv alkalmazásával összefüggő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket.14. cikkAusztriaA 85/210/EGK irányelv 7. cikke, valamint az irányelv 4. cikkében a benzin benzoltartalmával foglalkozó megállapítás 2000. január 1-jéig nem alkalmazandó Ausztriára.15. cikkAz irányelv hatálybalépéseEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.16. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1998. október 13-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökC. Einem[1] HL C 77., 1997.3.11., 1. o. és HL C 209., 1997.7.10., 25. o.[2] HL C 206., 1997.7.7., 113. o.[3] Az Európai Parlament 1997. április 10-i véleménye (HL C 132., 1997.4.28., 170. o.), a Tanácsa 1997. október 7-i közös álláspontja (HL C 351., 1997.11.19., 1. o.) és az Európai Parlament 1998. február 18-i határozatát (HL C 80., 1998.3.16., 92. o.). Az Európai Parlament 1998. szeptember 15-i határozata (HL C 313., 1998.10.12.). A Tanács 1998. szeptember 17-i határozata.[4] HL L 76., 1970.4.6., 1. o. A legutóbb az Európai Parlament és a Tanács 98/69/EK irányelvével módosított irányelv (HL L 350., 1998.12.28., 1. o.)[5] HL L 36., 1988.2.9., 33. o. A legutóbb az Európai Parlament és a Tanács 96/1/EK irányelvével módosított irányelv (HL L 40., 1996.2.17., 1. o.)[6] HL L 100., 1994.4.19., 42. o.[7] HL L 316., 1992.10.31., 12. o. A legutóbb a 94/74/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 365., 1994.12.31., 46. o.)[8] HL L 204., 1998.7.21., 37. o. A legutóbb a 98/48/EK irányelvvel módosított (HL L 217., 1998.8.5., 18. o.) irányelv[9] HL L 96., 1985.4.3., 25. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[10] HL L 334., 1985.12.12., 20. o. A Bizottság 87/441/EGK irányelvével (HL L 238., 1987.8.21., 40. o.) módosított irányelv.[11] HL L 74., 1993.3.27., 81. o.[12] HL C 102., 1996.4.4., 1. o.[13] HL L 350., 1998.12.28., 1. o.[14] HL L 296., 1996.11.21., 55. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA KÜLSŐ GYÚJTÁSÚ MOTOROKKAL FELSZERELT JÁRMŰVEKHEZ HASZNÁLT FORGALOMBAN LÉVŐ TÜZELŐANYAGOK KÖRNYEZETVÉDELMI ELŐÍRÁSAITípus: BenzinParaméter | Egység | Határértékekt | Vizsgála |Minimum | Maximum | Módszer | Kihirdetés időpontja |Kísérleti oktánszám | 95 | – | EN 25164 | 1993 |Motor-oktánszám | | 85 | – | EN 25163 | 1993 |Reid-gőznyomás | kPa | – | 60,0 | EN 12 | 1993 |Desztilláció: | | | | | |100 °C-on átdesztillált | % v/v | 46,0 | – | EN-ISO 3405 | 1988 |150 °C-on átdesztillált | % v/v | 75,0 | – | | |Szénhidrogén-elemzés: | | | | | |–olefinek | % v/v | – | 18,0 | ASTM D1319 | 1995 |–aromás vegyületek | | – | 42,0 | ASTM D1319 | 1995 |–benzol | | – | 1,0 | pr. EN 12177 | 1995 |Oxigén-tartalom | % m/m | – | 2,7 | EN 1601 | 1996 |Oxigént tartalmazó vegyületek: | | | | | |–Methanol, stabilizáló vegyszereket kell hozzáadni | % v/v | – | 3 | EN 1601 | 1996 |–Etanol, stabilizáló vegyszerek szükségesek lehetnek | % v/v | – | 5 | EN 1601 | 1996 |–Izopropil-alkohol | % v/v | – | 10 | EN 1601 | 1996 |–Tercier-butil-alkohol | % v/v | – | 7 | EN 1601 | 1996 |–Izobutil-alkohol | % v/v | – | 10 | EN 1601 | 1996 |–Molekulánként 5 vagy több szénatomot tartalmazó éterek | % v/v | – | 15 | EN 1601 | 1996 |Egyéb oxigéntartalmú vegyületek | % v/v | – | 10 | EN 1601 | 1996 |Kéntartalom | mg/kg | – | 150 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |Ólomtartalom | g/l | – | 0,005 | EN 237 | 1996 |--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA KOMPRESSZIÓS GYÚJTÁSÚ MOTOROKKAL FELSZERELT JÁRMŰVEKHEZ HASZNÁLT FORGALOMBAN LÉVŐ TÜZELŐANYAGOK KÖRNYEZETVÉDELMI ELŐÍRÁSAITípus: DízelolajParaméter | Egység | Határok | Vizsgálat |Minimum | Maximum | Módszer | Kihirdetés időpontja |Cetánszám | 51,0 | – | EN-ISO 5165 | 1992 |Sűrűség 15 °C-on | kg/m3 | – | 845 | EN-ISO 3675 | 1995 |Lepárlás | | | | | |95 %-pont | °C | – | 360 | EN-ISO 3405 | 1988 |Policiklikus aromás szénhidrogének | % m/m | – | 11 | IP 391 | 1995 |Kéntartalom | mg/kg | – | 350 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |--------------------------------------------------III. MELLÉKLETA KÜLSŐ GYÚJTÁSÚ MOTOROKKAL FELSZERELT JÁRMŰVEKHEZ HASZNÁLT FORGALOMBAN LÉVŐ TÜZELŐANYAGOK KÖRNYEZETVÉDELMI ELŐÍRÁSAITípus: BenzinParaméter | Egység | Határértékek | Vizsgálat |Minimum | Maximum | Módszer | Kihirdetés időpontja |Kísérleti oktánszám | 95 | | EN 25164 | 1993 |Motor-oktánszám | | 85 | | EN 25163 | 1993 |Reid-gőznyomás, nyári időszak | KPa | – | | | |Lepárlás: | | | | | |elpárolgott 100 °C-on | % v/v | – | – | | |elpárolgott 150 °C-on | | – | – | | |Szénhidrogén-elemzés: | | | | | |–olefinek | % v/v | – | | | |–aromás vegyületek | % v/v | – | 35,0 | ASTM D1319 | 1995 |–benzol | % v/v | – | | | |Oxigén-tartalom | % m/m | – | | | |Kéntartalom | mg/kg | – | 50 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |Ólomtartalom | g/l | – | | | |--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA KOMPRESSZIÓS GYÚJTÁSÚ MOTOROKKAL FELSZERELT JÁRMŰVEKHEZ HASZNÁLT FORGALOMBAN LÉVŐ TÜZELŐANYAGOK KÖRNYEZETVÉDELMI ELŐÍRÁSAITípus: DízelolajParaméter | Egység | Határértékek | Vizsgálat |Minimum | Maximum | Módszer | Kihirdetés időpontja |Cetánszám | | – | | |Sűrűség 15 °C-on | kg/m3 | | – | | |Lepárlás | | | | | |95 %-pont | °C | – | | | |PAH-OK | % m/m | – | | | |Kéntartalom | mg/kg | – | 50 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2009/18/EK irányelve ( 2009. április 23.) a tengeri szállítási ágazatban bekövetkező balesetek kivizsgálására irányadó alapelvek megállapításáról, valamint az 1999/35/EK tanácsi és a 2002/59/EK Európai Parlamenti és Tanácsi irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               28.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 131/114

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/18/EK IRÁNYELVE
   (2009. április 23.)
   a tengeri szállítási ágazatban bekövetkező balesetek kivizsgálására irányadó alapelvek megállapításáról, valamint az 1999/35/EK tanácsi és a 2002/59/EK Európai Parlamenti és Tanácsi irányelv módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2009. február 3-án jóváhagyott közös szövegtervezet fényében (3),
   mivel:

               (1)

               Az európai tengeri szállítás biztonságát magas általános szinten kell tartani, és mindent meg kell tenni a tengeri balesetek és események számának csökkentése érdekében.

               (2)

               A tengeri balesetek gyors műszaki kivizsgálása javítja a tengeri biztonságot, mivel hozzájárul az emberi áldozatot követelő, a hajók elvesztésével és a tengeri környezet szennyezésével járó ilyen balesetek megismétlődésének megelőzéséhez.

               (3)

               Az Európai Parlament a tengeri biztonság javításáról szóló, 2004. április 21-i állásfoglalásában (4) sürgette a Bizottságot a hajózási balesetek kivizsgálásáról szóló irányelvre vonatkozó javaslat előterjesztésére.

               (4)

               Az ENSZ 1982. december 10-i tengerjogi egyezményének (a továbbiakban: UNCLOS) 2. cikke meghatározza a parti államok azon jogát, hogy kivizsgálják a felségvizeiken bekövetkező olyan tengeri balesetek okait, amelyek veszélyeztethetik az emberi életet vagy a környezetet, szükségessé tehetik a parti állam felkutatási és mentési hatóságainak beavatkozását, vagy másképpen érinthetik a parti államot.

