Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0519

A Bizottság irányelve (1989. augusztus 1.) a műtrágyák mintavételi és vizsgálati módszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/535/EGK irányelv kiegészítéséről és módosításáról

Hivatalos Lap L 265 , 12/09/1989 o. 0030 - 0047 finn különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0093  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0093  CS.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 ET.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 HU.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 LT.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 LV.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 MT.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 PL.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 SK.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72 SL.ES fejezet 13 kötet 010 o. 55  - 72

		A Bizottság irányelve(1989. augusztus 1.)a műtrágyák mintavételi és vizsgálati módszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/535/EGK irányelv kiegészítéséről és módosításáról(89/519/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 89/284/EGK tanácsi irányelvvel [1] módosított, a műtrágyákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. december 18-i 76/116/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,mivel a 89/284/EGK irányelv kiegészíti és módosítja a 76/116/EGK irányelvet a műtrágyák kalcium-, magnézium-, nátrium- és kéntartalma tekintetében;mivel a legutóbb a 87/566/EGK irányelvvel [3] módosított 77/535/EGK bizottsági irányelv [4] rendelkezik az EGK-műtrágyák hatósági ellenőrzéséről, annak érdekében, hogy ellenőrizze azoknak a követelményeknek a teljesülését, amelyeket a közösségi előírások támasztanak a műtrágyák minőségére és összetételére vonatkozóan; mivel a nevezett irányelvet ki kell egészíteni úgy, hogy ellenőrizni lehessen azokat a műtrágyákat is, amelyek a 89/284/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartoznak; mivel szükség van az 5.1., 5.2., 5.3. és 5.4. módszer felváltására; mivel a műtrágyák vizsgálatához kapcsolódó olyan módszerek általános előírásait, amelyek az összes módszerre alkalmazhatóak, hozzá kell adni a II. melléklet általános észrevételeihez;mivel az ezen irányelv által meghatározott intézkedések összhangban vannak a műtrágyakereskedelem technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A 77/535/EGK irányelv II. mellékletének általános észrevételei kiegészülnek az irányelv I. mellékletében szereplő, a műtrágyák vizsgálati módszereire vonatkozó általános előírásokkal.(2) A 77/535/EGK irányelv II. melléklete kiegészül ezen irányelv II. mellékletében szereplő 8.1–8.10. módszerrel.(3) A 77/535/EGK irányelv II. mellékletében szereplő 5.1-5.4. módszert ki kell hagyni.2. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy ennek az irányelvnek 1990. szeptember 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Az első francia bekezdés alapján meghozott rendelkezések kifejezetten utalnak erre az irányelvre.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. augusztus 1-én.a Bizottság részérőlMartin Bangemannaz alelnök[1] HL L 111., 1989.4.22., 34. o.[2] HL L 24., 1976.1.30., 21. o.[3] HL L 342., 1987.12.4., 32. o.[4] HL L 213., 1977.8.22., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET"A MŰTRÁGYÁK VIZSGÁLATI MÓDSZEREIRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. ReagensekAmennyiben a vizsgálati módszerben más rendelkezés nincsen, minden reagens analitikailag tiszta (a. t.) kell, hogy legyen. Nyomelemek vizsgálatakor a reagensek tisztaságát vakpróbával kell ellenőrizni. A kapott eredménytől függően további tisztítás elvégzése válhat szükségessé.2. VízA vizsgálati módszerekben említett oldási, hígítási, öblítési és mosási műveletek esetében, ha nincs pontos meghatározás az oldószer vagy a hígítószer természetére vonatkozóan, a víz alkalmazását kell feltételezni. Általános esetben a vizet ioncserélőn kell átvezetni vagy desztillálni kell. Ezt a vizet meghatározott esetekben – amikor azt a vizsgálati módszerek előírják – különleges tisztítási eljárásoknak kell alávetni.3. Laboratóriumi felszerelésFigyelembe véve az ellenőrző laboratóriumokban általánosan használt eszközöket, a vizsgálati módszerekben a felszerelések leírása, a különleges eszközök és berendezések részletes megadására korlátozódik, vagy azokra, amelyekkel szemben valamilyen különleges elvárás áll fenn. A felszereléseknek tökéletesen tisztáknak kell lenniük, különösen akkor, ha azokat kis mennyiségek meghatározására alkalmazzák. A laboratóriumnak biztosítania kell minden mérőskálával ellátott üvegedény pontosságát a szabványok figyelembevételével."