title: Az Európai Parlament és a Tanács 2001/108/EK irányelve (2002. január 21.) az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelvnek az ÁÉKBV befektetéseinek tekintetében történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0108

Hivatalos Lap L 041 , 13/02/2002 o. 0035 - 0042

		Az Európai Parlament és a Tanács 2001/108/EK irányelve(2002. január 21.)az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelvnek az ÁÉKBV befektetéseinek tekintetében történő módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A 85/611/EGK tanácsi irányelv [4] hatályát eredetileg olyan nyílt végű kollektív befektetési vállalkozásokra korlátozták, amelyek saját befektetési jegyeik eladását szervezték a Közösség területén, és amelyek egyedüli célja az átruházható értékpapírokba történő befektetés (ÁÉKBV). A 85/611/EGK irányelv preambulumában előirányozták, hogy az irányelv hatálya alá nem tartozó kollektív befektetési vállalkozások egy későbbi szakaszban képezik összehangolás tárgyát.(2) A piaci fejlemények figyelembevételével célszerű kiterjeszteni az ÁÉKBV befektetési célkitűzését, hogy az átruházható értékpapírokba történő befektetéseken kívül lehetőségük legyen egyéb, megfelelő mértékben likvid pénzügyi eszközökbe történő befektetésre. Ezen irányelv felsorolja az ÁÉKBV portfóliójának befektetési eszközeiként figyelembe vehető pénzügyi eszközöket. Egy portfólió befektetéseinek kiválasztása egy index segítségével a befektetésialap-kezelési technikák egyike.(3) Az átruházható értékpapírok ezen irányelvben szereplő meghatározása csak erre az irányelvre irányadó, és semmiképpen sem befolyásolja a nemzeti jogszabályokban más célokra, például adózás céljára alkalmazott egyéb meghatározásokat. Ennek megfelelően a "building societies" és az "industrial and providential societies", valamint más hasonló szervezetek által kibocsátott részvények, vagy részvényekkel egyenértékű értékpapírok, amelyeknek a tulajdonjogát a gyakorlatban csak oly módon lehet átruházni, ha a kibocsátó visszavásárolja ezeket az értékpapírokat, nem tartoznak ennek a meghatározásnak a hatálya alá.(4) Pénzpiaci eszközöknek minősülnek azok az átruházható értékpapírok, amelyeket nem a szabályozott piacokon, hanem a pénzpiacon forgalmaznak, mint például az államkötvények és helyi önkormányzati kötvények, letéti jegyek, kereskedelmi kötvények, közepes lejáratú kötvények és bankelfogadványok.(5) Célszerű gondoskodni arról, hogy a szabályozott piac fogalma, amely ezen irányelvben szerepel, megegyezzen az értékpapír befektetési szolgáltatásokról szóló, 1993. május 10-i 93/22/EGK tanácsi irányelvben [5] alkalmazott meghatározással.(6) Célszerű engedélyezni egy ÁÉKBV számára, hogy ÁÉKBV és/vagy olyan egyéb, kollektív nyílt végű befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fektessen be, amelyek ugyancsak befektetnek az ezen irányelvben említett likvid pénzügyi eszközökbe, és a kockázatmegosztás elve alapján működnek. Feltétlenül szükséges, hogy az ÁÉKBV, illetve azok az egyéb kollektív befektetési vállalkozások, amelyekbe egy ÁÉKBV befektet, hatékony felügyelet alatt álljanak.(7) Meg kell könnyíteni az olyan lehetőségek megteremtését, hogy egy ÁÉKBV ÁÉKBV és más kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fektessen be. Ezért fontos gondoskodni arról, hogy az ilyen befektetési tevékenység ne csökkentse a befektetők védelmét. Tekintettel az egyéb ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe történő befektetések lehetőségeinek bővülésére, szükséges megállapítani egyes szabályokat a mennyiségi korlátokra, az adatszolgáltatásra és a kaszkád-jelenség megelőzésére.(8) A piaci fejlemények figyelembevétele érdekében, valamint a gazdasági és pénzügyi unió létrejöttének ismeretében célszerű engedélyezni, hogy az ÁÉKBV bankbetétekbe fektessen. A betétekbe történő befektetések megfelelő likviditásának fenntartása érdekében ezeknek látra szóló vagy felmondható betéteknek kell lenniük. Amennyiben a betéteket egy olyan hitelintézetben helyezik el, amelynek az alapító okirat szerinti székhelye egy nem tagállam területén található, a hitelintézetre a közösségi jogszabályokban megállapítottakkal egyenértékű prudenciális szabályokat kell alkalmazni.(9) Az alapszabályával vagy a létesítő okiratával összhangban bankbetétekbe befektető ÁÉKBV esetén túl szükség lehet annak engedélyezésére, hogy valamennyi ÁÉKBV rendelkezzék kiegészítő likvid eszközökkel, például látra szóló bankbetétekkel. Az ilyen kiegészítő likvid eszközök birtoklása az alábbi esetekben lehet indokolt: folyó vagy kivételes fizetések fedezeteként; eladások esetében, átruházható értékpapírokba, pénzpiaci eszközökbe és/vagy az ebben az irányelvben említett egyéb pénzügyi eszközökbe történő újrabefektetésekhez szükséges időre; amikor a kedvezőtlen piaci feltételek miatt fel kell függeszteni az átruházható értékpapírokba, pénzpiaci eszközökbe és egyéb pénzügyi eszközökbe eszközölhető befektetéseket.(10) Prudenciális okok miatt kerülni szükséges az ÁÉKBV tőkéjének túlzott koncentrációját olyan befektetésekbe, amelyek az ügyletekben részt vevő másik fél kockázatának teszik ki ugyanazzal a testülettel vagy ugyanahhoz a vállalkozási csoporthoz tartozó testületekkel szemben.(11) Az ÁÉKBV általános befektetési politikájának részeként és/vagy fedezeti célokra a tájékoztatóban jelzett pénzügyi célkitűzések megvalósítása vagy kockázati profil kialakítása érdekében kifejezetten engedélyezni kell az ÁÉKBV befektetéseit származékos pénzügyi eszközökbe ("származékos ügylet"). A befektetők védelme érdekében úgy kell korlátozni a származékos ügyletekkel kapcsolatos legnagyobb lehetséges kockázatot, hogy utóbbi ne haladja meg az ÁÉKBV portfóliójának nettó értékét. A származékos ügyletekkel járó kockázatok és kötelezettségek folyamatos szem előtt tartása és a befektetési korlátok tiszteletben tartásának ellenőrzése érdekében szükség van ezeknek a kockázatoknak és kötelezettségeknek a folyamatos mérésére és figyelésére. Végül ahhoz, hogy az adatszolgáltatás is segítse a befektetők védelmét, az ÁÉKBV köteles közölni a származékos műveletekre vonatkozó stratégiákat, az ott alkalmazott technikákat és a vonatkozó befektetési korlátokat.(12) A tőzsdén kívüli (OTC) származékos ügyletek tekintetében további követelmények meghatározására van szükség a ügyletben részt vevő másik fél és az eszközök jogosultságáról, a likviditásról és a pozíció folyamatos értékeléséről. Ezeknek a kiegészítő követelményeknek az a céljuk, hogy olyan szintű befektetői védelmet biztosítsanak, amely megközelíti a befektetők védelmének azt a szintjét, amelyet akkor élveznek, ha szabályozott piacokon vásárolnak származékos pénzügyi eszközöket.(13) A származékos ügyleteket semmilyen körülmények között sem lehet az ezen irányelvben megfogalmazott elvek és szabályok megkerülésére felhasználni. Az OTC származékos ügyletekkel kapcsolatban kiegészítő kockázat-megosztási szabályokat kell alkalmazni az egy üzleti partnerrel vagy üzleti partnerek csoportjával szemben vállalt kockázatokra.(14) Az elsősorban részvényekbe és/vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokba befektető kollektív befektetési vállalkozások által alkalmazott bizonyos portfólió-kezelési technikák alapja a részvényindexek és/vagy kötvényindexek leképezése. Célszerű engedélyezni az ÁÉKBV számára a jól ismert és elfogadott részvényindexek és/vagy kötvényindexek leképezését. Ebből a célból szükség lehet a részvényekbe és/vagy kötvényekbe befektető ÁÉKBV-re vonatkozó rugalmasabb kockázat-megosztási szabályok bevezetésére.(15) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó kollektív befektetési vállalkozásokat csak a befektetőktől nyilvánosan bevont pénzeszközök kollektív befektetésére lehet felhasználni úgy, hogy ennek során érvényesítik az ezen irányelvben megállapított szabályokat. Az ezen irányelvben meghatározott esetekben egy ÁÉKBV csak akkor rendelkezhet leányvállalatokkal, amennyiben erre az illető ÁÉKBV nevében bizonyos, ezen irányelvben ugyancsak meghatározott tevékenységek hatékony végzéséhez van szükség. Gondoskodni kell az ÁÉKBV hatékony felügyeletéről. Ezért egy ÁÉKBV leányvállalatának alapítását harmadik országban csak az ezen irányelvben meghatározott esetekben, az itt rögzített feltételekkel lehet engedélyezni. A kizárólag a befektetési jegy jogosultjainak érdekeit szolgáló tevékenység általános kötelezettsége, és különösen a költséghatékonyság fokozásának célja semmilyen körülmények között sem tehet indokolttá olyan intézkedéseket egy ÁÉKBV részéről, amelyek akadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságokat a felügyeleti funkciók hatékony ellátásában.(16) Szükség van a kollektív befektetési vállalkozások szélesebb köre által forgalmazott befektetési jegyek szabad, határon átnyúló értékesítésének biztosítására, fenntartva ugyanakkor a befektetők védelmének egységes minimális szintjét. Ennél fogva csak az egyeztetett szabványokat megállapító kötelező közösségi irányelv lehet alkalmas ezeknek a célkitűzéseknek a megvalósítására. Ez az irányelv csak a harmonizáció feltétlenül szükséges minimális mértékét jelenti, és nem mutat túl azon, amire a Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban megfogalmazott célkitűzések megvalósításához szükség van.(17) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások meghatározásáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [6] összhangban kell elfogadni.(18) A Bizottság a javaslatok elfogadását követően megfelelő időben mérlegelheti az egységes szerkezetbe foglalás előterjesztését,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 85/611/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. az 1. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:- "— amelyek kizárólagos célja a befektetőktől nyilvánosan bevont tőke átruházható értékpapírokba és/vagy a 19. cikk (1) bekezdésében említett egyéb likvid pénzügyi eszközökbe történő befektetése, és amelyek a kockázatmegosztás elvén működnek, és";2. az 1. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(8) Ezen irányelv alkalmazásában "átruházható értékpapírok";:- részvények és a részvényekkel egyenértékű egyéb értékpapírok ("részvények";),- kötvények és egyéb értékpapírrá alakított követelések ("hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok";),- bármely más átruházható értékpapír, amely jegyzés vagy csere útján ezen átruházható értékpapírok megszerzésére jogosít,kivéve a 21. cikkben említett technikákat és eszközöket.