               (5)

               Az UNCLOS 94. cikke előírja, hogy a lobogó szerinti államoknak megfelelően képzett személy vagy személyek által vagy előtt kell kivizsgáltatniuk bizonyos nyílt tengeren bekövetkezett baleseteket vagy hajózási eseményeket.

               (6)

               Az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. november 1-jei nemzetközi egyezmény (a továbbiakban: a SOLAS 74) I/21. szabálya, a merülésvonalakról szóló 1966. április 5-i nemzetközi egyezmény és a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. november 2-i nemzetközi egyezmény meghatározza a lobogó szerinti államoknak a balesetek kivizsgálására és a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek (IMO) a vonatkozó megállapításokról való tájékoztatására irányuló felelősségét.

               (7)

               Az IMO közgyűlésének a 2007. november 29-i A. 996(25) határozatához csatolt, a kötelező IMO-jogeszközök végrehajtási szabályzata emlékeztet a lobogó szerinti államok azon kötelességére, hogy a tengeri közlekedésbiztonsági vizsgálatokat megfelelően képzett, a tengeri balesetekkel és eseményekkel kapcsolatos ügyekben jártas vizsgálóbiztosok végezzék. Az említett szabályzat előírja továbbá a lobogó szerinti államok számára, hogy készen kell állniuk arra, hogy – a baleset vagy esemény helyszínétől függetlenül – az adott célra képzett vizsgálóbiztosokat bocsássanak rendelkezésre.

               (8)

               Figyelembe kell venni a tengeri balesetek és események kivizsgálásának az IMO közgyűlésének az 1997. november 27-i A. 849(20) határozatához csatolt szabályzatát (a továbbiakban: a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat), amely közös megközelítés alkalmazását írja elő a tengeri balesetek és események biztonsági vizsgálata esetében, valamint államközi együttműködést a tengeri baleseteket és eseményeket kiváltó tényezők azonosítása területén. Figyelembe kell venni továbbá az IMO közgyűlésének 1997. november 27-i A. 861(20) és az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának a 2004. május 17-i MSC. 163(78) határozatait is, amelyek meghatározzák az „úti adatrögzítők” fogalmát.

               (9)

               A tengerészeket a munkavállalók különleges kategóriájaként ismerik el, és – tekintettel a hajózási iparág globális jellegére és a különböző joghatóságokra, amelyekkel kapcsolatba kerülhetnek – különleges védelemre van szükségük, különösen a hatóságokkal való kapcsolatukban. A még nagyobb tengeri biztonság érdekében a tengerészeknek bízniuk kell abban, hogy tengeri baleset esetén tisztességes eljárásban részesülnek. Emberi jogaikat és méltóságukat minden időben meg kell őrizni, és valamennyi biztonsági vizsgálatot tisztességes és gyors módon kell lefolytatni. E célból a tagállamoknak nemzeti jogukkal összhangban, különösen figyelembe kell venniük a tengeri balesetek esetén a tengerészekkel szembeni tisztességes bánásmódra vonatkozó IMO-iránymutatások megfelelő rendelkezéseit.

               (10)

               A tagállamoknak jogrendszerük keretei közt eljárva védeniük kell a baleseteket követő tanúvallomásokat, és meg kell akadályozniuk, hogy azokat a biztonsági vizsgálattól eltérő célra használják fel, annak érdekében, hogy elkerüljék a tanúkkal szembeni hátrányosan megkülönböztető vagy megtorló intézkedéseket a vizsgálatban való részvételük miatt.

               (11)

               A menetrend szerint közlekedő ro-ro komphajók és a gyorsjáratú személyszállító vízi járművek biztonságos üzemeltetésének érdekében végzett kötelező szemlék rendszeréről szóló, 1999. április 29-i 1999/35/EK tanácsi irányelv (5) előírja a tagállamok számára, hogy saját jogrendszerük keretében hozzanak létre egy jogalapot, amely számukra és minden egyéb különösen érdekelt tagállam számára lehetővé teszi, hogy egy ro-ro komphajót vagy gyorsjáratú személyszállító vízi járművet érintő tengeri baleset vagy esemény kivizsgálásában részt vegyenek, abban együttműködjenek, vagy – amennyiben a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat úgy rendelkezik – az ilyen vizsgálatot lefolytassák.

               (12)

               A közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) előírja a tagállamok számára, hogy meg kell felelniük a tengeri balesetek és események kivizsgálására vonatkozó IMO-szabályzatnak és biztosítaniuk kell, hogy a balesetek kivizsgálásának eredményei a balesetek kivizsgálásának lezárultát követően a lehető legrövidebb időn belül közzétételre kerüljenek.

               (13)

               A tengerjáró hajókat vagy a kikötőkben vagy más, korlátozás alá tartozó területeken tartózkodó hajókat érintő balesetek és események pártatlan módon történő biztonsági vizsgálatainak lefolytatása alapvető fontosságú az ilyen balesetek vagy események körülményeinek és okainak pontos megállapítása érdekében. A vizsgálatokat ezért – az összeférhetetlenség elkerülése érdekében – a szükséges jogkörökkel felruházott, független szerv ellenőrzése mellett, képzett vizsgálóbiztosoknak kell lefolytatniuk.

               (14)

               A tagállamoknak – az igazságügyi vizsgálat lefolytatásáért felelős hatóságok hatáskörére vonatkozó jogszabályaiknak megfelelően, és adott esetben ezen hatóságokkal együttműködésben – biztosítaniuk kell, hogy a műszaki kivizsgálásért felelős személyek feladataikat a lehető legjobb körülmények között végezhessék.

               (15)

               Ez az irányelv nem sérti a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (7).

               (16)

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy jogrendszerük lehetővé tegye számukra és minden egyéb különösen érdekelt tagállam számára, hogy – a tengeri balesetek és események kivizsgálására vonatkozó IMO-szabályzat rendelkezései alapján – a balesetek kivizsgálásában részt vegyenek, vagy együttműködjenek, vagy azt lefolytassák.

               (17)

               Alapvetően minden tengeri baleset vagy esemény ügyében egyetlen vizsgálatot kell lefolytatni, amelyet az egyik tagállam, vagy egy vizsgálatot vezető tagállam lát el bármely másik alaposan érdekelt állam közreműködésével. Megfelelően indokolt, kivételes esetekben, amelyek az érintett hajó lobogója, a baleset helye vagy az áldozatok állampolgársága miatt kettő vagy több tagállammal állnak kapcsolatban, párhuzamos vizsgálat is folytatható.

               (18)

               A tagállamok a tengeri baleset vagy esemény biztonsági vizsgálatának (a továbbiakban: biztonsági vizsgálat) vezetésével vagy az ilyen vizsgálathoz kapcsolódó egyedi feladatokkal – közös megegyezéssel – más tagállamot is megbízhatnak.

               (19)

               A tagállamoknak minden erőfeszítést meg kell tenniük annak érdekében, hogy a két vagy több tagállamot érintő biztonsági vizsgálatok keretében igényelt segítségnyújtásért ne számítsanak fel költséget. A biztonsági vizsgálatban nem érintett tagállamtól kért segítség esetén a tagállamok megállapodnak a felmerülő költségek megtérítéséről.

               (20)

               A SOLAS 74 V/20. szabálya értelmében a 2002. július 1-jén vagy azután megépített utasszállító hajókat és a 3 000 tonna, vagy annál nagyobb bruttó űrtartalmú egyéb hajókat úti adatrögzítőkkel kell felszerelni a balesetek kivizsgálásának segítése érdekében. Elő kell írni, hogy ez a berendezés – tekintettel a hajózási balesetek megelőzését célzó politika kialakításában betöltött fontos szerepére – mindig megtalálható legyen a nemzeti vagy nemzetközi forgalomban részt vevő és közösségi kikötőkbe érkező hajókon.

               (21)

               Az úti adatrögzítő rendszer és más elektronikus eszközök által szolgáltatott adatok felhasználhatók visszamenőlegesen a tengeri baleset vagy esemény okainak kivizsgálására, valamint megelőző jelleggel az esetlegesen ilyen eseményekhez vezető körülményekből való tapasztalatszerzésre. A tagállamoknak biztosítaniuk kell az ilyen adatok mindkét célra történő megfelelő felhasználását, amennyiben azok rendelkezésre állnak.

               (22)

               Az Európai Parlament és a Tanács 1406/2002/EK rendelete (8) előírja az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség (a továbbiakban: az ügynökség) számára, hogy együtt kell működnie a tagállamokkal műszaki megoldások kidolgozása érdekében, továbbá technikai segítséget kell nyújtania a közösségi jogszabályok végrehajtásához. A balesetek kivizsgálása területén az ügynökségnek az a feladata, hogy – a tagállamok eltérő jogi rendszereire figyelemmel – megkönnyítse a tagállamok és a Bizottság közötti, a tengeri baleseteknek az egyezményes nemzetközi alapelvek szerinti kivizsgálására vonatkozó közös módszertan kidolgozására irányuló együttműködést.