--------------------------------------------------II. MELLÉKLET"8. módszerekMÁSODLAGOS TÁPANYAGOK8.1. módszerAZ ÖSSZES KALCIUM, ÖSSZES MAGNÉZIUM, ÖSSZES NÁTRIUM ÉS A SZULFÁT FORMÁJÁBAN JELEN LÉVŐ ÖSSZES KÉN KIVONÁSA1. CÉLEz a dokumentum az összes kalcium, az összes magnézium, az összes nátrium és a szulfát formájában jelen lévő összes kén kivonásához határoz meg eljárást úgy, hogy ugyanaz a kivonat alkalmazható valamennyi megkövetelt tápelem meghatározásához.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelv [1] megköveteli az összes kalcium, az összes magnézium, az összes nátrium és a szulfát formájában jelen lévő összes kén megadását.3. ALAPELVOldhatóvá tétel híg sósavban forralva.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)Egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.5. ESZKÖZÖKÁllítható hőmérsékletű elektromos főzőlap.6. A MINTA ELKÉSZÍTÉSELásd az 1. módszert a Bizottság 77/535/EGK irányelvében.7. ELJÁRÁS7.1. MintavételA kalciumot, a magnéziumot, a nátriumot és a szulfát formájában jelen lévő ként egy milligramm pontossággal bemért, 5 g vizsgálati mintából vonjuk ki.Ha azonban a műtrágya 15 %-nál több ként (S), azaz 37,5 %-nál több SO3-ot, és 18,8 %-nál több kalciumot (Ca), azaz 26,3 %-nál több CaO-t tartalmaz, akkor a kalcium és kén kivonását egy milligramm pontossággal bemért 1 g vizsgálati mintából végezzük. Tegyük a vizsgálati mintát 600 ml-es főzőpohárba.7.2. Az oldat elkészítéseAdjunk hozzá kb. 400 ml vizet és kis adagokban és – a minta magas karbonáttartalma esetén óvatosan – adjunk még hozzá kis adagokban 50 ml hígított sósavat (4.1.). Forraljuk fel és tartsuk forrásban 30 percig. Időnként megkeverve hagyjuk lehűlni. Veszteség nélkül, dekantálással vigyük át egy 500 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel a jelig vízzel, és keverjük össze. Száraz szűrőn keresztül szűrjük át egy száraz lombikba, és az első részletet öntsük el. A szűrletnek teljesen átlátszónak kell lennie. Ha a szűrletet nem használjuk fel azonnal, akkor dugóval zárjuk le.8.2. módszerKÜLÖNBÖZŐ FORMÁBAN JELEN LÉVŐ ÖSSZES KÉN KIVONÁSA1. CÉLEz a dokumentum a műtrágyákban elemi formában és/vagy egyéb kémiai összetételben jelen lévő összes kén kivonásához határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a Tanács 89/284/EGK irányelve a különböző formában (elemi, tioszulfát, szulfit, szulfát) jelen lévő összes kén megadását követeli meg.3. ALAPELVAz elemi ként lúgos közegben átalakítjuk poliszulfidokká és tioszulfáttá; ezeket, továbbá az esetlegesen jelen lévő szulfitokat hidrogén-peroxiddal oxidáljuk. Ezáltal a kén különböző formáit szulfáttá alakítottuk, amelyet bárium-szulfátos kicsapással határozunk meg (8.9. módszer).4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)Egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.4.2. Nátrium-hidroxid oldat, NaOH, legalább 30 % (d = 1,33).4.3. Hidrogén-peroxid oldat, 30 t/t % (tömegszázalék).4.4. Bárium-klorid vizes oldata, BaCl2 2H2O, 122 g literenként.5. ESZKÖZÖKÁllítható hőmérsékleű elektromos főzőlap.6. A MINTA KÉSZÍTÉSELásd az 1. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. MintavételEgy milligramm pontossággal mérjünk be olyan mennyiségű műtrágyát, amely 80 és 350 mg közötti mennyiségű ként (S) vagy 200 és 875 mg közötti mennyiségű SO3-ot tartalmaz.Rendszerint (ha S < 15 %) 2,5 g-ot mérjünk be. Tegyük a vizsgálati mintát egy 400 ml-es főzőpohárba.7.2. Oxidálás.Adjunk hozzá 20 ml nátrium-hidroxid oldatot (4.2.) és 20 ml vizet. Fedjük le óraüveggel. Forraljuk 5 percig a főzőlapon (5.1.). Vegyük le a főzőlapról. Forró vízsugár segítségével gyűjtsük össze a főzőpohár falára ragadt ként és forraljuk 20 percig. Hagyjuk lehűlni.Adjunk hozzá 2 ml-es adagokban hidrogén-peroxidot (4.3.) mindaddig, amíg már nem észlelünk további reakciót. 