(9) Ezen irányelvnek az alkalmazásában "pénzpiaci eszközök"; a pénzpiacon általában forgalmazott olyan eszközök, amelyek likvidek, és bármikor pontosan meghatározható értékkel bírnak.";3. a 19. cikk (1) bekezdésének a) pontja helyébe a következő szöveg lép:"a) az ISD 1. cikkének (13) bekezdése értelmében szabályozott piacon elfogadott vagy forgalmazott átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök, és/vagy";4. a 19. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja az "átruházható értékpapírok" szavak után az "és pénzpiaci eszközök" szöveggel egészül ki;5. a 19. cikk (1) bekezdésében:- a b)–d) pont a végén az "és/vagy" szavakkal egészül ki,- a bekezdés a következő pontokkal egészül ki:"e) az ÁÉKBV ezen irányelvnek megfelelően engedélyezett befektetési jegyei és/vagy az 1. cikk (2) bekezdésének első és második francia bekezdése értelmében engedélyezett egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei, függetlenül attól, hogy egy tagállamban működnek-e vagy sem, feltéve hogy:- az ilyen egyéb kollektív befektetési vállalkozások engedélyezésének alapjául szolgáló jogszabályok előírják, hogy ezeknek a vállalkozásoknak olyan felügyelet hatálya alatt kell állniuk, amely az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélése szerint egyenértékű a közösségi jogszabályokban megállapított felügyelettel, és a hatóságok közötti megfelelő együttműködés biztosított,- az egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei tulajdonosainak védelme egyenértékű egy ÁÉKBV befektetési jegyei tulajdonosai számára biztosított védelemmel, és az eszközök elkülönített módon való kezelésére, a hitelfelvételre, a kölcsönnyújtásra, valamint az átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök fedezetlen vásárlásaira vonatkozó szabályok megegyeznek ezen irányelv követelményeivel,- az egyéb kollektív befektetési vállalkozások tevékenységéről félévenként és évenként olyan beszámolók készülnek, amelyek lehetővé teszik az eszközök és források, a bevétel és az elszámolási időszakban végzett tevékenységek értékelését,- az ÁÉKBV vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozások eszközeinek, amelyeknek megszerzését tervezik, az ilyen vállalkozások alapszabálya vagy létesítő okirata értelmében összességében legfeljebb 10 %-át lehet befektetni más ÁÉKBV és egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe; és/vagyf) a hitelintézeteknél elhelyezett, látra szóló vagy felmondható, legfeljebb 12 hónapos lejáratú betétek, feltéve hogy a hitelintézet létesítő okirat szerinti székhelye egy tagállam területén található, vagy – amennyiben a hitelintézet székhelye nem egy tagállam területén található –, feltéve hogy olyan prudenciális szabályok hatálya alá tartoznak, amelyek az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélése szerint egyenértékűek a közösségi jogszabályokban megállapított előírásokkal; és/vagyg) az a), b) és c) pontban említett szabályozott piacon forgalmazott származékos pénzügyi eszközök, beleértve az ezekkel egyenértékű készpénz-elszámolású eszközöket; és/vagy tőzsdén kívüli származékos pénzügyi eszközök ("OTC származékok"), feltéve hogy:- az ezen bekezdés hatálya alá tartozó, az ügyletek alapjául szolgáló eszközök olyan pénzügyi indexek, kamatlábak, devizaárfolyamok vagy valuták, amelyekbe az ÁÉKBV az alapszabály vagy a létesítő okirat befektetési célkitűzései értelmében befektethet,- az OTC származékos ügyletekben részt vevő üzletfelek prudenciális felügyelet hatálya álló és az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságai által engedélyezett kategóriák közé tartozó intézmények, valamint- az OTC származékok megbízható és ellenőrizhető napi értékelés hatálya alatt állnak és az ÁÉKBV kezdeményezésére egy ellentételező ügylettel bármikor tisztességes piaci értéken eladhatók, felszámolhatók vagy lezárhatók; és/vagyh) az 1. cikk (9) bekezdésének hatálya alá tartozó, nem egy szabályozott piacon forgalmazott pénzpiaci eszközök, amennyiben az ilyen eszközök kibocsátása és kibocsátója önmagában szabályozott a befektetők és megtakarítások védelme érdekében, és feltéve hogy:- ezeknek a pénzpiaci eszközöknek a kibocsátója vagy garansa egy központi, regionális vagy helyi hatóság, vagy egy tagállam központi bankja, az Európai Központi Bank, az Európai Unió vagy az Európai Beruházási Bank, egy nem tagállam, vagy egy szövetségi állam esetében a szövetséget alkotó tagok valamelyike, vagy egy olyan nemzetközi közjogi szerv, amelynek egy vagy több tagállam is tagja, vagy- ezeket a pénzpiaci eszközöket egy olyan vállalkozás bocsátotta ki, amelynek bármelyik értékpapírját az a), b) vagy c) albekezdésben említett szabályozott piacokon forgalmazzák, vagy- ezeknek a pénzpiaci eszközöknek a kibocsátója vagy garansa egy olyan személy, amely a közösségi jogszabályokban megfogalmazott feltételeknek megfelelő prudenciális felügyelet hatálya alatt áll, vagy egy olyan személy, amely a hatáskörrel rendelkező hatóságok megítélése szerint legalább a közösségi jogszabályokban megállapítottal egyenértékű prudenciális szabályok hatálya alatt áll és azoknak megfelel, vagy- ezeket a pénzpiaci eszközöket az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságai által engedélyezett kategóriákhoz tartozó egyéb testületek bocsátották ki, feltéve hogy az ilyen értékpapírokba történő befektetésekre olyan befektető-védelem vonatkozik, amely egyenértékű az első, második vagy harmadik francia bekezdésben meghatározott védelemmel, és feltéve hogy a kibocsátó egy olyan társaság, amelynek a tőkéje és tartaléka legalább 10 millió EUR, és amely a 78/660/EGK irányelvvel [7] összhangban bemutatja és közzéteszi éves pénzügyi beszámolóit, egy olyan jogi személy, amely egy olyan vállalkozáscsoporton belül, amelynek egy vagy több tagja tőzsdére bevezetett gazdasági társaság vagy intézmény, kifejezetten a csoport finanszírozásával foglalkozik, vagy egy olyan jogi személy, amely egy banki likviditási keretből részesülő értékpapírrá alakított eszközök finanszírozását végzi."6. a 19. cikk (2) bekezdésének a) pontja az "átruházható értékpapírokba" után az "és pénzpiaci eszközökbe" szöveggel egészül ki;7. a 19. cikk (2) bekezdésének b) pontját és (3) bekezdését el kell hagyni;8. a 20. cikket el kell hagyni;9. a 21. cikk helyébe a következő szöveg lép:"21. cikk(1) Egy befektetésialap-kezelő vagy befektetési társaságnak olyan kockázatkezelő eljárást kell alkalmaznia, amely bármikor lehetővé teszi a pozíciók kockázatának és a portfólió teljes kockázatához való hozzájárulásának nyomon követését és mérését; az említett társaságnak alkalmaznia kell egy eljárást az OTC származékos eszközök értékének pontos és független méréséhez. A társaságnak rendszeresen, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által meghatározott részletes szabályokkal összhangban közölnie kell a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal a származékos eszközök típusait, a kockázatokat, a mennyiségi korlátokat és a kezelésében lévő minden egyes ÁÉKBV vonatkozásában a származékos eszközökkel lebonyolított ügyletekkel kapcsolatos kockázatok becsléséhez kiválasztott módszereket.(2) A tagállamok engedélyezhetik az ÁÉKBV számára, hogy a tagállamok által megállapított feltételekkel és korlátok között alkalmazza az átruházható értékpapírokra és pénzpiaci eszközökre vonatkozó technikákat és eszközöket, feltéve hogy az ilyen technikák és eszközök a portfólió hatékony kezelésének célját szolgálják. Amennyiben ezek a tevékenységek származékos eszközök felhasználását érintik, ezeknek a feltételeknek és korlátoknak meg kell felelniük az irányelvben megállapított rendelkezéseknek.Az ilyen tevékenységeknek semmilyen körülmények között sem lehet olyan következménye, hogy az ÁÉKBV eltér az alapszabályban, létesítő okiratban vagy tájékoztatóban megfogalmazott befektetési célkitűzéseitől.(3) Egy ÁÉKBV köteles biztosítani, hogy a származékos eszközökre vonatkozó átfogó kockázata nem haladja meg portfóliójának teljes nettó értékét.A kockázat számítása során figyelembe kell venni a tevékenységek alapjául szolgáló eszközök piaci értékét, az ügyletben részt vevő másik fél kockázatát, a jövőben esedékes piaci mozgásokat és a pozíciók felszámolására rendelkezésre álló időt. Ezt az alábbi albekezdésekre is alkalmazni kell.Egy ÁÉKBV befektetési politikájának részeként és a 22. cikk (5) bekezdésében megállapított korlátokon belül befektethet pénzügyi származékos eszközökbe, feltéve hogy az ügyletek alapjául szolgáló eszközök kockázata összességében nem haladja meg a 22. cikkben megállapított befektetési korlátokat. A tagállamok engedélyezhetik, hogy amennyiben egy ÁÉKBV indexhez kötött pénzügyi származékos eszközökbe fektet, ezeket a befektetéseket a 22. cikkben megállapított korlátok érvényesítése során ne vegyék figyelembe.Amennyiben egy átruházható értékpapír vagy pénzpiaci eszköz tartalmaz egy származékos eszközt, utóbbit figyelembe kell venni e cikk követelményeinek érvényesítésénél.(4) A tagállamok legkésőbb 2004. február 13-án megküldik a Bizottságnak a (3) bekezdésben említett kockázatok, beleértve az OTC származékos ügyletekből eredő másik féllel szembeni kockázatok kiszámítására alkalmazott módszerekre vonatkozó összes információt és a szabályozásukban bekövetkezett minden változást. A Bizottság továbbítja ezeket az információkat a többi tagállamnak. Az ilyen információk az 54. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően a kapcsolattartó bizottságban folytatott véleménycsere tárgyát képezik.";10. a 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:"22. cikk(1) Egy ÁÉKBV eszközeinek legfeljebb 5 %-át fektetheti be ugyanazon kibocsátó által kibocsátott átruházható értékpapírokba vagy pénzpiaci eszközökbe. Egy ÁÉKBV eszközeinek legfeljebb 20 %-át fektetheti egyazon intézmény betéteibe.Az ÁÉKBV-nak egy OTC származékos ügyletben a részt vevő másik féllel szembeni kockázata nem lehet nagyobb:- az eszközök 10 %-ánál, amennyiben az ügyletben részt vevő másik fél egy, a 19. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett hitelintézet, vagy- az eszközök 5 %-ánál minden más esetben.