               (23)

               Az 1406/2002/EK rendeletnek megfelelően az ügynökség elősegíti a kivizsgálással kapcsolatos tevékenységek tekintetében a tagállamok által nyújtott támogatásra és a meglévő baleseti jelentések elemzésére irányuló együttműködést.

               (24)

               A baleseti vizsgálati jelentésekből levont lényegi tanulságokat figyelembe kell venni a tengeri balesetek és események közös kivizsgálási módszertanának fejlesztése vagy módosítása során.

               (25)

               A biztonsági vizsgálatot követően megfogalmazott biztonsági ajánlásokat a tagállamoknak és a Közösségnek kellően figyelembe kell venniük.

               (26)

               Mivel a műszaki biztonsági vizsgálat célja a tengeri balesetek és események megelőzése, a következtetések és a biztonsági ajánlások semmilyen körülmények között nem állapíthatják meg a felelősséget vagy a vétkesség megosztását.

               (27)

               Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a tengeri biztonság Közösségen belüli javítását és ily módon a jövőbeli tengeri balesetek kockázatának csökkentését, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés terjedelme vagy hatásai miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (28)

               Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (9) összhangban kell elfogadni.

               (29)

               A Bizottságot fel kell hatalmazni ezen irányelv módosítására, hogy alkalmazza a nemzetközi egyezményekben, és jegyzőkönyvekben, szabályzatokban és az ahhoz kapcsolódó határozatokban bekövetkező változásokat, és kiigazítsa vagy módosítsa a tengeri balesetek és események kivizsgálásának közös módszertanát. Mivel a fenti intézkedések általános hatályúak, és ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek többek között új nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni.

               (30)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (10) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy a maguk számára, illetve a Közösség érdekében készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   (1)   Ezen irányelv célja a tengeri biztonság javítása és a hajók által okozott szennyezés megelőzése a jövőbeli tengeri balesetek kockázatának csökkentése érdekében, a következők révén:

               a)

               a gyors biztonsági vizsgálatok elvégzésének, valamint a tengeri balesetek és események megfelelő elemzésének a megkönnyítése azok okainak meghatározása érdekében; és

               b)

               a biztonsági vizsgálatról szóló időszerű és pontos jelentések, valamint a helyreállítási intézkedésekre vonatkozó javaslatok biztosítása.

         (2)   Az ezen irányelv szerinti kivizsgálások sem a felelősség megállapítására, sem a vétkesség megosztására nem terjedhetnek ki. A tagállamoknak azonban biztosítaniuk kell, hogy a vizsgálati szerv vagy jogalany (a továbbiakban: vizsgálati szerv) a tengeri baleset vagy esemény oka tekintetében teljes körű jelentést tegyen, mivel a vétkesség vagy a felelősség esetleg ezen megállapításokból kikövetkeztethető.
   2. cikk
   Hatály
   (1)   Ez az irányelv olyan tengeri balesetekre és eseményekre alkalmazandó, amelyek

               a)

               valamelyik tagállam lobogója alatt közlekedő hajókkal kapcsolatosak;

               b)

               a tagállamoknak az UNCLOS-ban meghatározottak szerinti parti tengerén vagy belvizein történtek; vagy

               c)

               a tagállamok más alapvető érdekeit érintik.

         (2)   Ez az irányelv nem alkalmazandó olyan tengeri balesetekre és eseményekre, amelyek csak a következő típusú hajókat érintik:

               a)

               hadihajók, csapatszállító hajók és egyéb hajók, amelyek valamely tagállam tulajdonában vagy üzemeltetésében állnak, és amelyeket kizárólag kormányzati, nem kereskedelmi célra használnak;

               b)

               kereskedelmi tevékenységre nem használt, nem gépi meghajtású hajók, kezdetleges felépítésű fahajók, kedvtelési célú jachtok és kedvtelési célú hajók, kivéve, ha legénységgel közlekednek vagy fognak közlekedni, és 12 utasnál többet szállítanak kereskedelmi céllal;

               c)

               belvízi utakon üzemeltetett belvízi hajók;

               d)

               15 méternél rövidebb halászhajók;

               e)

               rögzített nyílt tengeri fúróberendezések.

         3. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:

               1.

               „A tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat”: az IMO 1997. november 27-i A. 849(20) közgyűlési határozatához csatolt, a tengeri balesetek és események kivizsgálásának szabályzata, annak naprakész változata szerint.

               2.

               A következő kifejezések a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzatban található meghatározások szerint értendők:

                           a)

                           „tengeri baleset”;

                           b)

                           „nagyon súlyos baleset”;

                           c)

                           „tengeri esemény”;

                           d)

                           „tengeri baleset vagy esemény biztonsági vizsgálata”;

                           e)

                           „a vizsgálatot vezető állam”;

                           f)

                           „különösen érdekelt állam”.

               3.

               A „súlyos baleset” kifejezés az IMO Tengerbiztonsági Bizottságának és Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 2008. december 18-i MSC-MEPC.3/Circ.1 számú körlevelében található naprakésszé tett meghatározásoknak megfelelően értendő.

               4.

               „A tengerészekkel tengeri baleset esetén való tisztességes bánásmódra vonatkozó IMO-iránymutatások” az IMO Jogi Bizottsága 2006. április 27-i LEG.3(91) határozatához csatolt iránymutatások, amelyet jóváhagyott a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Igazgató Tanácsa 2006. június 12–16-i 296. ülésén.

               5.

               A „ro-ro komphajó” és a „gyorsjáratú személyszállító vízi jármű” kifejezések az 1999/35/EK irányelv 2. cikkében található meghatározás szerint értendők.

               6.

               Az „úti adatrögzítő (a továbbiakban: VDR)” kifejezés az IMO közgyűlésének az A. 861(20) és az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának MSC. 163(78) határozatában foglalt meghatározás szerint értendő.

               7.

               A „biztonsági ajánlás”: bármely olyan javaslat, a lajstromozási és ellenőrzési célból tett javaslatokat is beleértve, amelyet

                           a)

                           biztonsági vizsgálatot folytató vagy vezető állam vizsgálati szerve tett a vizsgálatból származó információk alapján; vagy adott esetben

                           b)

                           a Bizottság tett az adatok összefoglaló elemzése valamint az elvégzett kivizsgálások eredményei alapján.

         4. cikk
   A biztonsági vizsgálatok jogállása
   (1)   A tagállamok – a jogrendszerüknek megfelelően – oly módon határozzák meg a biztonsági vizsgálatok jogállását, hogy azokat a lehető leghatékonyabb módon és a lehető legrövidebb időn belül el lehessen végezni.
   A tagállamok – jogszabályaiknak megfelelően és adott esetben az igazságügyi vizsgálat elvégzéséért felelős hatóságok általi együttműködéssel – biztosítják, hogy a biztonsági vizsgálatok

               a)

               a felelősség megállapítására vagy a vétkesség megosztására irányuló nyomozástól vagy egyéb, párhuzamosan végzett vizsgálattól függetlenek legyenek; és

               b)

               ne legyenek indokolatlanul akadályoztatva, felfüggesztve vagy elhalasztva ilyen vizsgálatok miatt.

         (2)   A tagállamok által meghatározandó szabályoknak – a 10. cikkben említett állandó együttműködési kerettel összhangban – tartalmazniuk kell olyan rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik

               a)

               a más tagállamok által vezetett biztonsági vizsgálatok területén folytatott együttműködést és kölcsönös segítségnyújtást, vagy az ilyen vizsgálatok lefolytatásának más tagállamokra való bízását a 7. cikkel összhangban; és

               b)

               vizsgálati szerveik tevékenységeinek összehangolását az ezen irányelv céljának eléréséhez szükséges mértékben.

         5. cikk
   Kivizsgálási kötelezettség
   (1)   Minden tagállam biztosítja, hogy a 8. cikkben említett vizsgálati szerv biztonsági vizsgálatot végezzen az olyan nagyon súlyos tengeri balesetekkel kapcsolatban, amelyek

               a)

               a lobogója alatt közlekedő hajót érintenek, tekintet nélkül a baleset helyszínére;

               b)

               az UNCLOS-ban meghatározottak szerinti parti tengerén vagy belvizein következnek be, tekintet nélkül a balesetben érintett hajó vagy hajók lobogójára; vagy

               c)

               a tagállam alapvető érdekével kapcsolatosak, tekintet nélkül a baleset helyszínére és az érintett hajó vagy hajók lobogójára.