6–8 adag hidrogén-peroxidra lesz szükség. Hagyjuk tovább oxidálódni egy órát, aztán forraljuk fél órán keresztül. Hagyjuk lehűlni.7.3. Az oldat elkészítése az elemzéshezAdagoljunk kb. 50 ml vizet és 50 ml sósav oldatot (4.1.).- ha a kén (S) mennyisége kevesebb mint 5 %:szűrjük át egy 600 ml-es főzőpohárba. A szűrőn maradt csapadékot mossuk át többször hideg vízzel. Mosás után a szűrlet utolsó cseppjeiből ellenőrizzük a szulfát jelenlétének hiányát bárium-szulfát oldat (4.4.) segítségével; a szűrletnek tökéletesen tisztának kell lennie. A szulfátot a teljes szűrletmennyiségben határozzuk meg a 8.9. módszer szerint,- ha a kén (S) mennyisége több mint 5 %:vigyük át veszteség nélkül egy 250 ml-es mérőlombikba, töltsük a jelig vízzel és keverjük össze. Száraz szűrőn keresztül szűrjük át egy száraz tárolóedénybe; a szűrletnek teljesen tisztának kell lennie. Ha a szűrletet nem használjuk fel azonnal, akkor dugóval zárjuk le. Határozzuk meg a szulfátokat ennek az oldatnak egy aliquot részén bárium-szulfátos kicsapással (8.9. módszer).8.3. módszerA VÍZBEN OLDÓDÓ KALCIUM, MAGNÉZIUM, NÁTRIUM ÉS (A SZULFÁT FORMÁJÁBAN JELEN LÉVŐ) KÉN KIVONÁSA1. CÉLEz a dokumentum a vízben oldódó kalcium, magnézium, nátrium és (a szulfát formájában jelen lévő) kén kivonásához határoz meg eljárást úgy, hogy ugyanaz a kivonat alkalmazható legyen az összes megkövetelt tápelem meghatározásához.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK-műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelve megköveteli a vízben oldódó kalcium, magnézium, nátrium és (a szulfát formájában jelen lévő) kén megadását.3. ALAPELVA tápelemeket forró vízben oldjuk.4. REAGENSEKDesztillált, vagy azonos minőségű ioncserélt víz.5. ESZKÖZÖKÁllítható hőmérsékletű elektromos főzőlap.6. A MINTA ELKÉSZÍTÉSELásd az 1. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. Vizsgálati minta.a) Ha a műtrágyák nem tartalmaznak ként, vagy amennyiben tartalmaznak, akkor 3 % kénnél (S) nem többet, azaz 7,5 % SO3-ot és ugyanakkor nem több mint 4 % kalciumot (Ca), azaz 5,6 % CaO-t, akkor mérjünk be 5 g műtrágyát egy milligramm pontossággal.b) Ha a műtrágyák több mint 3 % ként (S) és több mint 4 % kalciumot (Ca) tartalmaznak, akkor mérjünk be 1 g műtrágyát egy milligramm pontossággal.Tegyük a vizsgálati mintát 600 ml-es főzőpohárba.7.2. AZ OLDAT ELKÉSZÍTÉSEAdjunk hozzá kb. 400 ml vizet és tartsuk forrásban 30 percig. Időnként megkeverve hagyjuk lehűlni, és veszteség nélkül, dekantálással vigyük át egy 500 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel a jelig vízzel, és keverjük össze.Száraz szűrőn keresztül szűrjük át egy száraz lombikba. A szűrlet első részleteit öntsük el. A szűrletnek teljesen átlátszónak kell lennie.Ha a szűrletet nem használjuk fel azonnal, akkor dugóval zárjuk le.8.4. módszerKÜLÖNBÖZŐ FORMÁBAN JELEN LÉVŐ, VÍZBEN OLDÓDÓ KÉN KIVONÁSA1. CÉLEz a dokumentum a műtrágyákban különböző, vízben oldódó formában jelen lévő kén kivonásához határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelve megköveteli a vízben oldódó kén-trioxid megadását.3. ALAPELVA ként hideg vízben feloldjuk, majd lúgos közegben hidrogén-peroxidos oxidációval szulfáttá alakítjuk.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)Egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.4.2. Nátrium-hidroxid oldat, NaOH, legalább 30 % (d = 1,33).4.3. Hidrogén-peroxid oldat, 30 t/t % (tömegszázalék).5. ESZKÖZÖK5.1. 500 ml-es Stohmann-mérőlombik.5.2. Rotációs rázógép, 30–40 fordulat/perc.5.3. Állítható hőmérsékletű elektromos főzőlap.6. A MINTA ELKÉSZÍTÉSELásd az 1. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. Mintavétela) Amennyiben a műtrágyák legfeljebb 3 % ként (S), azaz 7,5 % SO3-ot és ugyanakkor legfeljebb 4 % kalciumot (Ca), azaz 5,6 % CaO-t tartalmaznak, akkor mérjünk be 5 g műtrágyát egy milligramm pontossággal.b) Amennyiben a műtrágyák több mint 3 % ként (S) és ugyanakkor több mint 4 % kalciumot (Ca) tartalmaznak, akkor mérjünk be 1 g műtrágyát milligrammos pontossággal.Tegyük a vizsgálati mintát egy 500 ml-es lombikba (5.1.).7.2. Az oldat elkészítéseAdjunk hozzá kb. 400 ml vizet. Zárjuk le dugóval. Rázassuk (5.2.) 30 percig. Töltsük fel jelig vízzel és keverjük össze. Száraz szűrőn keresztül szűrjük át egy száraz lombikba. Ha a szűrletet nem használjuk fel azonnal, akkor dugóval zárjuk le.7.3. A vizsgálathoz használt aliquot rész oxidálásaA kivont oldatból mérjünk ki egy legfeljebb 50 ml-es aliquot részt, amely lehetőség szerint 20 mg és 100 mg közötti ként (S) tartalmaz.Ha szükséges, töltsük fel 50 ml-re vízzel. Adjunk hozzá 3 ml nátrium-hidroxid oldatot (4.2.) és 2 ml hidrogén-peroxid oldatot (4.3.). Takarjuk le óraüveggel és a főzőlapon (5.3.) óvatosan forraljuk egy órán keresztül. Milliliteres részletekben folytassuk a hidrogén-peroxid oldat hozzáadását mindaddig, amíg a reakció tart (legfeljebb 5 ml).Ezután hagyjuk lehűlni. Vegyük le az óraüveget és mossuk le az alsó oldalát a főzőpohárba. Adjunk hozzá kb. 20 ml hígított sósavat (4.1.). Töltsük fel vízzel kb. 300 ml-ig.Határozzuk meg a szulfátok mennyiségét az oxidált oldat egészén a 8.9. módszer szerint.8.5. módszerAZ ELEMI KÉN KIVONÁSA ÉS MEGHATÁROZÁSAFIGYELMEZTETÉSEz a vizsgálati módszer szén-diszulfid (CS2) használatát írja elő. Ezért különleges biztonsági intézkedéseket kell alkalmazni, különösen a következők tekintetében:- a CS2 tárolása,- a személyzet védőfelszerelése,- a munkahelyi higiénia,- a tűzesetek és a robbanások megelőzése,- a használt vegyszer eltávolítása.Ez a módszer jól képzett személyzetet és megfelelően felszerelt laboratóriumot kíván meg.1. CÉLEz a dokumentum a műtrágyákban jelen lévő elemi kén kivonásához és a mennyiségének megállapításához határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK-műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelv megköveteli az elemi formában jelen lévő összes kén megadását.3. ALAPELVA vízben oldódó vegyületek eltávolítását követően az elemi ként szén-diszulfid segítségével kivonjuk, majd a kivont ként gravimetriásan meghatározzuk.4. REAGENSEKSzén-diszulfid.5. ESZKÖZÖK5.1. 100 ml-es extrakciós lombik, csiszolatos üvegdugóval ellátva.5.2. Soxhlet-készülék, a megfelelő szűrőelemekkel.5.3. Vákuumos, rotációs párologtató berendezés.5.4. Ventilátorral ellátott elektromos kemence 90 ± 2 oC-ra beállítva.5.5. 5-7 cm átmérőjű porcelán Petri-csészék, amelyek 5 cm-nél nem magasabbak.5.6. Állítható hőmérsékletű elektromos főzőlap.6. A MINTA ELKÉSZÍTÉSELásd az 1. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. MintavételEgy milligramm pontossággal mérjünk be 5 és 10 g közötti mennyiségű mintát, és tegyük a Soxhlet-készülék (5.2.) extrakciós hüvelyébe.7.2. A kén kivonásaAlaposan mossuk át a hüvely tartalmát forró vízzel, hogy minden vízben oldható összetevőt eltávolítsunk. Szárítsuk a kemencében (5.4.) 90oC-on legalább egy órán keresztül. Helyezzük bele a hüvelyt a Soxhlet-készülékbe (5.2.).Helyezzünk egy pár üveggyöngyöt a készülék extrakciós lombikjába (5.1.), mérjük le a tömegét (P0) és adjunk hozzá 50 ml szén-diszulfidot (4.1.).Csatlakoztassuk a készüléket és hagyjuk, hogy az elemi kén kivonása folytatódjon hat órán keresztül. Kapcsoljuk ki a fűtést, és lehűlés után szedjük le a lombikot. Kössük a lombikot a rotációs párologtató berendezésre (5.3.) és párologtassuk, amíg a lombik tartalma szivacsos masszává szilárdul.Szárítsuk a lombikot a kemencében 90oC-on (5.4.) (általában egy óra szükséges), amíg a tömege (P1) állandósul.7.3. Az elemi kén tisztaságának ellenőrzéseEgyes anyagok az elemi kénnel együtt kivonódhattak a szén-diszulfidos eljárás során. Az elemi kén tisztaságának ellenőrzése a következőképpen zajlik:homogenizáljuk a lombik tartalmát olyan alaposan, amennyire csak lehet, és vegyünk ki 2 vagy 3 g-ot milligrammos pontossággal (n). Helyezzük Petri-csészébe (5.5.). Mérjük meg a csészének és tartalmának együttes tömegét (P2). Helyezzük a főzőlapra (5.6.) és állítsuk azt be 220oC-ot nem meghaladó hőmérsékletre, hogy a kén ne gyulladjon meg. Hagyjuk szublimálni 3 vagy 4 órán keresztül, amíg a tömege nem állandósul (P3).Megjegyzés:Egyes műtrágyák esetén nem feltétlenül szükséges a kén tisztaságát ellenőrizni. Ebben az esetben hagyjuk ki a 7.2. lépést.8. AZ EREDMÉNYEK MEGADÁSAA műtrágya elemi kén (S) tartalmának százalékos aránya a következő:A műtrágyában a tisztítatlan S (%) =P- P× 100A kivont kén tisztasága (%) =P- P× 100A műtrágyában a tiszta S (%) =P- PP- P× 100ahol:m = a műtrágya vizsgálati mintájának tömege grammban,P0 = a Soxhlet-lombik tömege grammban,P1 = a Soxhlet-lombik és a tisztítatlan kén szárítás utáni együttes tömege,n = a tisztításra szánt tisztítatlan kén tömege grammban,P2 = a Petri-csésze tömege,P3 = a Petri-csésze tömege a kén szublimációja után.8.6. módszerA KIVONT KALCIUM OXALÁT FORMÁJÁBAN TÖRTÉNŐ KICSAPÁST KÖVETŐ MANGANIMETRIÁS MEGHATÁROZÁSA1. CÉLEz a dokumentum a műtrágyakivonatokban lévő kalcium mennyiségének megállapítására határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK-műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelv megköveteli az összes és/vagy a vízben oldódó kalcium megadását.3. ALAPELVA kivont oldat aliquot részéből a jelen lévő kalciumot oxalát formájában kicsapjuk és azt kálium-permanganátos titrálással meghatározzuk.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.4.2. 1:10 arányban hígított kénsav:egy térfogatrész kénsav (d = 1,84) tíz térfogatrész vízben.4.3. 1:1 arányban hígított ammónia oldat:egy térfogatrész ammónia (d = 0,88) és egy térfogatrész víz.4.4. Ammónium-oxalát telített oldata ((NH4)2C2O4.H2O), szobahőmérsékleten (nagyjából 40 g/l).4.5. Citromsav oldat, 30 % (t/tf) (vegyesszázalék).4.6. Ammónium-klorid oldat, 5 % (t/tf) (vegyesszázalék).4.7. Brómtimolkék oldat, 95 %-os etanolban, 0,1 % (t/tf) (vegyesszázalék).4.8. Brómkrezolzöld oldat, 95 %-os etanolban, 0,04 % (t/tf) (vegyesszázalék).4.9. Kálium-permanganát normáloldat, 0,02 M.5. ESZKÖZÖK5.1. 5 és 20 μ közötti porozitású üveg szűrőtégely.5.2. Forró vízfürdő.6. A VIZSGÁLANDÓ ALIQUOT ELKÉSZÍTÉSEA 8.1. vagy a 8.2. módszer szerint készített kivont oldatból pipettával vegyünk ki egy 15 és 50 mg közötti mennyiségű Ca-ot (= 21 és 70 mg közötti mennyiségű CaO) tartalmazó aliquot részt. Legyen ennek az aliquot résznek a térfogata v2. Töltsük bele egy 400 ml-es főzőpohárba. Szükség esetén semlegesítsük egy pár csepp ammónia oldat (4.3.) segítségével [az indikátor (4.7.) zöldről kékre váltásáig].Adjunk hozzá 1 ml citromsav oldatot (4.5.) és 5 ml ammónium-klorid oldatot (4.6.).7. A KALCIUM-OXALÁT KICSAPÁSAAdjunk hozzá kb. 100 ml vizet. Hozzuk forrásba, adjunk hozzá 8-10 csepp indikátor oldatot (4.8.) majd cseppenként 50 ml forró ammónium-oxalát oldatot (4.4.). Ha csapadék keletkezik, oldjuk fel néhány csepp sósav hozzáadásával (4.1.). Semlegesítsük folyamatos keverés közben, nagyon lassan ammónia oldattal (4.3.), amíg 4,4 és 4,6 közötti pH értéket nem kapunk [az indikátor (4.8.) zöldről kékre változásáig]. Helyezzük a főzőpoharat forrásban lévő vízfürdőbe (5.2.) kb. 30 perc időtartamra.Vegyük ki a főzőpoharat a fürdőből, hagyjuk állni egy órán keresztül és szűrjük bele a tégelybe (5.1.).8. AZ OXALÁTOS CSAPADÉK TITRÁLÁSAMossuk a főzőpoharat és az üvegszűrőt addig, amíg az ammónium-oxalát felesleg teljes mértékben el nem távozik (ez a mosóvízben a klorid jelenlétének hiányával ellenőrizhető). Helyezzük a tégelyt egy 400 ml-es főzőpohárba és oldjuk fel a csapadékot 50 ml forró kénsavval (4.2.). Tegyünk annyi vizet a főzőpohárba, hogy kb. 100 ml legyen az oldat térfogata. Melegítsük fel 70-80 oC-os hőmérsékletre és cseppenként titráljuk permanganát oldattal (4.9.) mindaddig, amíg a rózsaszín elszíneződés 1 percig megmarad. Legyen ez a térfogat n.9. AZ EREDMÉNYEK MEGADÁSAA műtrágya kalcium (Ca) tartalma a következő:Ca (%) = n × 0,02004 ××v× mahol:n = a felhasznált permanganát mennyisége ml-ben,m = a vizsgálati minta tömege grammban,v2 = az aliquot rész térfogata milliliterben,v1 = a kivont oldat térfogata milliliterben,t = a permanganát oldat molaritása