(2) A tagállamok legfeljebb 10 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot. Ugyanakkor az átruházható értékpapírok és a pénzpiaci eszközök összértéke azoknál a kibocsátóknál, amelyeknél az ÁÉKBV által történő befektetések értéke egyenként meghaladja az ÁÉKBV eszközeinek 5 %-át, nem haladja meg az ÁÉKBV eszközök értékének 40 %-át. A korlátozás nem vonatkozik a prudenciális felügyelet hatálya alatt álló pénzintézetekben elhelyezett betétekre, illetve az ezekkel az intézetekkel lebonyolított OTC származékos ügyletekre.Az (1) bekezdésben meghatározott egyéni korlátoktól függetlenül egy ÁÉKBV esetében nem megengedett, hogy egyetlen intézményben- az átruházható értékpapírokba vagy pénzpiaci eszközökbe történő befektetések,- a betétek, és/vagy- az OTC származékos ügyletekből eredő kockázatokösszevont együttes értéke meghaladja az ÁÉKBV eszközei értékének 20 %-át.(3) A tagállamok legfeljebb 35 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot abban az esetben, ha az átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök kibocsátója vagy garansa egy tagállam, annak helyi hatóságai, egy nem tagállam vagy olyan nemzetközi közjogi szervek, amelyeknek egy vagy több tagállam is tagja.(4) A tagállamok legfeljebb 25 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot bizonyos kötvények esetében, amennyiben ezeknek a kötvényeknek a kibocsátója egy tagállamban létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező és jogszabálynál fogva a kötvénytulajdonosok érdekeinek védelmére létrehozott különleges állami felügyelet hatálya alatt álló hitelintézet. Az ilyen kötvények kibocsátásából befolyt összegeket a jogszabálynál fogva olyan eszközökbe kell befektetni, amelyek a kötvények futamideje alatt mindvégig alkalmasak a kötvényekhez rendelt követelések kielégítésére, és amelyeket a kibocsátó csődje esetén első helyen a tőke visszatérítésére és a felhalmozott kamat kifizetésére kell felhasználni.Amennyiben egy ÁÉKBV eszközeinek több mint 5 %-át az első albekezdésben említett és egy kibocsátó által kibocsátott kötvényekbe fekteti, ezeknek a befektetéseknek az összértéke nem haladhatja meg az ÁÉKBV eszközök értékének 80 %-át.A tagállamok megküldik a Bizottságnak a kötvények fent említett kategóriáinak jegyzékét, valamint azon engedélyezett kibocsátók kategóriáinak jegyzékét, amelyek az első albekezdésben említett jogszabályok és felügyeleti megállapodások értelmében jogosultak a fent említett feltételeknek megfelelő kötvények kibocsátására. Ezekhez a jegyzékekhez mellékelni kell egy feljegyzést, amely meghatározza a felkínált biztosítékok jellegét. A Bizottság haladéktalanul továbbítja ezeket az információkat és az általa szükségesnek vélt észrevételeket a többi tagállamnak, valamint nyilvánosságra hozza ezeket az információkat. Az ilyen közlések az 53. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően a kapcsolattartó bizottságban folytatott véleménycsere tárgyát képezik.(5) A (3) és (4) bekezdésben említett átruházható értékpapírokat és pénzpiaci eszközöket a (2) bekezdésben említett 40 %-os korlát alkalmazása céljából nem kell figyelembe venni.Az (1), (2), (3) és (4) bekezdésben előírt korlátokat nem lehet összevonni, így az ugyanazon kibocsátó által kibocsátott átruházható értékpapírokba és pénzpiaci eszközökbe, illetve az ilyen vállalkozásnál elhelyezhető betétekbe és származékos eszközökbe az (1), (2), (3) és (4) bekezdéssel összhangban történő befektetések semmilyen körülmények között nem haladhatják meg az ÁÉKBV eszközeinek 35 %-át.Az olyan társaságok, amelyek a 83/349/EGK irányelvben [8] meghatározott összevont (konszolidált) éves beszámolók elkészítése szempontjából vagy az elfogadott nemzetközi számviteli szabályokkal összhangban egy vállalkozáscsoporthoz tartoznak, az e cikkben említett korlátok számítása céljából egy személynek minősülnek.A tagállamok egy 20 %-os korlát erejéig engedélyezhetnek halmozott befektetést ugyanazon vállalkozáscsoport átruházható értékpapírjaiba és pénzpiaci eszközeibe.";11. az irányelv a következő cikkel egészül ki:"22a. cikk(1) A 25. cikkben megállapított korlátok sérelme nélkül a tagállamok legfeljebb 20 %-ra megemelhetik a 22. cikkben megállapított korlátokat az egyazon kibocsátó által kibocsátott részvényekbe és/vagy kötvényekbe történő befektetések esetében, amennyiben az alapszabály vagy a létesítő okirat értelmében az ÁÉKBV befektetési politikájának célja bizonyos, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által elfogadott részvény- vagy kötvényindex összetételének leképezése, az alábbi elvek alapján:- az index összetétele kellő mértékben diverzifikált,- az index megfelelő viszonyítási eszközt jelent azon a piacon, amelyre vonatkozik, és- azt megfelelő módon közzéteszik.(2) A tagállamok legfeljebb 35 %-ra növelhetik az (1) bekezdésben megállapított korlátot, amennyiben ezt rendkívüli piaci viszonyok indokolják, különösen olyan szabályozott piacokon, ahol egyes átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök szerepe erőteljesen meghatározó. Ennek a megemelt korlátnak a kihasználása csak egy kibocsátó tekintetében engedélyezett.";12. a 23. cikk (1) bekezdésében a szöveg az "átruházható értékpapírokba" után az "és pénzpiaci eszközökbe" szöveggel egészül ki;13. a 24. cikk helyébe a következő szöveg lép:"24. cikk(1) Egy ÁÉKBV részesedést szerezhet az ÁÉKBV és/vagy a 19. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeiben, feltéve hogy eszközeinek legfeljebb 10 %-át fekteti egy bizonyos ÁÉKBV vagy más kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe. A tagállamok legfeljebb 20 %-ra növelhetik ezt a korlátot.(2) Az egyéb kollektív befektetési vállalkozások (nem ÁÉKBV) befektetési jegyeibe történő befektetések összességében nem haladhatják meg az ÁÉKBV eszközeinek 30 %-át.A tagállamok engedélyezhetik, hogy az ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeinek megszerzése során az ÁÉKBV a 22. cikkben megállapított korlátok érvényesítéséhez ne vonja össze az ÁÉKBV és egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeit.(3) Amennyiben egy ÁÉKBV egy másik ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe fektet be, és ezeket közvetlenül vagy meghatalmazás alapján ugyanaz a befektetésialap-kezelő társaság, vagy hozzá közös irányításon vagy ellenőrzésen, illetve jelentős közvetlen vagy közvetett részesedésen keresztül kapcsolódó másik társaság kezeli, ez a befektetésialap-kezelő társaság vagy másik társaság nem számíthat fel semmilyen jegyzési vagy visszavásárlási díjat azokért a befektetésekért, amelyeket az ÁÉKBV egy másik ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe eszközöl.Egy ÁÉKBV, amely eszközeinek jelentős hányadát más ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fekteti, tájékoztatóban köteles közölni azoknak a kezelési díjaknak a legmagasabb összegét, amelyet felszámíthat magának az ÁÉKBV-nek, illetve annak a másik ÁÉKBV-nek és/vagy kollektív befektetési vállalkozásnak, ahová befektetni kíván. Éves beszámolóban köteles jelezni magának az ÁÉKBV-nek, illetve annak a másik ÁÉKBV-nek és/vagy kollektív befektetési vállalkozásnak felszámított kezelési díjak arányának legnagyobb mértékét, amelybe befektet.";14. az irányelv a következő cikkel egészül ki:"24a. cikk(1) A tájékoztatónak meg kell jelölnie, hogy a befektetési eszközök mely kategóriáiba fektethet be egy adott ÁÉKBV. Külön említést kell tenni arról, engedélyezett-e a származékos pénzügyi eszközök alkalmazása; ez esetben a tájékoztatónak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely jelzi, hogy az ilyen ügyletek lebonyolítására fedezeti célból vagy a befektetési célkitűzések megvalósítása céljából van lehetőség; ugyancsak jelezni kell a származékos pénzügyi eszközök alkalmazásának lehetséges hatását a kockázati profil alakulására.(2) Amennyiben egy ÁÉKBV alapvetően egy, a 19. cikkben említett, nem az átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök közé tartozó eszköz-kategóriába fektet be, vagy az ÁÉKBV a 22a. cikkel összhangban leképez egy bizonyos részvény- vagy kötvényindexet, tájékoztatójának és szükség esetén egyéb reklámkiadványainak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely kifejezetten felhívja a figyelmet az ÁÉKBV befektetési politikájára.(3) Amennyiben egy ÁÉKBV nettó eszközértéke a portfólió összetételénél vagy a portfólió alkalmazható kezelési technikáinál fogva erőteljesen ingadozik, tájékoztatójának és szükség esetén egyéb reklámkiadványainak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely kifejezetten felhívja a figyelmet az ÁÉKBV-nek erre a sajátosságára.(4) A befektetésialap-kezelő társaság egy befektető kérésére köteles átadni az ÁÉKBV kockázatkezelésére vonatkozó mennyiségi korlátokkal, a kiválasztott módszerekkel és az eszközkategóriák kockázatainak és hozamainak legutóbbi alakulásával kapcsolatos információkat.";15. a 25. cikk (2) bekezdésében:1. a harmadik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:- "— egy ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozás jegyeinek 25 %-át, lásd az 1. cikk (2) bekezdésének első és második francia bekezdését,";2. a bekezdés a következő francia bekezdéssel egészül ki:- "— egy kibocsátó intézmény pénzpiaci eszközeinek 10 %-át,";16. a 25. cikk (2) bekezdésében a második mondat helyébe a következő szöveg lép:"A második, harmadik és negyedik francia bekezdésben meghatározott mértékek figyelmen kívül hagyhatók a megszerzés időpontjában, amennyiben a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök bruttó összegét vagy a kibocsátandó értékpapírok nettó összegét ebben az időpontban nem lehet meghatározni.";17. a 25. cikk (3) bekezdése a), b) és c) pontjának szövege az "átruházható értékpapírok" után az "és pénzpiaci eszközök" szavakkal egészül ki;18. a 25. cikk (3) bekezdésének e) pontja helyébe a következő szöveg lép:"e) egy befektetési társaság vagy befektetési társaságok részvényei olyan leányvállalatok tőkéjében, amelyek a leányvállalatok letelepedése szerinti országban csak és kizárólag a befektetési társaság vagy társaságok számára, a befektetési jegy jogosultjai megbízása alapján, ezek nevében végzendő befektetési jegy visszavásárlásokkal kapcsolatban folytatnak befektetésialap-kezelői, tanácsadói vagy marketing tevékenységet.";19. a 26. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(1) Az ÁÉKBV az eszközeinek részét képező átruházható értékpapírokhoz vagy pénzpiaci eszközökhöz rendelt jegyzési jogok gyakorlása során nem köteles eleget tenni az e szakaszban megállapított korlátoknak.A kockázatmegosztás elvének érvényesítése mellett a tagállamok engedélyezhetik a közelmúltban engedélyezett ÁÉKBV számára az engedély kiállítását követő hat hónapig a 22., 22a., 23. és 24. cikk rendelkezéseitől való eltérést.";20. a 41. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(2) Az (1) bekezdés nem akadályozza ezeket a vállalkozásokat a 19. cikk (1) bekezdésének e), g) és h) pontjában említett és maradéktalanul ki nem fizetett átruházható értékpapírok, pénzpiaci eszközök és egyéb pénzügyi eszközök vásárlásában.";21. a 42. cikk helyébe a következő szöveg lép:"42. cikkSem:- egy befektetési társaság, sem- egy befektetésialap-kezelő társaság vagy egy befektetési alap nevében eljáró letétkezelőnem végezhet fedezetlen vásárlásokat a 19. cikk (1) bekezdése e), g) és h) pontjában említett átruházható értékpapírokból, pénzpiaci eszközökből és egyéb pénzügyi eszközökből.";22. az 53. cikk után az irányelv a következő cikkel egészül ki:"53a. cikk(1) A kapcsolattartó bizottság az 53. cikk (1) bekezdésében említett feladatokon túl az 1999/468/EK határozat [9] 5. cikke értelmében vett szabályozó bizottságként is működhet, hogy segítséget nyújtson a Bizottságnak az ezen irányelvben szükséges technikai módosítások előkészítésében a következő területeken:- a fogalommeghatározások pontosítása ezen irányelvnek a Közösség egész területén történő egységes alkalmazása érdekében,- a terminológia egységesítése és a fogalommeghatározások kialakítása az ÁÉKBV és az ezekhez kapcsolódó kérdések vonatkozásában megalkotott további jogszabályokkal összhangban.(2) Amikor hivatkozás történik erre a bekezdésre, akkor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében előírt időszak három hónap.(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályait."2. cikk(1) A Bizottság legkésőbb 2005. február 13-án jelentést küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a módosított 85/611/EGK irányelv alkalmazásáról, valamint az esetleges módosításokra vonatkozó javaslatokról. A jelentésnek különösen:a) elemeznie kell az ÁÉKBV tekintetében az egységes piac elmélyítésének és bővítésének lehetőségeit, különös tekintettel az ÁÉKBV határokon átnyúló forgalmazására (beleértve a harmadik személyek tulajdonában levő alapokat), a befektetésialap-kezelő társaságok külföldi működési engedélyének alkalmazására, az egyszerűsített tájékoztatóra mint információs és marketing eszköz működésére, a kiegészítő tevékenységek körének felülvizsgálatára és a felügyeleti hatóságok fokozott együttműködésének lehetőségére, tekintettel az irányelv egységes értelmezésére és alkalmazására;b) felül kell vizsgálnia az irányelv hatályát abban a tekintetben, hogy az hogyan érinti a különböző termékcsoportokat (pl. intézményi alapok, ingatlanbefektetési alapok, "master-feeder" alapok és "hedge" alapok); a tanulmánynak többek között ki kell terjednie az ilyen alapok piacának nagyságára, a tagállamokban működő hasonló alapok szabályozására, valamint tartalmaznia kell az alapok közötti további harmonizáció szükségességének értékelését;c) értékelnie kell az alapok szervezését, beleértve az átruházási szabályokat és módszereket, és a befektetésialap-kezelő és a letétkezelő kapcsolatát;d) felül kell vizsgálnia az ÁÉKBV befektetési szabályokat, például a származékos ügyletekre és egyéb befektetésekre vonatkozó, az értékpapírokkal kapcsolatos befektetési technikák alkalmazását, az index alapok szabályozását, a pénzpiaci eszközök, betétek szabályozását, a "fund of fund" befektetések szabályozását, valamint a különböző befektetési korlátokat;e) elemeznie kell a befektetésialap-kezelő társaságok és az "önmagukat kezelő" befektetési társaságok közötti versenyhelyzetet.Jelentésének elkészítése során a Bizottság a lehető legszélesebb körben konzultál a különböző érintett iparágakkal és fogyasztói csoportokkal, valamint felügyeleti szervekkel.(2) A tagállamok az irányelv hatálybalépésének időpontjától legfeljebb 60 hónapos átmeneti időt biztosíthatnak az irányelv hatálybalépésekor már létező ÁÉKBV-k számára ahhoz, hogy megfeleljenek az új nemzeti jogszabályoknak.3. cikkA tagállamok legkésőbb 2003. augusztus 13-ig elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket az intézkedéseket legkésőbb 2004. február 13-tól alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. január 21-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökM. Arias Cañete[1] HL C 280., 1998.9.9., 6. o. és HL C 311. E, 2000.10.31., 302. o.[2] HL C 116., 1999.4.28., 44. o.[3] Az Európai Parlament 2000. február 17-i véleménye (HL C 339., 2000.11.29., 220. o.), a Tanács 2001. június 5-i közös álláspontja (HL C 297., 2001.10.23., 35. o.) és az Európai Parlament 2001. október 23-i határozata. A Tanács 2001. december 4-i határozata.[4] HL C 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 2000/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 290., 2000.11.17., 27. o.) módosított irányelv.[5] HL L 141., 1993.6.11., 27. o. A legutóbb a 2000/64/EK irányelvvel módosított irányelv.[6] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[7] A Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú gazdasági társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv (HL L 222., 1978.8.14., 11. o.). A legutóbb az 1999/60/EK irányelvvel (HL L 162., 1999.6.26., 65. o.) módosított irányelv.[8] A Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján az összevont (konszolidált) beszámolóról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv (HL L 193., 1983.7.18., 1. o.). A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[9] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1990. június 7.) a környezeti információkhoz való hozzáférés szabadságáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0313

Hivatalos Lap L 158 , 23/06/1990 o. 0056 - 0058 finn különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0233  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0233

		A Tanács irányelve(1990. június 7.)a környezeti információkhoz való hozzáférés szabadságáról(90/313/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 130. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],figyelembe véve az Európai Közösségek környezettel kapcsolatban kidolgozott 1973. [4], 1977. [5] és 1983. [6] évi cselekvési programjában meghatározott elveket és célokat, és különösen az 1987. évit [7], amely külön is felhív "a környezetvédelmi hatóságok birtokában lévő információk nyilvánosság számára hozzáférhetővé tételének" továbbfejlesztésére;mivel az Európai Közösség környezetvédelmi politikájának és cselekvési programjának (1987-1992) [8] folytatásáról és végrehajtásáról szóló, 1987. október 19-i az Európai Közösségek Tanácsa és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői állásfoglalásukban kijelentették, hogy a Közösség és a tagállamok vonatkozó felelősségvállalásaival összhangban igen fontos, hogy a Közösség tevékenységét bizonyos prioritásban részesülő területekre összpontosítsák, beleértve a környezeti információkhoz való jobb hozzáférést;mivel az Európai Parlament az Európai Közösségek negyedik környezetvédelmi cselekvési programjáról kiadott véleményében [9] hangsúlyozta, hogy "a Közösség specifikus programjával mindenki számára biztosítani kell az információkhoz való hozzáférést";mivel a hatóságok birtokában lévő információkhoz való hozzáférés fejleszti a környezetvédelmet;mivel a hatóságok birtokában lévő környezeti információkhoz való hozzáférésre vonatkozó hatályos jogszabályok tagállamonként eltérőek, és ez egyenlőtlenségeket okozhat a Közösségen belül az információhoz való hozzáférés, illetve a versenyfeltételek tekintetében;mivel a Közösség egészében bármely természetes vagy jogi személy számára biztosítani kell a meglévő környezeti információkhoz való szabad hozzáférést, írásos, vizuális, szóbeli vagy a hatóságoknál található adatbázis formájában a környezet állapota, a környezetet károsan befolyásoló, vagy feltehetően arra kiható tevékenységek vagy intézkedések, valamint az azt védeni hivatottak vonatkozásában;mivel bizonyos pontosan meghatározott esetekben indokolttá válhat a környezetre vonatkozó információkérés megtagadása;mivel a kért információ átadását az azt megtagadó hatóságnak indokolnia kell;mivel a kérelmező számára lehetővé kell tenni, hogy a hatósági döntéssel szemben jogorvoslattal éljen;mivel az állami felügyelet alatt álló, közfeladatot ellátó szervek birtokában levő környezetre vonatkozó információhoz való hozzáférést is biztosítani kell;mivel a környezetre vonatkozó információk elterjesztését célzó általános stratégia részeként a nyilvánosságot folyamatosan el kell látni a környezet állapotára vonatkozó általános információkkal,mivel ezen irányelv működését a szerzett tapasztalatok birtokában felül kell vizsgálni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv célja, hogy a hatóságok birtokában levő környezetre vonatkozó információkhoz való hozzáférést és az ismeretek terjesztésének szabadságát biztosítsa, valamint, hogy meghatározza azon alapvető feltételeket, amelyek alapján az ilyen információk hozzáférhetővé válnak.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) "környezetre vonatkozó információ": minden írásos, vizuális, szóbeli vagy adatbázis formájában tárolt, vízre, levegőre, talajra, állatvilágra, növényvilágra, földre és a természetes élőhelyekre, valamint azokra a (beleértve a kellemetlenséget, mint például zajt okozó) tevékenységekre vagy intézkedésekre vonatkozó bármely információ, amely hátrányosan befolyásolja vagy befolyásolhatja a környezetet, továbbá a környezet védelmét célzó tevékenységekre vagy intézkedésekre, beleértve a hivatalos szervek intézkedéseit és a környezetvédelmi programokat is;b) "hatóság": bármely olyan országos, területi vagy helyi hivatalos közigazgatási felelős szerv, amely környezetre vonatkozó információkkal rendelkezik, kivéve a bírósági és törvényhozói minőségben eljáró testületeket.3. cikk(1) Az e cikkben meghatározott esetek kivételével a tagállamok vállalják, hogy a hatóságoktól megkívánják a környezetre vonatkozó információhoz való hozzáférés biztosítását minden természetes vagy jogi személy számára, azok kérésére anélkül, hogy a kérelmezőnek bizonyítania kellene, milyen érdeke fűződik az információ megszerzéséhez.A tagállamok meghatározzák azokat a gyakorlati eljárásokat, amelyek segítségével ezen információk hatékonyan hozzáférhetővé válnak.