         (2)   Ezenkívül, súlyos baleset esetén, a vizsgálati szerv előzetes értékelést végez annak meghatározása érdekében, hogy végezzen-e a biztonsági kivizsgálást. Ha a vizsgálati szerv úgy határoz, hogy nem végez biztonsági kivizsgálást, a határozat indokait a 17. cikk (3) bekezdésének megfelelően rögzíteni és közölni kell.
   Bármely más tengeri baleset vagy rendkívüli esemény esetében a vizsgálati szerv határoz, hogy végez-e biztonsági kivizsgálást.
   A vizsgálati szervnek az első és második albekezdésben említett határozataiban figyelembe kell vennie a tengeri baleset vagy esemény súlyosságát, az érintett hajó és/vagy rakomány típusát, valamint azt a mértéket, amellyel a biztonsági vizsgálat megállapításai hozzájárulhatnak jövőbeli balesetek és események megelőzéséhez.
   (3)   A biztonsági vizsgálatok hatályát és a lefolytatásukra vonatkozó gyakorlati intézkedéseket a vizsgálatot vezető tagállam vizsgálati szerve határozza meg a többi különösen érdekelt állam vizsgálati szervével együttműködésben, oly módon, hogy az ezen irányelv céljának elérését a lehető legjobban elősegítse, és a jövőbeli balesetek és események megelőzését szolgálja.
   (4)   A biztonsági vizsgálatok lefolytatása során a kivizsgáló szerv a tengeri balesetek és események kivizsgálására szolgáló, az 1406/2002/EK rendelet 2. cikkének e) pontja szerint kidolgozott módszertant követi. A vizsgálók egyedi esetekben eltérhetnek a módszertantól, amennyiben az szakmai megítélésük szerint szükségesnek bizonyul, és ha a vizsgálat céljainak elérése érdekében szükséges. A Bizottság ezen irányelv alkalmazásában kiigazítja vagy módosítja e módszertant figyelembe véve a biztonsági vizsgálatokból levont lényegi tanulságokat.
   Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek többek között új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítéssel történő módosítására irányuló ilyen intézkedést a 19. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
   (5)   A biztonsági vizsgálatot a tengeri baleset vagy esemény bekövetkezése után a kivitelezhetőség függvényében haladéktalanul meg kell kezdeni, de semmi esetre sem később, mint a bekövetkezést követő két hónap.
   6. cikk
   Értesítési kötelezettség
   A tagállamok – a jogrendszerük keretében – előírják, hogy a vizsgálati szervet a felelős hatóságok és/vagy az érintett felek haladéktalanul értesítik az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi balesetről és eseményről.
   7. cikk
   Biztonsági vizsgálatok vezetése és az azokban való részvétel
   (1)   Alapvetően minden tengeri balesetet vagy eseményt egyetlen vizsgálat keretében kell kivizsgálni, amelyet az egyik tagállam, vagy egy vizsgálatot vezető tagállam egy másik, alaposan érdekelt tagállam részvételével folytat.
   Két vagy több tagállamot érintő biztonsági vizsgálat esetén ezért az érintett tagállamoknak a lehető leggyorsabban meg kell állapodniuk abban, hogy melyikük legyen a vizsgálatot vezető tagállam. Minden erőfeszítést meg kell tenniük a vizsgálati eljárások elfogadása érdekében. Ezen megállapodás keretében a különösen érdekelt egyéb államok azonos jogokkal és hozzáféréssel rendelkeznek a tanúk és a bizonyítékok tekintetében, mint a biztonsági vizsgálatot vezető tagállam. Rendelkeznek továbbá azzal a joggal, hogy meggyőződjenek arról, hogy a biztonsági vizsgálatot vezető tagállam álláspontjukat figyelembe vette.
   Ugyanazon baleset vagy esemény párhuzamos biztonsági vizsgálatára csak szigorúan kivételes esetekben kerülhet sor. Ilyen esetekben a tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot a párhuzamos vizsgálat indokairól. A párhuzamos vizsgálatokat végző tagállamoknak együtt kell működniük. Különösen, az érintett vizsgálati szerveknek ki kell cserélniük egymás között a vizsgálat során szerezett minden releváns információt, annak érdekében különösen, hogy amennyiben lehetséges, közös következtetésekre jussanak.
   A tagállamoknak tartózkodniuk kell minden olyan intézkedéstől, amely alaptalanul megakadályozná, felfüggesztené vagy késleltetné az irányelv hatálya alá tartozó biztonsági vizsgálatok lefolytatását.
   (2)   Az (1) bekezdés ellenére minden egyes tagállam felelős a biztonsági vizsgálatért és az különösen érdekelt tagállamokkal való koordinációért mindaddig, amíg kölcsönösen megállapodnak arról, hogy melyikük legyen a vizsgálatot vezető állam.
   (3)   A tagállamok – az ezen irányelv és a nemzetközi jog szerinti kötelezettségeik sérelme nélkül – eseti alapon és kölcsönös megegyezéssel megbízhatnak egy másik tagállamot valamely biztonsági vizsgálat vezetésének feladatával, vagy az ehhez a vizsgálathoz kapcsolódó konkrét feladatok elvégzésével.
   (4)   Ha egy ro-ro komphajó vagy gyorsjáratú személyszállító vízi jármű érintett tengeri balesetben vagy eseményben, a biztonsági vizsgálati eljárást annak a tagállamnak kell megindítania, amelynek az UNCLOS-ban meghatározott felségvizein vagy belvizein a baleset vagy esemény bekövetkezett, egyéb vizeken bekövetkezett baleset esetén pedig a komphajó vagy vízi jármű által utoljára érintett tagállamnak. Ez az állam felelős a biztonsági vizsgálatért és az különösen érdekelt tagállamokkal való koordinációért mindaddig, amíg kölcsönösen megállapodnak arról, hogy melyikük legyen a vizsgálatot vezető állam.
   8. cikk
   Vizsgálati szervek
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a biztonsági vizsgálattal független, a szükséges jogkörökkel felruházott, állandó vizsgálati szervet bízzanak meg, és azt megfelelően képzett, a tengeri balesetekkel és eseményekkel kapcsolatos ügyekben jártas vizsgálóbiztosok végezzék.
   A biztonsági vizsgálat pártatlan módon történő lefolytatása érdekében a vizsgálati szerv szervezetileg, valamint jogi struktúrája és döntéshozatala tekintetében független minden olyan féltől, amelyek érdekeit feladata elvégzése sértheti.
   A sem tengerparttal, sem lobogójuk alatt közlekedő hajókkal és vízi járművekkel nem rendelkező tagállamok független kapcsolattartó intézményt jelölnek ki, amely együttműködik az 5. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti vizsgálat során.
   (2)   A vizsgálati szerv biztosítja, hogy az egyes vizsgálóbiztosok rendelkezzenek a szokásos vizsgálati feladataikhoz tartozó területekre vonatkozó szaktudással és gyakorlati tapasztalattal. A vizsgálati szerv szükség esetén biztosítja továbbá a megfelelő szakértők azonnali rendelkezésre bocsátását.
   (3)   A vizsgálati szervre bízott tevékenységek kiterjeszthetők a tengeri biztonsággal kapcsolatos adatok gyűjtésére és elemzésére, különösen megelőzési céllal, ha ezek a tevékenységek nem befolyásolják függetlenségét, és szabályozási, igazgatási vagy szabványosítási kérdésekben nem járnak felelősséggel.
   (4)   A tagállamok – a jogrendszerük keretében eljárva és adott esetben az igazságügyi vizsgálatért felelős hatóságokkal együttműködve – biztosítják, hogy a vizsgálati szerv vagy a biztonsági vizsgálati feladattal megbízott bármely más vizsgálati szerv vizsgálóbiztosai rendelkezzenek a biztonsági vizsgálathoz szükséges minden lényeges információval és ezért jogkörük legyen a következőkre:

               a)

               szabadon megközelíthessenek bármely érintett területet vagy baleseti helyszínt, valamint bármely hajót, hajóroncsot vagy hajószerkezetet, beleértve a rakományt, a felszereléseket vagy a törmelékeket;

               b)

               azonnal biztosíthassák a bizonyítékok jegyzékének összeállítását, valamint a vizsgálat vagy elemzés tárgyát képező hajóroncsok, törmelékek vagy más alkatrészek és anyagok ellenőrzött felkutatását és eltávolítását;

               c)

               megkövetelhessék a b) pontban említettek vizsgálatát vagy elemzését, és szabadon hozzáférhessenek az ilyen vizsgálatok vagy elemzések eredményeihez;

               d)

               szabadon hozzáférjenek, lemásolhassanak és felhasználhassanak bármely vonatkozó információt és rögzített adatot, beleértve a VDR-ből nyert adatokat, amelyek a hajóra, az útra, a rakományra, a legénységre vagy bármely más személyre, tárgyra, tényezőre vagy körülményre vonatkoznak;

               e)

               szabadon hozzáférhessenek az áldozatok holttestén vagy az áldozatok holttestéből vett mintákon végzett vizsgálatok eredményeihez;

               f)

               szabad hozzáférést kérhessenek és kaphassanak a hajó üzemeltetésében érintett személyeken vagy bármely más megfelelő személyen végzett, valamint az ezektől vett mintákon végzett vizsgálatok eredményeihez;

               g)

               kikérdezhessék a tanúkat minden olyan személy távollétében, akinek az érdekei hátráltathatják a biztonsági vizsgálatot;

               h)

               megkaphassák a lobogó szerinti állam, a hajótulajdonosok, a hajóosztályozó társaságok vagy bármely más érintett fél birtokában lévő felmérési feljegyzéseket és vonatkozó információkat, amennyiben ezek a felek vagy képviselőik a tagállamban székhellyel rendelkeznek;

               i)

               államuk megfelelő hatóságainak segítségét kérhetik, beleértve a lobogó szerinti és a kikötő szerinti állam ellenőreit, a partőröket, a hajóforgalmi szolgálatok irányítóit, a felkutatási és mentési csapatokat, a révkalauzokat vagy más kikötői vagy tengeri személyzetet.