mol/l-ben..8.7. módszerMAGNÉZIUM MEGHATÁROZÁSA ATOMABSZORPCIÓS SPEKTROFOTOMETRIÁVAL1. CÉLEz a dokumentum a műtrágya kivonatokban lévő magnézium mennyiségének megállapítására határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra a 8.1. és 8.3. módszer szerint kivont EGK-műtrágya kivonatokra vonatkozik, amelyekre az összes és/vagy a vízben oldódó magnézium megadása kötelező, a következő kivételekkel:a másodlagos tápelemekről szóló 89/284/EGK irányelv mellékletében felsorolt műtrágyák:4. típus (kieserit),5. típus (magnézium-szulfát) és7. típus (kieserit kálium-szulfáttal),amelyekre a 8.8. módszer vonatkozik.Az alább megadott módszer minden olyan műtrágya kivonatra vonatkozik, amely olyan mennyiségben tartalmaz bizonyos elemeket, ami zavarhatja a magnézium komplexometriás meghatározását.3. ALAPELVA magnézium meghatározása atomabszorpciós spektrofotometriával, az oldat megfelelő hígítása után.4. REAGENSEK4.1. Sósavoldat, 1 M4.2. Sósavoldat, 0,5 M4.3. Magnézium normáloldat, 1,00 mg/ml.4.3.1. Oldjunk fel 1,013 g magnézium-szulfátot (MgSO4.7H2O) a 0,5 M sósavoldatban (4.2.).4.3.2. Egyik lehetőség:mérjünk be 1,658 g magnézium-oxidot (MgO), amelyet a karbonátosodás nyomainak eltüntetésére előzetesen kalcináltunk. Helyezzük főzőpohárba, amelybe 100 ml vizet és 120 ml 1 M sósavat (4.1.) is teszünk. Amikor feloldódott, veszteség nélkül dekantáljuk egy 1000 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel a jelig, és keverjük össze.4.3.3. Másik lehetőség: kereskedelmi normáloldat.A laboratórium felelőssége az ilyen oldatok ellenőrzése.4.4. Stroncium-klorid oldat.Oldjunk fel 75 g stroncium-kloridot (SrCl2.6H2O) sósavoldatban (4.2.), és egészítsük ki a térfogatát 500 ml-re ugyanazzal a sósavoldattal.5. ESZKÖZÖKAtomabszorpciós mérésekre alkalmas spektrofotométer, magnézium lámpával, beállítva 285,2 nm-re.Levegő-acetilén láng.6. A MINTA ELKÉSZÍTÉSELásd a 8.1. és a 8.3. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. Ha a műtrágya megadott magnéziumtartalma (Mg) több mint 6 % (azaz 10 % MgO formájában), akkor vegyünk 25 ml-t (V1) a kivont oldatból (6.). Vigyük át egy 100 ml-es mérőlombikba, töltsük jelig vízzel, és keverjük össze. A hígítási tényező D1 = 100/V1.7.2. Pipetta alkalmazásával vegyünk ki 10 ml-t a kivont oldatból (6) vagy a (7.1.) oldatból. Vigyük át egy 200 ml-es, mérőlombikba. Töltsük jelig a 0,5 M sósavval (4.2.), és keverjük össze. A hígítási tényező 200/10.7.3. Hígítsuk ezt az oldatot (7.2.) a 0,5 M sósav oldattal (4.2.) úgy, hogy a koncentráció a spektrofotométer (5.1.) mérési tartományának optimális részébe essen. V2 a minta térfogata 100 ml-ben. A hígítási tényező D2 = 100/V2.Az utolsó oldatnak 10 térfogatszázalék stroncium-klorid oldatot (4.4.) kell tartalmaznia7.4. Vakoldat készítéseKészítsünk vakoldatot a teljes eljárás megismétlésével a kivonástól kezdve (8.1. vagy 8.3. módszer), egyedül a műtrágya vizsgálati mintáját hagyjuk ki.7.5. Kalibrációs oldatok készítéseA mérőoldat (4.3.) 0,5 M sósavval történő hígításával készítsünk legalább öt növekvő koncentrációjú kalibrációs oldatot a készülék (5.1.) optimális mérési tartományán belül.Ezeknek az oldatoknak 10 térfogatszázalék stroncium-klorid oldatot (4.4.) kell tartalmazniuk.7.6. MérésÁllítsuk be a spektrofotométert (5.1.) 285,2 nm hullámhosszra.Permetezzük be egymás után a kalibrációs oldatokat (7.5.), a mintaoldatot (7.3.) és a vakoldatot (7.4.), miközben mindig a következő mérni kívánt oldattal mossuk át a készüléket. Ismételjük meg ezt a műveletet háromszor. Ábrázoljuk a kalibrációs görbét az egyes kalibrációs oldatok (7.5.) átlagos abszorbanciájának felhasználásával az ordinátán és a megfelelő magnéziumra vonatkoztatott koncentráció (μg/ml-ben) feltüntetésével az abszcisszán. Határozzuk meg a magnézium koncentrációját a mintában (7.3.), Xs és a vakoldatban (7.4.), Xb, a kalibrációs görbe alapján.8. AZ EREDMÉNYEK MEGADÁSAA magnézium (Mg) vagy magnézium-oxid (MgO) mennyiségét a mintában a kalibrációs oldatokhoz történő viszonyítás segítségével határozhatjuk meg, a vakpróba eredményének figyelembe vételével.A magnézium (Mg) százalékos mennyisége a műtrágyában a következő:Mg (%) =DD500.1001000.1000 MXs = a vizsgálat minta koncentrációja, amint azt felvettük a kalibrációs görbére, μg/ml-ben kifejezve.Xb = a vakoldat koncentrációja, amint azt felvettünk a kalibrációs görbére, μg/ml-ben kifejezve.D1 = a hígítási tényező, ha az oldatot 7.1. szerint hígítottuk.Egyenlő néggyel, ha 25 ml-t vettünk.Egyenlő eggyel, ha az oldatot nem hígítottuk.D2 = a 7.3.