(2) A tagállamok lehetővé tehetik az ilyen információkérés elutasítását, amennyiben az kihatással van:- a hatóságok, a nemzetközi kapcsolatok vagy a katonai eljárások titkosságára,- a közbiztonságra,- bíróság előtt folyamatban, vagy nyomozati szakban lévő vagy volt (beleértve a fegyelmi eljárásokat is) ügyekre, vagy azokra, amelyek előzetes eljárás tárgyát képezi,- a kereskedelmi és ipari titokra, beleértve a szellemi tulajdont is,- a személyes adatok, illetve nyilvántartások titkosságára,- harmadik fél által szolgáltatott anyagra, amennyiben a harmadik felet erre nem kötelezte jogszabály,- olyan anyagra, amelynek nyilvánosságra hozatala várhatóan az anyagban tárgyalt környezetre káros kihatással lenne.A hatóságok rendelkezésére álló információt részlegesen hozzáférhetővé lehet tenni, amennyiben lehetséges a fenti kérdésekkel érintett információ különválasztása.(3) Az információadásra vonatkozó kérés megtagadható, amennyiben még be nem fejezett dokumentumokra, vagy adatokra, vagy belső tájékoztatásra vonatkozik, vagy amikor a kérés nyilvánvalóan értelmetlen vagy túlságosan általános formában került megfogalmazásra.(4) A hatóság az információt kérő személynek a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb két hónapon belül választ ad. Az információkérés megtagadását meg kell indokolni.4. cikkAz a személy, aki úgy véli, hogy információkérését indokolatlanul utasították vissza, vagy hagyták figyelmen kívül, az érintett nemzeti jogrendszernek megfelelően kérheti a döntés bírósági vagy közigazgatási felülvizsgálatát.5. cikkA tagállamok díjat kérhetnek az információ szolgáltatásért, de ez a díj egy ésszerű mértéket nem léphet túl.6. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy az állami felügyelet alatt álló, közfeladatot ellátó szervek rendelkezésére álló környezetre vonatkozó információk ugyanolyan feltételek mellett legyenek hozzáférhetőek, mint 3., 4. és 5. cikkben foglalt esetekben, vagy az illetékes hatóságok, vagy maguk az érintett szervek révén.7. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nyilvánosságot általános információkkal lássák el a környezet állapotáról, leíró jelentések időszakos megjelentetése és egyéb eszközök útján.8. cikkA 9. cikk (1) bekezdésében említett időpontot követő négy év elteltével a tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak a megszerzett tapasztalatokról, melyek birtokában a Bizottság jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a szükségesnek talált felülvizsgálatra vonatkozó javaslatokkal együtt.9. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. december 31. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.10. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1990. június 7-én.a Tanács részérőlaz elnökP. Flynn[1] HL C 335., 1988.12.30., 5. o.[2] HL C 120., 1989.5.16., 231. o.[3] HL C 139., 1989.6.5., 47. o.[4] HL C 112., 1973.12.20., 1. o.[5] HL C 139., 1977.6.13., 1. o.[6] HL C 46., 1983.2.17., 1. o.[7] HL C 70., 1987.3.18., 3. o.[8] HL L 289., 1987.10.29., 3. o.[9] HL C 156., 1987.6.15., 138. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1983. március 28.) egyes szállítóeszközök valamely tagállamba egy másik tagállamból történő ideiglenes behozatalának Közösségen belüli adómentességéről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31983L0182

Hivatalos Lap L 105 , 23/04/1983 o. 0059 - 0063 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0112  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0156  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0112  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0156

		A Tanács irányelve(1983. március 28.)egyes szállítóeszközök valamely tagállamba egy másik tagállamból történő ideiglenes behozatalának Közösségen belüli adómentességéről(83/182/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Közösségben honos személyek mozgásának szabadságát akadályozzák a bizonyos szállítóeszközöknek magáncélú vagy üzleti felhasználásra történő ideiglenes behozatalára alkalmazandó adószabályok;mivel ezen adószabályokból származó akadályok megszüntetésére különösen szükség van akkor, ha a hazai piac tulajdonságaihoz hasonló tulajdonságokkal rendelkező gazdasági piacot kell létrehozni;mivel bizonyos esetekben lehetővé kell tenni annak egyértelmű megállapítását, hogy egy bizonyos személy ténylegesen honos-e az adott tagállamban;mivel az első lépésben kívánatosnak tűnik ezen irányelv alkalmazási körét bizonyos szállítóeszközök tekintetében korlátozni a tagállam hazai piacán érvényben lévő általános adózási feltételeknek megfelelően beszerzett vagy behozott eszközökre,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkAlkalmazási kör(1) A motoros közúti járművek (beleértve azok pótkocsiját), lakóautók, szabadidős célú vízi járművek, sportcélú légi járművek, kerékpárok, triciklik és hátaslovak egy másik tagállamból történő ideiglenes behozatalát a tagállamok az alábbiakban megállapított feltételekkel mentesítik:- a forgalmi adó, a jövedéki adó és minden egyéb fogyasztási adó alól,- a mellékletben felsorolt adók alól.(2) Az (1) bekezdésben említett mentesség vonatkozik az e szállítóeszközökkel szokásosan behozott tartalék alkatrészekre, kellékekre és felszerelésekre is.(3) A haszongépjárművekre nem vonatkozik az (1) bekezdésben említett mentesség.(4) a) Az irányelv alkalmazási köre nem terjed ki az olyan magáncélú felhasználásra szolgáló személygépkocsik, lakóautók, szabadidős célú vízi járművek, sportcélú légi járművek, kerékpárok, triciklik ideiglenes behozatalára, amelyeket nem a tagállam hazai piacán érvényben lévő általános adózási feltételekkel összhangban szereztek be vagy hoztak be, és/vagy amelyek kivitelük miatt a forgalmi adó, jövedéki adó vagy bármilyen egyéb fogyasztási adó alól mentesek vagy amelyekre ezen adók után visszatérítés jár.Ezen irányelv alkalmazásában a 77/388/EGK irányelv [4] 15. cikkének (10) bekezdésében említett feltételekkel beszerzett szállítóeszközöket úgy kell tekinteni, hogy azok megfeleltek a tagállam hazai piacán érvényben lévő általános adózási feltételeknek; ugyanakkor az említett (10) bekezdés harmadik francia bekezdésében említett feltételekkel beszerzett szállítóeszközöket a tagállamok tekinthetik úgy, mint amelyek nem feleltek meg e feltételeknek.b) A Bizottság javaslatára eljáró Tanács 1985. december 31. előtt egyhangúan elfogadja a fenti a) pont első bekezdésében említett szállítóeszközökre vonatkozó mentesség megadására vonatkozó közösségi szabályokat, miközben figyelembe veszi azt, hogy el kell kerülni a kettős adóztatást, és azt, hogy biztosítani kell a magáncélra felhasznált szállítóeszközök szokásos, teljes adózását.2. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:a) "haszongépjármű" azon közúti jármű, amely tervezése vagy felszereltsége révén arra alkalmas és arra szolgál, hogy akár térítés ellenében, akár ingyenesen szállítson- több mint kilenc személyt, beleértve a járművezetőt,- árukat,valamint azon közúti jármű, amely a szállításon kívüli különleges használatra szolgál;b) "személygépkocsi" az a) pontban említett járműveken kívül minden közúti jármű, beleértve a jármű pótkocsiját is;c) a szállítóeszköz "üzleti felhasználása" az annak ellenszolgáltatás vagy anyagi haszon fejében végzett tevékenység során történő közvetlen felhasználása;d) "magáncélú felhasználás" az üzleti felhasználáson kívüli felhasználás.3. cikkBizonyos szállítóeszközök magáncélú felhasználásra történő ideiglenes behozatalaHa a személygépkocsi, lakóautó, szabadidős célú vízi jármű, sportcélú légi jármű, kerékpár, tricikli behozatala ideiglenesen történik, a behozott tétel minden tizenkét hónapos időszakban legfeljebb hat hónapra – folyamatosan vagy egyéb módon – mentes az 1. cikkben meghatározott adók alól, feltéve hogy:a) az ilyen árukat importáló személy:aa) az ideiglenes behozatal tagállamán kívüli tagállamban rendelkezik szokásos tartózkodási hellyel;bb) az adott szállítóeszközt magáncélú felhasználására alkalmazza;b) az adott szállítóeszközt nem értékesítik vagy nem adják bérbe az ideiglenes behozatal tagállamában, illetve nem kölcsönzik ki az adott államban honos személynek. Ugyanakkor a Közösségben központi irodával rendelkező autókölcsönző céghez tartozó személygépkocsikat újrakivitel céljából akkor lehet tovább bérbe adni nem honos személyeknek, ha azok a fenti országban megszűnt bérleti szerződés eredményeképpen kerültek be az országba. Az autókölcsönző cég alkalmazottja is visszaviheti azokat azon tagállamba, amelyben a személygépkocsikat eredetileg bérbe adták, még akkor is, ha ez az alkalmazott az ideiglenes behozatal tagállamában honos.4. cikkSzemélygépkocsik üzleti felhasználásra történő ideiglenes behozatala(1) Az üzleti felhasználásra ideiglenesen behozott személygépkocsi mentes az 1. cikkben meghatározott adók alól, feltéve hogy:a) a személygépkocsit importáló személy:aa) az ideiglenes behozatal tagállamán kívüli tagállamban rendelkezik szokásos tartózkodási hellyel;bb) nem használja a járművet az ideiglenes behozatal tagállamán belül utasok szállítására bérleti díj vagy bármilyen anyagi ellenszolgáltatás fejében vagy ipari és/vagy kereskedelmi teherszállításra akár ellenszolgáltatás fejében, akár anélkül;b) az adott szállítóeszközt nem értékesítik, nem adják bérbe vagy nem kölcsönzik ki az ideiglenes behozatal tagállamában;c) a személygépkocsi beszerzése vagy behozatala a felhasználó szokásos tartózkodási helye szerinti tagállamának hazai piacán érvényben lévő általános adózási feltételekkel összhangban történt, és kivitelre kerülése miatt nem tartozik semmilyen forgalmiadó-, jövedékiadó- vagy bármilyen egyéb fogyasztásiadó-mentességre nem jogosult, illetve nem jogosult ezen adók visszatérítésére.Ez a feltétel akkor tekintendő teljesítettnek, ha a személygépkocsin a bejegyzés tagállamának szabványos rendszámtáblája található, semmilyen ideiglenes rendszámtáblát nem lehet elfogadni.Ugyanakkor az azon tagállamban bejegyzett személygépkocsik esetén, amelyben a szabványos rendszámtáblák kibocsátásának nem feltétele a nemzeti piacon érvényben lévő adózási feltételek betartása, a felhasználó köteles megfelelő bizonyítékot szolgáltatni arról, hogy a fogyasztási adók befizetése megtörtént.