         (5)   A vizsgálati szerv számára lehetővé kell tenni, hogy azonnal reagálhasson egy balesetről szóló értesítésre, és elegendő forrással rendelkezzen feladatai független módon történő ellátásához. Vizsgálóbiztosai részére olyan jogállást kell biztosítania, amely biztosítja számukra a függetlenséghez szükséges garanciákat.
   (6)   A vizsgálati szerv az ezen irányelv szerinti feladatait azzal a feltétellel kombinálhatja a tengeri balesetektől eltérő események kivizsgálásával kapcsolatos tevékenységekkel, ha az ilyen vizsgálatok nem veszélyeztetik a függetlenségét.
   9. cikk
   Titoktartás
   A 95/46/EK irányelv sérelme nélkül a tagállamok – a jogrendszerük keretében eljárva – biztosítják, hogy a következő adatok ne legyenek hozzáférhetőek a biztonsági vizsgálattól eltérő célokra, kivéve, ha az adott tagállam illetékes hatósága megállapítja, hogy a közérdekre tekintettel a következőket nyilvánosságra kell hozni:

               a)

               minden tanúvallomás és egyéb nyilatkozat, beszámoló és feljegyzés, amelyet a vizsgálati szerv jegyzett fel vagy kapott a biztonsági vizsgálat során;

               b)

               a biztonsági vizsgálat keretében tanúvallomást tett személyek személyazonosságát felfedő adatok;

               c)

               a tengeri balesetben vagy eseményben érintett személyekkel kapcsolatos különösen érzékeny vagy magánjellegű, többek között egészséggel kapcsolatos információk.

         10. cikk
   Állandó együttműködési keret
   (1)   A tagállamok a Bizottsággal szoros együttműködésben létrehoznak egy olyan állandó együttműködési keretet, amely – az ezen irányelv céljának eléréséhez szükséges mértékben – lehetővé teszi vizsgálati szerveik számára az egymással való együttműködést.
   (2)   Az állandó együttműködési keret eljárási szabályzatáról és a szükséges szervezeti intézkedésekről a 19. cikk (2) bekezdésében megállapított szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell dönteni.
   (3)   Az állandó együttműködési keretben a tagállamok vizsgálati szerveinek meg kell állapodniuk a legmegfelelőbb együttműködési formákról annak érdekében, hogy:

               a)

               a vizsgálati szervek megoszthassák a hajóroncsoknak, a hajófelszereléseknek és a biztonsági vizsgálat szempontjából lényeges egyéb tárgyaknak a műszaki kivizsgálásához szükséges berendezéseket, létesítményeket és felszereléseket, beleértve azokat, amelyek a VDR-ekből és más elektronikus készülékekből származó információk megszerzéséhez és értékeléséhez kellenek;

               b)

               biztosíthassák egymásnak a meghatározott feladatok elvégzéséhez szükséges szakmai együttműködést vagy szakértelmet;

               c)

               beszerezhessék és megoszthassák a balesetekre vonatkozó adatok elemzése szempontjából lényeges információkat, és közösségi szinten megfelelő biztonsági ajánlásokat tehessenek;

               d)

               közös alapelveket dolgozhassanak ki a biztonsági ajánlások nyomán hozott intézkedésekre és a kivizsgálási módszereknek a műszaki és tudományos fejlődéshez való igazítására;

               e)

               megfelelően kezelhessék a 16. cikkben említett korai vészjelzéseket;

               f)

               a nemzeti szabályok tiszteletben tartása mellett titoktartási szabályokat állapíthassanak meg a tanúvallomások megosztására és a 9. cikkben említett adatok és egyéb feljegyzett információk feldolgozására, beleértve a harmadik országokkal való kapcsolatokat is;

               g)

               adott esetben az egyéni vizsgálóbiztosok számára a tárgyhoz kapcsolódó képzési tevékenységeket szervezhessenek;

               h)

               az ezen irányelv hatálya alá tartozó területeken előmozdíthassák az együttműködést a harmadik országok vizsgálati szerveivel vagy testületeivel és a tengeri baleseteket kivizsgáló nemzetközi szervezetekkel;

               i)

               a biztonsági vizsgálatot végző vizsgálati szerveket elláthassák a lényeges információkkal.

         11. cikk
   Költségek
   (1)   Két vagy több tagállamot érintő biztonsági vizsgálatok esetén a saját tevékenységeket díjmentesen kell végezni.
   (2)   A biztonsági vizsgálatban nem érintett tagállamtól kért segítség esetén a tagállamok megállapodnak a felmerülő költségek megtérítéséről.
   12. cikk
   Együttműködés a különösen érdekelt harmadik országokkal
   (1)   A tagállamoknak a biztonsági vizsgálatok során a lehető legszorosabban együtt kell működniük a különösen érdekelt harmadik országokkal.
   (2)   A különösen érdekelt harmadik országok számára kölcsönös megállapodás alapján lehetővé kell tenni, hogy a valamely tagállam által ezen irányelv alapján vezetett biztonsági vizsgálatba – annak bármely szakaszában – bekapcsolódjanak.
   (3)   Egy tagállamnak egy különösen érdekelt harmadik ország által folytatott biztonsági vizsgálatban való közreműködése nem sértheti az ezen irányelv szerinti biztonsági vizsgálat lefolytatásával és a jelentéstétellel kapcsolatos követelményeket. Ha a különösen érdekelt harmadik ország egy vagy több tagállamot érintő biztonsági vizsgálatot folytat, a tagállamok határozhatnak úgy, hogy nem végeznek párhuzamos biztonsági vizsgálatot, amennyiben a harmadik ország a biztonsági vizsgálatot a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzatnak megfelelően végzi.
   13. cikk
   A bizonyítékok megőrzése
   A tagállamok intézkedéseket fogadnak el annak biztosítására, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó balesetekben és eseményekben érintett felek mindent megtegyenek annak érdekében, hogy:

               a)

               megőrizzék a tengerészeti térképekből, a hajónaplókból, elektronikus és mágneses adatrögzítőkről és videoszalagokról származó összes információt, beleértve a balesetet megelőző, a baleset alatti és a balesetet követő időszakhoz kapcsolódóan a VDR-ekből és más elektronikus készülékből nyert információkat;

               b)

               megelőzzék az ilyen információk felülírását vagy más módosítását;

               c)

               védekezzenek minden egyéb, a baleset biztonsági vizsgálata szempontjából lényegesnek tartott készüléket érő interferencia ellen;

               d)

               a biztonsági vizsgálatok céljára haladéktalanul összegyűjtsenek és megőrizzenek minden bizonyítékot.