-nál szereplő hígítási tényező.M = a vizsgálati minta tömege a kivonás során.MgO (%) = Mg (%)/0,68.8. módszerMAGNÉZIUM MEGHATÁROZÁSA KOMPLEXOMETRIÁVAL1. CÉLEz a dokumentum a műtrágya kivonatokban lévő magnézium mennyiségének megállapítására határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK műtrágyakivonatokra vonatkozik, amelyekre az összes és/vagy a vízben oldódó magnézium megadása kötelező:- a 76/116/EGK irányelvben felsorolt műtrágyák: egyszerű nitrogénműtrágyák, 1b. típus (kalcium-magnézium-nitrát), 7. típus (magnézium-szulfát-nitrát), 8. típus (nitrogénműtrágyák magnéziummal) és tiszta káliumműtrágyák, 2. típus (dúsított kainit), 4. típus (magnéziumot tartalmazó kálium-klorid), 6. típus (magnéziumsót tartalmazó kálium-szulfát),- a másodlagos tápelemekről szóló irányelv 89/284/EGK mellékletében felsorolt műtrágyák.3. ALAPELVA magnéziumot a 8.1. és/vagy a 8.3. módszer szerint oldhatóvá tesszük. Első titrálás: a Ca + Mg titrálása EDTA segítségével, eriokrómfekete-T jelenlétében. Második titrálás: a Ca titrálása EDTA segítségével, kalcein vagy kalkonkarbonsav jelenlétében. A magnéziumot a különbségből határozzuk meg.4. REAGENSEK4.1. Magnézium normáloldat, 0,05 mólos:4.1.1. Oldjunk fel 1,232 g magnézium-szulfátot (MGSO4.7H2O) a 0,5 M sósavoldatban (4.11.) és hígítsuk fel ugyanazzal a savval 100 ml-re.vagy:4.1.2. Mérjünk be 2,016 g magnézium-oxidot, amelyet a karbonátosodás nyomainak eltüntetésére előzetesen kalcináltunk. Helyezzük főzőpohárba, amelybe 100 ml vizet is teszünk.Keverjünk bele kb. 120 ml kb. 1 M sósavat (4.12.).Amikor feloldódott, veszteség nélkül vigyük át egy 1000 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel jelig, és keverjük össze.Ezeknek az oldatoknak 1 ml-e 1,216 mg Mg-ot tartalmaz (= 2,016 mg MgO).A laboratórium felelőssége a fenti mérőoldat erősségének az ellenőrzése.4.2. EDTA 0,05 mólos oldataMérjünk be 18,61 g-ot a dinátrium-etilén-diamin-tetraacetát-dihidrátból (C10H14N2Na2O8.2H2O), tegyük egy 1000 ml-es főzőpohárba és oldjuk fel 600–800 ml vízben. Veszteség nélkül vigyük át egy 1000 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel a jelig, és keverjük össze. Ellenőrizzük ezt az oldatot a normáloldattal (4.1.) úgy, hogy az utóbbiból kiveszünk egy 20 ml-es mintát, és megtitráljuk a (7.2.) módszer szerinti vizsgálati eljárással.Egy ml EDTA oldat megfelel 1,216 mg Mg-nak (= 2,016 mg MgO) és 2,004 mg Ca-nak (= 2,804 mg CaO) (lásd 10.1. és 10.6. megjegyzés).4.3. 0,05 mólos kalcium mérőoldatMérjünk be 5,004 g száraz kalcium-karbonátot. Helyezzük főzőpohárba, amelybe 100 ml vizet is teszünk. Fokozatosan keverjünk bele 120 ml kb. 1 M sósavat (4.12.).Forraljuk fel a széndioxid kiűzése céljából, hűtsük le és veszteség nélkül vigyük át egy 1000 ml-es mérőlombikba, majd töltsük fel a jelig vízzel, és keverjük össze. Ellenőrizzük ezt az oldatot az EDTA oldattal (4.2.) a (7.3.) módszer szerinti vizsgálati eljárással. Ennek az oldatnak 1 ml-e 2,004 mg Ca-t tartalmaz (= 2,804 mg CaO), és megfelel 1 ml 0,05 mólos EDTA oldatnak (4.2.).4.4. Kalcein indikátorÓvatosan keverjünk össze mozsárban 1 g kalceint 100 g nátrium-kloriddal. Ebből a keverékből 10 mg-ot használunk. Az indikátor zöldről narancsszínűre változik. A titrálást addig kell folytatni, amíg a szín narancsra változik, ami mentes a zöldes árnyalattól.4.5. Kalkonkarbonsav indikátorOldjunk fel 400 mg kalkonkarbonsavat 100 ml metanolban. Ez az oldat legfeljebb csak kb. 4 hétig tárolható. Ebből az oldatból három cseppet kell használni. Az indikátor pirosról kék színűre változik. A titrálást addig kell folytatni, amíg a szín kékre változik, ami mentes a pirosas árnyalattól.4.6. Eriokrómfekete-T indikátorOldjunk fel 300 mg