(2) Az (1) bekezdésben megadott mentességet a következő folyamatos vagy nem folyamatos időszakokra kell alkalmazni:- a 64/224/EGK irányelv [5] 3. cikkében említett kereskedelmi közvetítők egyike által behozott személygépkocsik esetén minden tizenkét hónapos időszakban hét hónap,- minden egyéb esetben minden tizenkét hónapos időszakban hat hónap.5. cikkA személygépkocsik ideiglenes behozatalának egyedi esetei(1) Az ideiglenesen behozott személygépkocsik mentesek az 1. cikkben említett adók alól a következő esetekben:a) ha a felhasználó szokásos tartózkodási helyének országában bejegyzett személygépkocsit egy másik tagállam területén lévő vállalkozásban rendszeresen a tartózkodási helyről a munkahelyre történő utazásra használják és fordítva. Az idetartozó mentességet nem lehet időben korlátozni;b) ha egy diák a szokásos tartózkodási helyének tagállamában bejegyzett személygépkocsit azon másik tagállam területén használja, amelyben a diák kizárólag tanulmányai folytatása céljából tartózkodik.(2) Az (1) bekezdésben előírt mentességek megadására kizárólag a 4. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja rendelkezéseiben foglalt feltétel teljesítése esetén kerülhet sor.6. cikkA lovastúrákhoz igénybe vett hátaslovak ideiglenes behozatalára vonatkozó mentességA tagállamba ideiglenesen behozott hátaslovak három hónapig mentesek az 1. cikkben meghatározott adók alól, feltéve hogy:a) a lovak a lovasaik által tett lovastúrák céljából és/vagy során lépnek az ideiglenes behozatal tagállamának területére. A tagállamok kizárhatják a mentesség köréből azon lovak behozatalát, amelyeket az e tagállamban letelepedett személyek szállítóeszközön szállítottak;b) a mentességet legkésőbb az ideiglenes behozatal tagállamának területére való lépés időpontjában kérik. Ha a mentességet az ideiglenes behozatal előtt kérik, a lovasnak nem kell eleget tennie azon követelménynek, hogy az ideiglenes behozatal tagállamának területére határállomáson keresztül lépjen;c) az adott lovakat nem adják bérbe, nem kölcsönzik ki, illetve nem értékesítik az ideiglenes behozatal tagállamában lévő harmadik félnek, illetve nem veszik igénybe a túrán kívül egyéb célra.7. cikkA tartózkodási hely meghatározására vonatkozó általános szabályok(1) Ezen irányelv alkalmazásában "szokásos tartózkodási hely" azon hely, ahol egy személy általában, azaz naptári évenként legalább 185 napot lakik személyes és foglalkozási kötelékek miatt, vagy foglalkozási kötelékek nélküli személy esetén olyan személyes kötelékek miatt, amelyek szoros kapcsolatot létesítenek a személy és a tartózkodási hely között.Olyan személyek esetében azonban, akiknek a foglalkozási kötelékei más helyhez kapcsolódnak, mint a személyes kötelékei, és aki ennek következtében gyakran két vagy több tagállamban található különféle helyeken tartózkodik, szokásos tartózkodási helynek azt a helyet kell tekinteni, ahová a személyes kötelékek kapcsolódnak, feltéve hogy az adott személy arra a helyre rendszeresen visszatér. Az ez utóbbi feltétel nem alkalmazandó olyankor, amikor az adott személy meghatározott időtartamú munkavégzés céljából tartózkodik egy tagállamban. Valamely egyetem vagy iskola látogatása nem tekintendő a szokásos tartózkodási hely megváltoztatásának.(2) A magánszemélyek bármilyen megfelelő módon igazolják szokásos tartózkodási helyüket, ilyen például a személyazonosító igazolvány vagy bármilyen egyéb érvényes okmány.(3) Ha az importáló tagállam illetékes hatóságainak kétségei vannak a (2) bekezdésnek megfelelően megadott, szokásos tartózkodási helyre vonatkozó nyilatkozat érvényességével kapcsolatban, illetve bizonyos különleges ellenőrzések céljából, további adatokat vagy bizonyítékot kérhetnek be.8. cikkA tartózkodási hely meghatározására vonatkozó kiegészítő szabályok személygépkocsi üzleti felhasználása eseténKivételes esetekben, ha az importáló tagállam illetékes hatóságainak a 7. cikk (3) bekezdésében említett kiegészítő adatok megadása ellenére még mindig komoly kétségei maradnak, a személygépkocsi üzleti felhasználásra történő ideiglenes behozatalát biztosíték fizetéséhez lehet kötni.Ugyanakkor, ha a jármű használója bizonyítékot szolgáltat arra nézve, hogy szokásos tartózkodási helye egy másik tagállamban van, az ideiglenes behozatal tagállamának hatóságai a bizonyíték benyújtásától számított két hónapon belül visszatérítik a biztosítékot.9. cikkKülönleges intézkedések(1) A tagállamok az ezen irányelvben előírtnál liberálisabb rendelkezéseket tarthatnak fenn és/vagy vezethetnek be. Az importőr kérésére a 3. cikkben és a 4. cikk (2) bekezdésében említettnél hosszabb időszakra is engedélyezhetik az ideiglenes behozatalt. Ez utóbbi esetben a tagállamok kivethetik a mellékletben említett adókat az ezen irányelvben megállapított időszakoknál hosszabb időszakokra is. A tagállamok engedélyezhetik azt is, hogy a 3. cikk b) pontja második mondatában említett személygépkocsikat az importáló tagállam lakosának újrakivitel céljából tovább bérbe adják.(2) A tagállamok semmilyen körülmények között nem alkalmaznak ezen irányelv végrehajtása során a Közösségen belül olyan adómentességeket, amelyek kevésbé kedvezőek, mint amelyeket a harmadik országból származó szállítóeszközök vonatkozásában nyújtanának.(3) A Dán Királyság engedélyt kap arra, hogy érvényben tartsa a szokásos tartózkodási hellyel kapcsolatos szabályait, amelyek szerint bármely személyt – beleértve a diákokat – az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett esetben úgy kell tekinteni, hogy szokásos tartózkodási helye Dániában van, ha egy évig vagy egy 24 hónapos időszak alatt 365 napig ott él.Ugyanakkor a kettős adóztatás elkerülése érdekében:- ha a fenti szabályok alkalmazásának eredményeképpen az adott személyt úgy kell tekinteni, hogy két tartózkodási helye van, a fenti személy szokásos tartózkodási helye ott található, ahol házastársa és gyermekei élnek,- hasonló esetekben a Dán Királyság tárgyal a másik érintett tagállammal annak eldöntése érdekében, hogy adózási célokból a két tartózkodási hely közül melyiket kell figyelembe venni.A hároméves időszak letelte előtt a Bizottság jelentése alapján a Tanács újra megvizsgálja az e bekezdés alá tartozó eltérést, és adott esetben a Szerződés 99. cikkén alapuló bizottsági javaslat alapján intézkedéseket hoz az eltérés megszüntetésének biztosítása érdekében.(4) A tagállamok a 10. cikkben megállapított kötelezettségek teljesítésével egyidejűleg tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdésben említett intézkedésekről. A Bizottság ezt követően közli e rendelkezéseket a többi tagállammal.10. cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1984. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Ha az irányelv gyakorlati alkalmazása során nehézségek merülnek fel, az érintett tagállamok illetékes hatóságai kölcsönös megállapodással, különösen a kölcsönös segítségnyújtásról szóló egyezmények és közösségi irányelvek figyelembevételével meghozzák a szükséges határozatokat.(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a Bizottsággal közöljék nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(4) A Bizottság a tagállamokkal történő tárgyalás után kétévente benyújtja a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az ezen irányelv tagállamokban történő alkalmazásáról szóló jelentést, különös tekintettel a "szokásos tartózkodási hely" fogalmára, és javaslatot tesz a valamennyi tagállamban egységes rendszer kialakításához szükséges közösségi rendelkezésekre.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1983. március 28-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Ertl[1] HL C 267., 1975.11.21., 8. o.[2] HL C 53., 1976.3.8., 37. o.[3] HL C 131., 1976.6.12., 50. o.[4] HL L 145., 1977.6.13., 1. o.[5] HL 56., 1964.4.4., 869/64. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAz 1. cikk (1) bekezdés második francia bekezdésében említett adók listájaBELGIUM- Taxe de circulation sur les véhicules automobiles(Arrêté royal du 23 novembre 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux taxes assimilées aux impôts sur les revenus – Moniteur belge du 18 janvier 1966)- Verkeersbelasting op de autovoertuigen(Koninklijk Besluit van 23 november 1965 houdende codificatie van de wettelijke bepalingen betreffende de met de inkomstenbelastingen geliskgestelde belastingen – Blegisch Staatsblad van 18 januari 1966)DÁNIA- Vægtafgift af motorkøretøjer (Bekendtgørelse Nr. 658 af 28. december 1977)NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG- Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz – 1979)- Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung – 1979)GÖRÖGORSZÁG- Τέλη κυκλοφορίας (N. 2367/53 ως ιοχύει σήμερα)FRANCIAORSZÁG- Taxe différentielle sur les véhicules à moteur(Loi no 77-1467 du 30 décembre 1977)- Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 CV immatriculés dans la catégorie des voitures particulières(Loi de finances 1979 – Article 1007 du code général des impôtsÍRORSZÁG- Motor vehicle excise duties(Finance (Excise Duties) (Vehicles) Act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act 1973 as amended)OLASZORSZÁG- Tassa sulla circolazione degli autoveicoli(TU delle leggi sulle tasse automobilistiche approvato con DPR n. 39 del 5 febbraio 1953 e successive modificazioni)LUXEMBURG- Taxe sur les véhicules automoteursLoi allemande du 23 mars 1935 (Kraftfahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26 octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les règlements grand-ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975HOLLANDIA- Motorrijtuigenbelasting (wet op de motorrijtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb 332 – wet van 18 december 1969/Stb 548)EGYESÜLT KIRÁLYSÁG- Vehicle excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971)--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1978. február 20.) a titán-dioxid-iparból származó hulladékról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0176