         14. cikk
   Baleseti jelentések
   (1)   Az ezen irányelvben foglaltak szerint végzett biztonsági vizsgálatokról az illetékes vizsgálati szerv által meghatározott formátumban, és az I. melléklet vonatkozó szakaszainak megfelelően jelentést kell közzétenni.
   Olyan biztonsági vizsgálatok esetében, amelyek nem a nagyon súlyos vagy adott esetben súlyos balesetre vonatkoznak, és amelyek megállapításai valószínűleg nem eredményezik jövőbeli balesetek és események megelőzését, a vizsgálati szervek határozhatnak úgy, hogy egyszerűsített jelentést kell közzétenni.
   (2)   A vizsgálati szerveknek mindent meg kell tenniük annak érdekében, hogy az (1) bekezdésben említett jelentést a következtetésekkel és a lehetséges ajánlásokkal együtt, a baleset időpontjától számított 12 hónapon belül a nyilvánosság, és különösen a tengerészeti ágazat számára hozzáférhetővé tegyék. Ha a végleges jelentés nem készíthető el időben, időközi jelentést kell közzétenni a baleset időpontjától számított 12 hónapon belül.
   (3)   A vizsgálatot vezető tagállam vizsgálati szervének el kell juttatnia a végleges, az egyszerűsített vagy az időközi jelentés másolatát a Bizottsághoz. Figyelembe kell vennie a Bizottságnak a végleges jelentésekre vonatkozó esetleges, a megállapítások lényegét nem érintő, technikai észrevételeit a jelentés minőségének oly módon történő javítása érdekében, hogy az a lehető legjobban segítse ezen irányelv céljának elérését.
   15. cikk
   Biztonsági ajánlások
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a címzettek megfelelően figyelembe vegyék a vizsgálati szervek biztonsági ajánlásait, és adott esetben – a közösségi és a nemzetközi joggal összhangban – azok alapján megfelelő intézkedéseket hozzanak.
   (2)   Adott esetben valamely vizsgálati szerv vagy a Bizottság összefoglaló adatelemzés és az elvégzett biztonsági vizsgálatok összesített eredményei alapján biztonsági ajánlásokat fogalmazhat meg.
   (3)   A biztonsági ajánlás semmilyen körülmények között nem állapíthat meg felelősséget vagy oszthat meg vétkességet egy baleset kapcsán.
   16. cikk
   Korai vészjelző rendszer
   A korai vészjelzés küldésére vonatkozó jogának sérelme nélkül, amennyiben egy tagállam vizsgálati szerve a biztonsági vizsgálat bármely szakaszában arra az álláspontra jut, hogy sürgős közösségi szintű fellépésre van szükség az új balesetek kockázatának megelőzése érdekében, haladéktalanul tájékoztatnia kell a Bizottságot a korai vészjelzés szükségességéről.
   Szükség esetén a Bizottságnak figyelmeztető jelzést kell küldenie a többi tagállam felelős hatóságainak, a hajózási ágazatnak és bármely más érintett félnek.
   17. cikk
   Tengeri balesetek európai adatbázisa
   (1)   A tengeri balesetekre és rendkívüli eseményekre vonatkozó adatokat a Bizottság által létrehozott, az Európai Tengeri Balesetek Információs Platformja (EMCIP) elnevezésű európai elektronikus adatbázisban kell tárolni és elemezni.
   (2)   A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot az adatbázishoz való hozzáférésre jogosult hatóságokról.
   (3)   A tagállamok vizsgálati szerveinek a II. mellékletben megadott minta szerint értesíteniük kell a Bizottságot a tengeri balesetekről és eseményekről. Az EMCIP-adatbázisrendszeren keresztül meg kell adniuk továbbá a Bizottság részére a biztonsági vizsgálat által eredményezett adatokat.
   (4)   A Bizottság és a tagállamok kialakítják az adatbázisrendszert, valamint az adatokról megfelelő időben történő értesítés módszerét.
   18. cikk
   A tengerészekkel való tisztességes bánásmód
   A tagállamoknak nemzeti jogszabályaikkal összhangban figyelembe kell venniük a tengeri balesetek esetén a tengerészekkel szembeni tisztességes bánásmódról szóló IMO-iránymutatásokat a joghatóságuk alá tartozó vizeken.
   19. cikk
   A bizottság
   (1)   A Bizottságot az Európai Parlament és a Tanács 2099/2002/EK rendeletével létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti (11).
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, a 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
   Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő két hónap.
   (3)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, a 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
   20. cikk
   Módosítási hatáskörök
   A Bizottság – ezen irányelv korlátainak tiszteletben tartásával – naprakésszé teheti ezen irányelv fogalommeghatározásait, valamint a közösségi jogszabályokra és az IMO-jogeszközökre történő hivatkozásokat annak érdekében, hogy azok összhangba kerüljenek a hatályba lépett közösségi vagy IMO-intézkedésekkel.
   Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek többek között új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítéssel történő módosítására irányuló ilyen intézkedéseket a 19. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
   Ugyanezen eljárásnak megfelelően a Bizottság a mellékleteket is módosíthatja.
   A tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat módosításai a 2099/2002/EK rendelet 5. cikkének megfelelően kizárhatók ezen irányelv alkalmazási köréből.
   21. cikk
   További intézkedések
   Ezen irányelv egyetlen rendelkezése sem akadályozza meg, hogy valamely tagállam az ezen irányelv hatálya alá nem tartozó további tengerbiztonsági intézkedéseket hozzon, feltéve, hogy az ilyen intézkedések nem sértik ezt az irányelvet, és semmilyen módon nem befolyásolják hátrányosan a céljainak elérését, és nem veszélyeztetik megvalósításukat.
   22. cikk
   Szankciók
   A tagállamok megállapítják az ezen irányelv alapján meghozott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek végrehajtásuk érdekében. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
   23. cikk
   Végrehajtási jelentés
   A Bizottság ötévente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv végrehajtásáról és az annak való megfelelésről, és szükség esetén további intézkedéseket javasolhat a jelentésben foglalt ajánlások fényében.
   24. cikk
   A meglévő jogszabályok módosításai
   (1)   Az 1999/35/EK irányelv 12. cikkét el kell hagyni.
   (2)   A 2002/59/EK irányelv 11. cikkét el kell hagyni.
   25. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2011. június 17.-ig megfeleljenek.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   26. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   27. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2009. április 23-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. NEČAS

      (1)  HL C 318., 2006.12.23., 195. o.

      (2)  HL C 229., 2006.9.22., 38. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2007. április 25-i véleménye (HL C 74. E, 2008.3.30., 546. o.), a Tanács 2008. június 6-i közös álláspontja (HL C 184. E, 2008.7.22., 23. o.), az Európai Parlament 2008. szeptember 24-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2009. február 26-i határozata és az Európai Parlament 2009. március 11-i jogalkotási állásfoglalása (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (4)  HL C 104. E, 2004.4.30., 730. o.

      (5)  HL L 138., 1999.6.1., 1. o.

      (6)  HL L 208., 2002.8.5., 10. o.

      (7)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (8)  HL L 208., 2002.8.5., 1. o.

      (9)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      (10)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (11)  HL L 324., 2002.11.29., 1. o.
   I. MELLÉKLET

      A biztonsági vizsgálatról szóló jelentés tartalma

   Előszó
   E melléklet megállapítja a biztonsági vizsgálat kizárólagos célját, nevezetesen, hogy a biztonsági ajánlás semmilyen esetben sem keletkeztetheti felelősség vagy vétkesség vélelmét, és hogy tartalmát és stílusát tekintve a jelentés nem azzal a szándékkal íródott, hogy azt bírósági eljárás során felhasználják.
   (A jelentés nem hivatkozhat tanúvallomásra, továbbá a jelentésben említettek közül senkit sem hozhat kapcsolatba olyan személlyel, aki a biztonsági vizsgálat során vallomást tett.)
   1.   ÖSSZEFOGLALÓ

   Ez a rész a tengeri baleset vagy esemény alapvető tényeit vázolja fel: mi történt, mikor, hol és hogyan; továbbá összegzi, hogy annak következtében történt-e haláleset, sérülés, károsodott-e a hajó, a rakomány, harmadik felek vagy a környezet.
   2.   TÉNYSZERŰ ADATOK

   Ez a rész több különálló szakaszt tartalmaz, és elegendő olyan információt szolgáltat, amelyek a vizsgálati szerv értelmezésében tényszerűek, és amelyek bizonyítási alapot szolgáltatnak az elemzéshez és megkönnyítik az értelmezést.
   Ezek a szakaszok különösen a következő információkat tartalmazzák:
   2.1.   A hajóra vonatkozó adatok

   Lobogó/lajstromozás
   Azonosító
   Főbb jellemzők
   Tulajdonviszony és irányítás
   A felépítésre vonatkozó részletek
   A hajó biztonságosságához szükséges összetételű és létszámú minimális személyzet
   Engedélyezett rakomány.
   2.2.   Az útra vonatkozó adatok

   Érintett kikötők
   Az út típusa
   A rakományra vonatkozó adatok
   Személyzet.
   2.3.   A tengeri balesetre vagy eseményre vonatkozó információk

   A tengeri baleset vagy esemény típusa
   Dátum és időpont
   A tengeri baleset vagy esemény földrajzi helyzete és helyszíne
   Külső és belső környezet
   A hajó üzemeltetése és az útszakasz
   A bekövetkezés helye a fedélzeten
   Emberi tényezőkre vonatkozó adatok
   Következmények (az emberekre, a hajóra, a környezetre, egyéb tényezőkre).
   2.4.   A parti hatóság beavatkozása és vészhelyzeti reakciója

   Ki(k) az érintett(ek)
   Alkalmazott eszköz
   A válaszadás gyorsasága
   Meghozott intézkedések
   Elért eredmények.
   3.   BESZÁMOLÓ

   Ez a rész a tengeri baleset vagy esemény előtti, alatti és utáni történések időbeli egymásutánján keresztül rekonstruálja a tengeri balesetet vagy eseményt és minden egyes résztvevő (azaz személy, anyag, környezet, felszerelés vagy külső tényező) érintettségét. A beszámolóban tárgyalt időszak azoknak a konkrét véletlen történéseknek az időpontjától függ, amelyek a tengeri baleset vagy rendkívüli esemény közvetlen előidézői voltak. Ez a rész tartalmazza továbbá a lefolytatott biztonsági vizsgálat vonatkozó részleteit, beleértve a vizsgálatok vagy tesztek eredményeit is.
   4.   ELEMZÉS

   Ez a rész több különálló szakaszt tartalmaz, és elemzést nyújt minden véletlen történésről, a biztonsági vizsgálat során végzett bármely vonatkozó vizsgálat vagy teszt eredményeihez és bármely, a tengeri balesetek megelőzésére esetlegesen már meghozott biztonsági intézkedéshez fűzött észrevételekkel.
   Az elemző rész szakaszainak többek között az alábbi kérdésekre kell kiterjedniük:

               —

               a baleseti esemény körülményei és háttere,

               —

               emberi tévedések és mulasztások, veszélyes anyagok használatával járó események, környezeti hatások, felszerelésbeli hiányosságok és külső hatások,

               —

               kiváltó tényezők, amelyek személyekhez kapcsolódó feladatokkal, fedélzeti műveletekkel, a parti irányítással vagy a szabályozás hatásával kapcsolatosak.