Hivatalos Lap L 054 , 25/02/1978 o. 0019 - 0024 finn különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0079  görög különkiadás: fejezet 15 kötet 1 o. 0154  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0079  spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 1 o. 0092  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 1 o. 0092

		A Tanács irányelve(1978. február 20.)a titán-dioxid-iparból származó hulladékról(78/176/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel a Közgyűlés véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a titán-dioxid iparból származó hulladék káros lehet az emberi egészségre és a környezetre; mivel ebből következően meg kell akadályozni és fokozatosan csökkenteni kell az ilyen hulladék okozta szennyeződést, végső célként ennek teljes kiküszöbölésével;mivel az Európai Közösségek 1973-as [3] és 1977-es [4] környezetvédelmi cselekvési programjai megemlítik, hogy közösségi intézkedés szükséges a titán-dioxid-iparból származó hulladék ellen;mivel a titán-dioxid iparból származó hulladékra vonatkozó, a különböző tagállamokban már alkalmazandó vagy előkészület alatt álló rendelkezések közötti minden különbözőség egyenlőtlen versenyfeltételeket hozhat létre, és így közvetlen hatással lehet a közös piac működésére; mivel ezért szükség van a jogközelítésre ezen a területen a Szerződés 100. cikkének rendelkezésével összhangban;mivel ehhez a jogközelítéshez szükségesnek látszik, hogy ezt megfelelő közösségi tevékenység kísérje úgy, hogy a környezetvédelem és az életminőség javításának területén a Közösség egyik célja átfogóbb szabályokkal legyen elérhető; mivel ebből következően ennek megvalósításához bizonyos speciális rendelkezéseket kell hozni; mivel a Szerződés 235. cikkét kell alkalmazni tekintettel arra, hogy a Szerződés egyéb módon nem biztosítja az ennek a célnak az eléréséhez szükséges jogkört;mivel a 75/442/EGK [5] irányelv általános jelleggel foglalkozik a hulladék ártalmatlanítással; mivel a titán-dioxid-iparból származó hulladék számára ajánlatos kidolgozni egy speciális rendszert, mely biztosítani fogja, hogy az emberi egészség és a környezet védve legyen az ilyen hulladék ellenőrizetlen kibocsátása, kiengedése, lerakása vagy ártalmatlanítása okozta káros hatások ellen;mivel ezeknek a célkitűzéseknek az elérése érdekében léteznie kell egy előzetes engedélyezési rendszernek a hulladék kibocsátásával, lerakásával, tárolásával, kiengedésével vagy injektálásával kapcsolatosan; mivel az ilyen engedély kiadásánál figyelembe kell venni az adott speciális körülményeket;mivel a hulladék kibocsátását, lerakását, tárolását, kiengedését és injektálását mind a hulladék ellenőrzésének, mind az érintett környezet ellenőrzésének és felügyeletének kell kísérnie;mivel a meglévő ipari létesítmények számára a tagállamoknak 1980. július 1-ig programokat kell készíteniük az ilyen hulladék által okozott szennyezés folyamatos csökkentésére a teljes kiküszöbölésük szem előtt tartásával; mivel ezeknek a programoknak rögzíteniük kell a legkésőbb 1987. július 1-jéig elérendő általános csökkentési célokat és jelezniük kell az egyes létesítményeknél végrehajtandó intézkedéseket;mivel az új ipari létesítmények számára a tagállamoknak ki kell adniuk egy előzetes engedélyt; mivel az ilyen engedélyt meg kell előznie egy környezeti hatástanulmánynak és csak azon cégek számára szabad megadni, amelyek vállalják, hogy a piacon beszerezhető anyagok, eljárások és technológiák közül azokat alkalmazzák, amelyek a legkisebb mértékben károsítják a környezetet,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ennek az irányelvnek a célja a titán-dioxid-iparból származó hulladék okozta szennyezés megakadályozása és folyamatos csökkentése, teljes kiküszöbölésének szem előtt tartásával.(2) Ezen irányelv alkalmazásában:a) szennyezés: a titán-dioxid gyártási folyamatból származó bármely maradéknak az ember által, közvetve vagy közvetlenül, a környezetbe történő olyan kibocsátását jelenti, amely azzal jár, hogy veszélyezteti az emberi egészséget, káros az élő szervezetekre és ökoszisztémákra, az élet minőségét javító tényezőkre, vagy zavarja az adott környezet egyéb jogszerű használatát;b) hulladék:- a titán-dioxid gyártási folyamatból származó bármely olyan maradékanyag, amit a tulajdonos ártalmatlanít vagy ártalmatlanítani köteles a jelenleg érvényben lévő nemzeti szabályozással összhangban,- az első francia bekezdésben említett anyagkezelési folyamatából származó bármely maradékanyag;c) ártalmatlanítás:- a hulladék gyűjtése, válogatása, szállítása és kezelése, valamint tárolása és a földfelszínén vagy a földben történő elhelyezése és a talajba való injektálása,- a hulladék kibocsátása a felszíni vízbe, talajvízbe és a tengerbe, és a tengeren történő ártalmatlanítása,- az újrahasználathoz, a visszanyeréséhez vagy a hasznosításához szükséges átalakítási műveletek;d) meglévő ipari létesítmények: a jelen irányelv bejelentésének napján már létrehozott ipari létesítmények;e) új ipari létesítmények: azok az ipari létesítmények, amelyek a jelen irányelv érvénybe lépésének a napján létesítés alatt vannak, vagy amelyeket e nap után létesítenek. A meglévő ipari létesítmények olyan kibővítései, melyek az érintett létesítmény helyszíni titán-dioxid termelő kapacitásában évente 15000 tonna vagy ennél nagyobb növekedéshez vezetnek, új ipari létesítményeknek tekintendők.2. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hulladékártalmatlanítás az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül történjen, különös tekintettel a következőkre:- ne veszélyeztesse a vizet, levegőt, talajt, növényzetet és állatokat,- ne legyen káros hatással a környezetre vagy a tájra.3. cikkA tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket a hulladékképződés megelőzésének, a hulladék hasznosításának és kezelésének, a nyersanyagok kivonásának és a hulladék újrafelhasználására szolgáló bármely egyéb eljárásnak az ösztönzésére.4. cikk(1) A hulladék kibocsátása, ártalmatlanítása, tárolása, kiengedése és injektálása tilos, kivéve, ha ezt előzetesen engedélyezi annak a tagállamnak az illetékes hatósága, amelynek a területén a hulladék keletkezett. Azon tagállam illetékes hatóságának előzetes engedélyét is meg kell szerezni- amelynek a területén a hulladék kibocsátásra, tárolásra, kiengedésre vagy injektálásra kerül,- amelynek a területéről a kibocsátás vagy lerakás történik.(2) Az engedély korlátozott időtartamra is megadható és megújítható.5. cikkKibocsátás vagy lerakás esetén a hatáskörrel rendelkező hatóság, a 2. cikk előírásaival összhangban és az I. melléklettel összhangban megadott információ alapján megadhatja a 4. cikkben említett engedélyt, feltéve, hogy:a) a hulladék nem ártalmatlanítható ennél megfelelőbb módon;b) a rendelkezésre álló tudományos és műszaki ismeretek tükrében végrehajtott értékelés azt mutatja, hogy semmilyen káros hatás nem fog fellépni – sem azonnal, sem a későbbiekben – a vízi környezetben;c) semmilyen káros hatással nem lesz a hajózásra, halászatra, szabadidő tevékenységekre, nyersanyagok kitermelésére, sótalanításra, hal- és kagylótenyésztésre, a tudományos szempontból különleges fontosságú területekre vagy a kérdéses vizek egyéb jogszerű használatára.6. cikkTárolás, kiengedés vagy injektálás esetében a hatáskörrel rendelkező hatóság megadhatja a 4. cikkben említett jóváhagyást a 2. cikk előírásaival összhangban és az I. melléklettel összhangban megadott információk alapján, feltéve, hogy:a) a hulladék nem ártalmatlanítható ennél megfelelőbb módon;b) a rendelkezésre álló tudományos és műszaki ismeretek tükrében végrehajtott kiértékelés azt mutatja, hogy semmilyen káros hatással nem lesz, sem azonnal, sem a későbbiekben, a talajvizekre, a talajra vagy az atmoszférára;c) nincs káros hatással a szabadidős tevékenységekre, nyersanyagok kitermelésére, növényekre, állatokra, a tudományos szempontból különösen fontos területekre vagy a kérdéses környezet egyéb jogszerű használatára.7. cikk(1) Tekintet nélkül a kérdéses hulladék kezelésének módszerére és mértékére, a hulladék kibocsátását, lerakását, tárolását, kiengedését és injektálását az érintett környezetnek a II. mellékletben említett ellenőrzése kíséri a fizikai, kémiai, biológiai és ökológiai tényezők figyelembevételével.(2) Az ellenőrzéseket rendszeres időközönként kell végrehajtania a tagállam és azon hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt egy vagy több testületnek, amely a 4. cikkben előírt jóváhagyást kiadta. Tagállamok közötti határon átterjedő szennyezés esetén a kérdéses testületet közösen kell kijelölniük az érintett feleknek.(3) Ezen irányelvről szóló értesítéstől számított 1 éven belül a Bizottságnak be kell nyújtania a Tanács számára egy javaslatot az érintett környezet felülvizsgálati és ellenőrzési eljárásaira vonatkozóan. A Tanács az Európai Parlament véleményének és a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményének az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való megjelenésétől számított 6 hónapon belül határozatot hoz a javaslat alapján.8. cikk(1) Az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megteszi a szükséges lépéseket a következő helyzetek valamelyikének orvoslására, és ha szükséges, meg kell követelnie a kibocsátási, lerakási, tárolási, kiengedési vagy injektálási műveletek felfüggesztését:a) ha a II. melléklet A. szakasza 1. pontjában előírt ellenőrzés eredményei azt mutatják, hogy a 4., 5. és 6. cikkben említett előzetes jóváhagyáshoz szükséges feltételeket nem elégítették ki, vagyb) ha a II. melléket A. szakasza 2 pontjában előírt akut toxicitás vizsgálatainak eredményei azt mutatják, hogy túllépték az ebben előírt határértékeket, vagyc) ha a II. melléklet B. szakaszában előírt ellenőrzés eredményei az érintett környezet károsodását mutatják ki a vizsgált területen, vagyd) ha a kibocsátási vagy lerakási eljárások károsan hatnak a hajózási, halászati, szabadidős tevékenységekre, a nyersanyagok kinyerésére, sótalanításra, hal- és kagylótenyésztésre, tudományos szempontból speciális fontosságú területekre vagy a kérdéses vizek egyéb jogszerű használatára, vagye) ha a tárolási, kiengedési vagy injektálási eljárások károsan hatnak a szabadidő tevékenységekre, a nyersanyagok kinyerésére, a növényekre, állatokra, a tudományos szempontból különösen fontos területekre vagy a kérdéses környezet egyéb jogszerű használatára.(2) Több érintett tagállam esetén az intézkedéseket egyeztetés után kell meghozni.9. cikk(1) A tagállamok programokat dolgoznak ki a meglévő ipari létesítményekből származó hulladék okozta szennyeződés fokozatos csökkentésére és lehetőség szerinti teljes megszüntetésére.(2) Az (1) bekezdésben említett programoknak általános célokat kell kitűzniük a folyékony és szilárd halmazállapotú hulladékok és gázok általi szennyezés csökkentésére, amelyeket legkésőbb 1987. július 1-ig kell elérni. A programoknak közbenső célkitűzéseket is kell tartalmazniuk. Ezen kívül információkat kell tartalmazniuk az érintett környezet állapotáról, a szennyezés csökkentésére hozott intézkedésekről és a közvetlenül a gyártási folyamatok által létrehozott hulladék kezelésének módszereiről is.(3) Az (1) bekezdésben említett programokat legkésőbb 1980. július 1-ig kell elküldeni a Bizottságnak annak érdekében, hogy a Bizottság az összes nemzeti program kézhezvételétől számított 6 hónapon belül a Tanács elé tudja terjeszteni a megfelelő javaslatokat ezeknek a programoknak az összehangolásához a szennyezés csökkentésére és végső fokon a teljes megszüntetésére és a titán-dioxid iparban a versenyfeltételek javítására figyelemmel. A Tanács a Közgyűlés véleményének és a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményének az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésétől számított 6 hónapon belül hoz határozatot ezen javaslatok alapján.(4) A tagállamoknak legkésőbb 1982. január 1-ig kell bevezetniük egy programot.10. cikk(1) A 9. cikk (1) bekezdésében említett programoknak ki kell terjedniük minden meglévő ipari létesítményre és közülük mindegyik figyelembevételével hozott intézkedéseket kell tartalmazniuk.(2) Amennyiben meghatározott körülmények között egy tagállam úgy tekinti, hogy egy adott létesítmény esetén semmilyen további intézkedésre nincs szükség az irányelv követelményeinek teljesítéséhez, az irányelv kihirdetésétől számított 6 hónapon belül a Bizottság elé kell tárnia azokat a bizonyítékokat, amelyek alapján erre a következtetésre jutott.(3) A bizonyítékok bármely szükséges, független ellenőrzésének végrehajtása után a Bizottság egyetérthet a tagállammal abban, hogy nincs szükség semmilyen további intézkedésre az érintett létesítmény esetében. A Bizottságnak 6 hónapon belül közölnie kell egyetértését az indokokkal együtt.(4) Ha a Bizottság nem ért egyet a tagállammal, az érintett tagállamnak további intézkedéseket kell szerepeltetnie a programban azzal a létesítménnyel kapcsolatban.(5) Ha a Bizottság egyetért a tagállammal, az egyetértését rendszeres időközönként felülvizsgálja a jelen irányelv rendelkezéseivel összhangban végrehajtott ellenőrzés eredményének tükrében és a gyártási folyamatokban vagy a környezetpolitikai célokban bekövetkezett bármely jelentős mértékű változás tükrében.11. cikkÚj ipari létesítmények esetén az előzetes engedély megszerzésére kérelmeket kell benyújtani azon tagállam illetékes hatóságaihoz, amelynek területén a létesítmények felépítését javasolják. Az ilyen engedélyeket környezeti hatásvizsgálatnak kell megelőzniük. Előzetes engedély csak olyan vállalatoknak adható, amelyek kötelezettséget vállalnak arra, hogy a beszerezhető anyagok, eljárások és technológiák közül azokat veszik igénybe, amelyek a legkevésbé károsítják a környezetet.12. cikkEzen irányelv sérelme nélkül a tagállamok ennél szigorúbb szabályozást is hozhatnak.13. cikk(1) Az irányelv céljainak teljesítése érdekében a tagállamoknak meg kell adniuk a Bizottság számára a következőkkel kapcsolatos minden szükséges információt:- a 4., 5. és 6. cikk rendelkezéseivel összhangban kiadott engedélyek,- az érintett környezet 7. cikkel összhangban végrehajtott megfigyelésének eredményei,- a 8. cikkel összhangban végrehajtott intézkedések.Ezen kívül az anyagokkal, folyamatokkal és módszerekkel kapcsolatban a 11. cikk értelmében számukra előírt általános információt is meg kell adniuk a Bizottság számára.(2) Ennek a cikknek az alkalmazása eredményeként megszerzett információk csak ennek az irányelvnek a céljaira használhatók.(3) A Bizottság és a tagállamok illetékes hatóságai, ezek tisztviselői és egyéb alkalmazottai nem hoznak illetéktelenek tudomására az irányelv értelmében általuk megszerzett információkat és semmiféle olyan információt, amelyre a szakmai titoktartási kötelezettség kiterjed.(4) A (2) és (3) bekezdés nem akadályozza meg az olyan általános információ vagy felmérések közreadását, melyek nem tartalmaznak meghatározott vállalatokkal vagy vállalatcsoportokkal kapcsolatos információt.14. cikkA tagállamok 3 évenként jelentést készítenek a titán-dioxid-iparból származó hulladék okozta szennyeződés megelőzéséről és a szennyezés fokozatos csökkentéséről, és be kell nyújtaniuk ezt a jelentést a Bizottságnak, mely közli tartalmukat a többi tagállammal.A Bizottságnak 3 évenként jelentést kell küldenie a Tanácsnak és a Közgyűlésnek az irányelv alkalmazásáról.15. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 12 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal azoknak a nemzeti jogszabályoknak a szövegeit, amelyeket az irányelv által érintett területen fogadtak el.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. február 20-án.a Tanács részérőlelnökPer Hækkerup[1] HL C 28., 1976.2.9., 16. o.[2] HL C 131., 1976.6.12., 18. o.[3] HL C 112., 1973.12.20., 3. o.[4] HL C 139., 1977.6.13., 3. o.[5] HL C 194., 1975.7.25., 39. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA 4., 5. ÉS 6. CIKKBEN EMLÍTETT ELŐZETES ENGEDÉLY MEGSZERZÉSÉHEZ SZOLGÁLTATANDÓ RÉSZLETES ADATOKA. Az anyag jellemzői és összetétele:1. A lerakott anyag összmennyisége és átlagos összetétele (pl. évi);2. Halmazállapota (pl. szilárd, iszap, folyékony vagy gáznemű);3. Tulajdonságok: fizikai (például oldhatóság és sűrűség), kémiai és biokémiai (például oxigén-igény) és biológiai;4. Toxicitás;5. Megmaradása (perzisztencia): fizikai, kémiai és biológiai;6. Felhalmozódása és bio-átalakulása biológiai anyagokban vagy üledékekben;7. Érzékenysége a fizikai, biológiai és kémiai változásokra és kölcsönhatása az érintett környezetben lévő más szerves és szervetlen anyagokkal;8. Fertőző anyagok termelődésének vagy az erőforrások (hal, kagyló, stb.) eladhatóságát csökkentő egyéb változások bekövetkezésének valószínűsége.B. A lerakás vagy kibocsátás helyének jellemzői és ártalmatlanítási módszerek:1. Hely (például a lerakási vagy kibocsátási terület koordinátái, mélység és távolság a tengerparttól), más területekhez (például üdülőterületekhez, ívó, halkeltető és halász területekhez és kiaknázásra alkalmas erőforrásokhoz) viszonyított elhelyezkedése;2. Ártalmatlanítási ütem adott időszakonként (például naponkénti, hetenkénti, havonkénti mennyiség);3. Csomagolási és elkerítési módszerek, ha vannak ilyenek;4. A javasolt kibocsátási módszerrel elért kezdeti hígulás, különös tekintettel a hajó sebességére;5. Szétterjedési jellemzők (például az áramlatok, árapályok és a szél hatása a vízszintes szállításra és függőleges keveredésre);6. Vízjellemzők (pl. hőmérséklet, pH, sótartalom, rétegezettség, a szennyezés oxigénindexei – oldott oxigén, kémiai oxigénigény (KOI), biokémiai oxigénigény (BOI), szerves és szervetlen alakban jelenlévő nitrogén, ammóniát is beleértve, szuszpendálódott anyag, egyéb tápanyagok és produktivitás);7. Tengerfenék (például topográfia, geokémiai és geológiai jellemzők és biológiai produktivitás);8. Az érintett területen már végrehajtott egyéb lerakások vagy kibocsátások létezése és hatásai (pl. nehézfém háttér adatok és szerves széntartalom).C. A kiengedési, tárolási vagy injektálási terület jellemzői és ártalmatlanítási módszerek:1. Földrajzi helyzet;2. Szomszédos területek jellemzői;3. Csomagolási és elkerítési módszerek, ha vannak ilyenek;4. A kiengedés, tárolás és injektálás módszereinek jellemzői, beleértve a vizek, a talaj és a légkör szennyezésének elkerülésére hozott óvintézkedések kiértékelését is.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETÁRTALMATLANÍTÁS FIGYELEMMEL KÍSÉRÉSE ÉS ELLENŐRZÉSEA. Hulladék ellenőrzéseAz ártalmatlanítási műveleteket a következőknek kell kísérniük:1. A hulladék mennyiségének, összetételének és toxicitásának ellenőrzései, annak biztosítására, hogy az előzetes engedélyezés 4., 5. és 6. cikkekben előírt feltételei teljesüljenek;2. Akut toxicitás vizsgálatai bizonyos puhatestű, rákféle, hal- és plankton fajokon, lehetőleg a kibocsátási területeken általában megtalálható fajokon. Ezen túlmenően, az apró tengeri rákfajok (Artemia salina) mintáin is vizsgálatokat kell végrehajtani.36 órás időtartam során 1/5 000-es kiáramlási hígítás mellett ezeknek a vizsgálatoknak nem szabad:- több mint 20 % halálozási arányszámot jelezniük a vizsgált fajok felnőtt példányait tekintve,- és a lárva alakok esetében a halálozási aránynak nem szabad túllépnie az ellenőrző csoportnál kapott halálozási arányt.B. Az érintett környezet figyelemmel kísérése és ellenőrzéseI. Édesvízbe vagy tengerbe történő kibocsátás vagy lerakás esetén az ilyen ellenőrzéseknek a következő három dologgal kell kapcsolatban lenniük: vízoszlop, élő anyag és üledékek. A kibocsátások által érintett terület állapotának rendszeres időközönkénti ellenőrzései lehetővé teszik az érintett környezet alakulásának követését.Az ellenőrzésnek a következők meghatározásából kell állnia:1. pH;2. oldott oxigén;3. zavarosodás;4. hidratált vas-oxidok és hidroxidok szuszpenzióban;5. mérgező fémek a vízben, szuszpendálódott szilárd anyagokban, üledékekben és a felhalmozódásuk a kiválasztott tengerfenéki és nyíltvízi organizmusokban;6. a növényvilág és állatvilág változatossága, relatív és abszolút sokasága.II. Tárolás, kiengedés vagy injektálás esetén az ellenőrzésnek a következőket kell tartalmaznia:1. vizsgálatokat annak biztosítására, hogy nem szennyeződtek-e a felszíni vizek és talajvizek. Ezeknek a vizsgálatoknak a következők méréseit kell tartalmazniuk:- savasság,- vastartalom (oldható és szemcsés),- kalciumtartalom,- toxikus fémtartalom (oldható és szemcsés), ha van ilyen.2. ahol szükséges, vizsgálatokat kell végrehajtani annak meghatározására, hogy érte-e valamilyen káros hatás az altalajok szerkezetét;3. a kiengedési, tárolási vagy injektálási hely környezetében lévő terület általános ökológiai kiértékelése.--------------------------------------------------