         Az elemzés és a magyarázat lehetővé teszi, hogy a jelentés logikus következtetésekre jusson, megállapítva valamennyi kiváltó tényezőt, beleértve azokat, amelyek kockázatai tekintetében alkalmatlannak bizonyultak vagy hiányoztak a baleseti esemény bekövetkeztének megelőzésére, és/vagy következményeinek elkerülésére vagy enyhítésére szolgáló, már létező védekezési eszközök.
   5.   KÖVETKEZTETÉSEK

   Ez a rész összefoglalja a megállapított kiváltó tényezőket és azokat a hiányzó vagy nem megfelelő (anyagi, funkcionális, szimbolikus vagy eljárási) védekezési eszközöket, amelyek esetében biztonsági intézkedéseket kell kidolgozni a tengeri balesetek megelőzése érdekében.
   6.   BIZTONSÁGI AJÁNLÁSOK

   Szükség esetén a jelentésnek ez a része olyan biztonsági ajánlásokat tartalmaz, amelyek az elemzésen és a következtetéseken alapulnak, és olyan sajátos területekkel függnek össze, mint a jogalkotás, a tervezés, eljárások, felügyelet, irányítás, munkahelyi egészségvédelem és biztonság, képzés, javítási és karbantartási munkák, parti segítségnyújtás és vészhelyzeti válaszadás.
   A biztonsági ajánlások címzettjei a végrehajtásukhoz legalkalmasabb helyzetben lévők, mint például a hajótulajdonosok, a vezetők, az elismert szervezetek, a tengerészeti hatóságok, a hajóforgalmi szolgálatok, a vészhelyzeti szervek, a nemzetközi tengerészeti szervezetek és az európai intézmények, a cél pedig a tengeri balesetek megelőzése.
   Ez a rész tartalmazza továbbá azokat az átmeneti biztonsági ajánlásokat vagy biztonsági intézkedéseket is, amelyeket esetleg a biztonsági vizsgálat során fogalmaztak, illetve hoztak meg.
   7.   FÜGGELÉKEK

   Szükség esetén a következő információkat tartalmazó, nem kimerítő listát kell csatolni a jelentéshez papíron és/vagy elektronikus formában:

               —

               Fényképek, mozgóképek, hangfelvételek, tengerészeti térképek, rajzok

               —

               Alkalmazandó szabványok

               —

               Használt műszaki szakkifejezések és rövidítések

               —

               Különleges biztonsági tanulmányok

               —

               Egyéb információk.

         II. MELLÉKLET

      A TENGERI BALESETRŐL VAGY ESEMÉNYRŐL SZÓLÓ ÉRTESÍTÉSBEN FELTÜNTETENDŐ ADATOK

      (Az Európai Tengeri Balesetek Információs Platformjának része)

               Megjegyzés:

               Az aláhúzott számok azt jelentik, hogy amennyiben több hajó érintett a tengeri balesetben vagy eseményben, minden egyes hajóról adatokat kell szolgáltatni.

               01.

               Felelős tagállam / kapcsolattartó személy

               02.

               A tagállamban kijelölt vizsgálóbiztos

               03.

               Tagállam szerepe

               04.

               Érintett parti állam

               05.

               A különösen érdekelt államok száma

               06.

               Különösen érdekelt államok

               07.

               Értesítést eljuttató testület

               08.

               Az értesítés időpontja

               09.

               Az értesítés dátuma

               .

               A hajó neve

               .

               IMO-szám / megkülönböztető betűjelzés

               .

               A hajó lobogója

               13.

               A tengeri baleset vagy esemény típusa

               .

               A hajó típusa

               15.

               A tengeri baleset vagy esemény dátuma

               16.

               A tengeri baleset vagy esemény időpontja

               17.

               Helyzetmeghatározás – földrajzi szélesség

               18.

               Helyzetmeghatározás – földrajzi hosszúság

               19.

               A tengeri baleset vagy esemény helyszíne

               .

               Kiindulási kikötő

               .

               Rendeltetési kikötő

               .

               Forgalomelválasztó rendszer

               .

               Útszakasz

               .

               Hajóüzemeltetés

               .

               A bekövetkezés helye a fedélzeten

               .

               Áldozatok száma:

                           —

                           Legénység

                           —

                           Utasok

                           —

                           Egyéb

               .

               Súlyos sérülések:

                           —

                           Legénység

                           —

                           Utasok

                           —

                           Egyéb

               .

               Szennyezés

               .

               A hajóban keletkezett kár

               .

               A rakományban keletkezett kár

               31.

               Egyéb kár

               .

               A tengeri baleset vagy rendkívüli esemény rövid leírása

               33.

               Azon okok rövid ismertetése, amelyek alapján nem végeztek biztonsági vizsgálatot.


title: A Tanács irányelve (1989. december 21.) az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK irányelv nyolcadik módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0677

Hivatalos Lap L 398 , 30/12/1989 o. 0019 - 0023 finn különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0147  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0147

		A Tanács irányelve(1989. december 21.)az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK irányelv nyolcadik módosításáról(89/677/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Közösség meghozza a szükséges intézkedéseket, amelyek a belső piac 1992. december 31-ig történő fokozatos megvalósításához szükségesek; mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;mivel egyes fényhatást nyújtó dísztárgyak, köztük a legutóbb a 86/431/EGK irányelvvel [4] módosított 67/548/EGK irányelv [5] értelmében veszélyesnek minősített folyadékokat tartalmazó üvegedények forgalomba hozatalának tilalma ellenére, egy vagy több résztvevő részére szánt játékokat, amelyeknek esetenként dekorációs funkciója van, és amelyeknél ugyanilyen veszélyek állnak fenn, még mindig forgalomba hoznak;mivel ajánlatos megváltoztatni a készítmények, beleértve a hulladékolaj PCB/PCT (0,01 % – 100 ppm) tartalmát; mivel a hulladékolajok ártalmatlanításáról szóló 75/439/EGK irányelv [6] módosításáról szóló, 1986. december 22-i 87/101/EGK tanácsi irányelvben ez a tartalom 0,005 tömegszázalékban van meghatározva;mivel a benzol (CAS-szám: 71-43-2) mérgező anyag, amely a központi idegrendszert és a vérképzést károsítja, rákot és főleg leukémiát okozhat; mivel ez az anyag a 67/548/EGK irányelvben karcinogénként az I. kategóriába van besorolva; mivel a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 136. egyezménye és 144. ajánlása szabályozza a benzol okozta veszélyek elleni védekezést;mivel a 2-naftil-amin (CAS-szám: 91-59-8), 4-nitro-difenil (CAS-szám: 92-93-3), 4-amino-difenil (CAS-szám: 92-67-1), benzidin (CAS-szám: 92-87-5) rákot, főleg a húgyutak rákbetegségét okozhatják; mivel ezek az anyagok a 67/548/EGK irányelvben karcinogénként az I. kategóriába vannak besorolva; mivel ezeket a Közösségben csak különösen kis és ellenőrzött mennyiségben, kizárólag kutatási célokra állítják elő, azonban más anyagokban és készítményekben szennyeződésként előfordulhatnak;mivel eltekintve a munkahelyekre vonatkozó különleges intézkedésektől, az anyagokra és az azokat összetevőként tartalmazó készítményekre a felső koncentrációhatár megállapítása, valamint használatuk korlátozása a rákbetegségnek mint foglalkozási betegségnek hatékonyabb megelőzését és a fogyasztók fokozotabb védelmét teszi lehetővé;mivel az ólomvegyületek általában, és a gyomorban feloldódó ólomsók különösképpen veszélyesek az egészségre; mivel esetenként bizonyos dekorációs festékekben pigmentként még használják őket; ezek az alkalmazások így szabályozásra szorulnak; mivel a 13. ILO-egyezmény szabályozza az ólomfehérnek a festőiparban való használatát;mivel bizonyos korhadásgátló készítmények, amelyeket hajótesteken és/vagy bizonyos víz alatti berendezéseken védőbevonatként alkalmaznak, bizonyos kémiai vegyületek, főleg arzén-, higany- és ónvegyületek alkalmazása miatt káros hatással vannak a vízi élőlényekre; mivel a környezetvédelem javítása megköveteli az említett készítményekben az e vegyületek használatára vonatkozó szabályozást;mivel nemcsak a di-μ-oxo-di-n-butil-ónhidroxi-borán (C8H19BO3Sn, CAS-szám: 75113-37-0), hanem bomlási és lebontási termékei is veszélyesek az emberre és főleg a vízi környezetre; mivel alkalmazása ezért szabályozást követel meg;mivel a fent nevezett anyagok vagy az azokat összetevőként tartalmazó készítmények használatára vagy forgalomba hozatalára vonatkozó korlátozások bizonyos tagállamokban már elfogadásra kerültek, és közvetlenül befolyásolják a belső piac megteremtését és működését; mivel ezért szükséges a tagállamok jogközelítése e területen, és a legutóbb a 85/610/EGK irányelvvel [7] módosított, 76/769/EGK tanácsi irányelv [8] I. mellékletének ennek megfelelő módosítása;mivel ez az irányelv nem érinti azt a hatályos közösségi szabályozást, amelynek értelmében a tagállamok szigorúbb korlátozást fogadhatnak el a kérdéses anyagok és készítmények munkahelyen történő használatára vonatkozóan,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/769/EGK irányelv I. melléklete a közvetkezőképpen módosul:1. Az 1. pontban a baloldali oszlop harmadik francia bekezdésében a "0,01 %" számértéket a "0,005 %" számérték váltja fel.2. A 3. pont helyébe a következő szöveg lép:"3.A legutóbb a 86/431/EGK irányelvvel módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv 2. cikke (2) bekezdésének meghatározásai és VI. mellékletének II. D. részében szereplő kritériumok szerint veszélyesnek minősülő folyékony anyagok és készítmények. | Nem lehet felhasználni: dísztárgyakban, amelyek különböző szakaszokban fény- vagy színhatást nyújtanak, például díszlámpákban és hamutartókban,tréfás termékekben,egy vagy több résztvevőnek szánt játékoknál vagy ilyen célra szánt tárgyaknál, amelyeknek dekorációs funkciója is van. |3. Az 5. pont (benzol) jobboldali oszlopába a következő szöveg kerül:| "Nem lehet felhasználni forgalomba hozott anyagokban és készítményekben ha a koncentráció < 0,1 tömegszázalék. || Ez a rendelkezés nem vonatkozik: a)a 85/210/EGK irányelv hatálya alá eső üzemanyagok;b)ipari eljárásokban felhasználásra kerülő anyagok és készítmények, ahol a benzolkibocsátás nem magasabb a hatályos jogszabályi rendelkezésekben meghatározott koncentrációnál;c)a 75/442/EGK és a 78/319/EGK irányelv hatálya alá eső hulladékok. |4. A melléklet a következő pontokkal egészül ki:"13.2-naftil-aminCAS-szám: 91-59-8 és sói | Nem lehet felhasználni forgalomba hozott anyagokban és készítményekben, ha a koncentráció < 0,1 tömegszázalék. |14.BenzidinCAS-szám: 92-87-5 és sói | Ez a rendelkezés nem vonatkozik az egy vagy több anyagot tartalmazó, valamint a 75/442/EGK és a 78/319/EGK irányelv hatálya alá tartozó hulladékokra. |15.4-Nitro-bifenilCAS-szám: 92-93-3 | |16.4-Amino-bifenilCAS-szám: 92-67-1 és sói | Ezek az anyagok és készítmények nem árusíthatók a lakosság részére. A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül, az ilyen készítmények csomagolásán a következőket kell jól olvashatóan és letörölhetetlenül feltüntetni: "Kizárólag szakmai felhasználó részére." |17.Ólomkarbonátok:vízmentes semleges karbonátPbCO3CAS-szám: 598-63-03-ólom-bikarbonát-dihidroxid2 PbCO3 Pb(OH)2CAS-szám: 1319-46-6 | Festőanyagként való felhasználásra szánt anyagként vagy ilyen készítmény összetevőjeként nem használható, kivéve a műtárgyak, valamint a történelmi épületek és ezek belső terének restaurálását és karbantartását, ha egy tagállam az ólomfehérnek a festőiparban való felhasználásáról szóló 13. ILO-egyezménnyel összhangban a területén ezt engedélyezi. |18.ÓlomszulfátPbSO4 (1: 1) CAS-szám: 7446-14-2 PbxSO4 CAS-szám: 15739-80-7 | Festőanyagként való felhasználásra szánt anyagként vagy ilyen készítmény összetevőjeként nem használható, kivéve a műtárgyak, valamint a történelmi épületek és ezek belső terének restaurálását és karbantartását, ha egy tagállam az ólomfehérnek a festőiparban való felhasználásáról szóló 13. ILO-egyezménnyel összhangban a területén ezt engedélyezi. |19.Higanyvegyületek | Nem használhatók fel a következő célokra szánt anyagokként vagy ilyen készítmények összetevőiként: a)mikroorganizmusok, növények vagy állatok megtelepedésének megakadályozása:hajótesten,ketreceken, úszón, hálón és más hal- és kagylótenyésztésre használt eszközökön és berendezéseken,bármely, teljesen vagy részben víz alá merülő eszközön vagy berendezésen;b)faanyag tartósítására;c)nehéz textíliák és ezek gyártására használt fonál impregnálása;d)felhasználásától függetlenül, az ipari víz kezelésére. |20.Arzénvegyületek | 1.Nem használhatók fel a következő célokra szánt anyagokként vagy ilyen készítmények összetevőiként:a)mikroorganizmusok, növények vagy állatok megtelepedésének megakadályozása:hajótesten,ketreceken, úszón, hálón és más hal- és kagylótenyésztésre használt eszközökön és berendezéseken,bármely, teljesen vagy részben víz alá merülő eszközön vagy berendezésen;b)faanyag tartósítására.Ebben az esetben ez a tilalom nem vonatkozik a CCA (réz – króm – arzén) típusú szervetlen sóoldatokra, amelyeket vákuum vagy nyomás alatt működő ipari berendezésekben fa impregnálására használnak.Ezenkívül a tagállamok területükön engedélyezhetik DFA-készítmények (dinitro-fenol – fluor – arzén) használatát légvezetékek már felállított (impregnált) faoszlopainak (újbóli) helyben történő kezelésére. Az ilyen készítményeket kizárólag szakemberek használhatják vákuum vagy nyomás alkalmazásával.2.Felhasználásától függetlenül, nem engedélyezett ipari víz kezelésére szánt anyagként vagy ilyen készítmények összetevőjeként. |21.Szerves ónvegyületek | 1.Nem használhatók fel mikroorganizmusok, növények vagy állatok megtelepedésének megakadályozására szánt anyagokként vagy ilyen készítmények összetevőiként:a)25 m-nél rövidebb, ISO 8666 szabvány meghatározása szerinti teljes hosszúságú hajótesten;b)ketreceken, úszón, hálón és más hal- és kagylótenyésztésre használt eszközön és berendezésen;c)bármely, teljesen vagy részben víz alá merülő eszközön vagy berendezésen.Ilyen anyagok és készítményekcsak 20 literes vagy nagyobb csomagolásban hozhatók forgalomba,a lakosság részére nem hozhatók forgalomba, csak szakmai felhasználók részére.A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó más közösségi rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül, az ilyen készítmények csomagolásán a következőket kell jól olvashatóan és letörölhetetlenül feltüntetni:"Nem alkalmazható 25 m-nél rövidebb teljes hosszúságú hajótesten, valamint bármilyen hal- és kagylótenyésztésre használt eszközön és berendezésen.""Kizárólag szakmai felhasználó részére."2.Felhasználásától függetlenül nem engedélyezett az ipari víz előkészítésére szánt anyagként vagy ilyen készítmények összetevőjeként. |22.Di-μ-oxo-di-n-butil-ónhidroxi-borán (C8H19BO3Sn,CAS-szám: 75113-37-0) (DBB) | Forgalomba hozott anyagokban és ilyen készítmények összetevőjeként nem engedélyezett 0,1 %-os vagy annál magasabb koncentrációban. E rendelkezés nem érvényes akkor, ha ez az anyag (DBB) vagy az ezt összetevőként tartalmazó készítmény kizárólag végtermékhez kerül felhasználásra, melyben 0,1 %-nál nem magasabb koncentrációban található meg." |2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az elfogadásától számított legkésőbb tizennyolc hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok legkésőbb ezen irányelv elfogadását követő tizennyolc hónapon belül közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. december 21-én.a Tanács részérőlaz elnökE. Cresson[1] HL C 43., 1988.2.16., 9. o.[2] HL C 96., 1989.4.17., 190. o. ésHL C 256., 1989.10.9., 70. o.[3] HL C 175., 1988.7.4., 10. o. ésHL C 337., 1988.12.31., 7. o.[4] HL L 247., 1986.9.1., 1. o.[5] HL 196., 1967.8.16., 1. o.[6] HL L 42., 1987.2.12., 43. o.[7] HL L 375., 1985.12.31., 1. o.[8] HL L 262., 1976.9.27., 201. o.--------------------------------------------------