eriokrómfekete-T-t 25 ml propanol-1 és 15 ml trietanol-amin keverékében. Ez az oldat legfeljebb csak kb. 4 hétig tárolható. Ebből az oldatból három cseppet használunk fel. Az indikátor pirosról kék színűre változik és a titrálást addig kell folytatni, amíg a szín kékre változik, ami mentes a pirosas árnyalattól. A szín csak akkor változtatik meg, ha magnézium is jelen van. Szükség esetén adjunk hozzá 1 ml-t a merőoldatból (4.1.).Ha kalcium és magnézium egyaránt jelen van, akkor az EDTA először a kalciummal képez komplexet és azután a magnéziummal. Ebben az esetben a két elem meghatározása párhuzamosan történik.4.7. Kálium-cianid oldatKCN 2 %-os vizes oldata. (Ne pipettázzunk szájjal és lásd 10.7.).4.8. Kálium-hidroxid és kálium-cianid oldataOldjunk fel 280 g KOH-t és 66 g KCN-t vízben, egészítsük ki a térfogatát egy literre és keverjük össze.4.9. 10,5 pH-jú puffer oldatEgy 500 ml-es mérőlombikba tegyünk 33 g ammónium-kloridot és oldjuk fel 200 ml vízben, majd adjunk hozzá 250 ml ammóniát (d = 0,91), végül töltsük fel a jelig és keverjük össze. Rendszeresen ellenőrizzük az oldat pH-ját.4.10. Hígított sósav (1:1) egy térfogat sósav (d = 1,18) és egy térfogat víz.4.11. Sósav oldat, kb. 0,5 M.4.12. Sósav oldat, kb. 1 M.4.13. Nátrium-hidroxid oldat, 5 M.5. ESZKÖZÖK5.1. Mágneses vagy mechanikus keverő.5.2. pH-mérő.6. ELLENŐRZŐ VIZSGÁLATVégezzünk el meghatározásokat az oldatok (4.1. és 4.3.) aliquot részein olyan módon, hogy a Ca/Mg arány nagyjából azonos legyen a vizsgált oldatban lévővel. Ebből a célból vegyünk "a" mennyiséget a (4.3.) mérőoldatból és "b-a" mennyiséget a (4.1.) mérőloldatból. Az "a" és "b" szám megfelel az EDTA oldatból a vizsgálati minta két titrálása során felhasznált mennyiség ml-ben kifejezett értékének. Ez az eljárás csak akkor megfelelő, ha az EDTA a kalcium és a magnézium oldatok pontosan ekvivalensek. Ha ez nem áll fenn, akkor helyesbítéseket kell végezni.7. A VIZSGÁLT OLDAT ELKÉSZÍTÉSELásd a 8.1. és a 8.3. módszert.8. MEGHATÁROZÁS8.1. Az aliquot részek vétele.Az aliquot rész, amennyire ez lehetséges, 9 és 18 mg közötti mennyiségű magnéziumot tartalmazzon (= 15-30 mg MgO).8.2. Titrálás eriokrómfekete-T jelenlétébenPipettázzunk egy aliquot részt (8.1.) a vizsgált oldatból egy 400 ml-es főzőpohárba. Semlegesítsük a felesleges savat 5 M nátrium-hidroxid oldattal (4.12.), pH-mérő alkalmazása mellett. Hígítsuk fel vízzel kb. 100 ml-re. Adjunk hozzá 5 ml puffer oldatot (4.9.). A pH-mérő által mért pH 10,5 ± 0,1 kell, hogy legyen. Adjunk hozzá 2 ml kálium-cianid oldatot (4.7.) és három csepp eriokrómfekete-T indikátort (4.6.). Titráljuk EDTA oldattal (4.2.). Közben a keverővel (5.1.) lassan kevertetjük (lásd 10.2., 10.3. és 10.4.). Legyen "b" a 0,05 mólos EDTA oldat millilitereinek száma.8.3. Titrálás kalcein vagy kalkonkarbonsav jelenlétébenPipettázzunk a fenti titrálás során alkalmazottal azonos aliquot részt a vizsgált oldatból egy 400 ml-es főzőpohárba. Semlegesítsük a felesleges savat 5 M nátrium-hidroxid oldattal (4.13.), pH-mérő alkalmazása mellett. Hígítsuk fel vízzel kb. 100 ml-re. Adjunk hozzá 10 ml KOH/KCN oldatot (4.8.) és az indikátort (4.4.) vagy (4.5.). A keverővel (5.1.) való lassú keverés közben titráljuk meg az EDTA oldattal (4.2.) (lásd 10.2., 10.3. és 10.4.). Legyen "a" a 0,05 mólos EDTA oldat millilitereinek száma.9. AZ EREDMÉNYEK MEGADÁSAAzokra az EGK műtrágyákra, amelyekre a módszer alkalmazható (5 g műtrágya 500 ml kivonatban), a műtrágya százalékos tartalma:MgO (%) a műtrágyában =× TMMg (%) a műtrágyában =× T'MAhol:a = a 0,05 mólos EDTA oldat millilitereinek száma, amelyet a kalcein vagy kalkonkarbonsav jelenlétében végzett titrálás során használtunk fel,b = a 0,05 mólos EDTA oldat millilitereinek száma, amelyet az eriokrómfekete T jelenlétében végzett titrálás során használtunk fel,M = a vizsgálati minta tömege, amely az aliquot részben van (grammban kifejezve),T = 0,2016 x az EDTA oldat molaritása/0,05 (lásd 4.2.),T' = 0,1216 x az EDTA oldat molaritása/0,05 (lásd 4.2.).10. MEGJEGYZÉSEK10.1. Komplexometriai elemzésekben a sztöchiometrikus EDTA-fém arány mindig 1:1, függetlenül a fém vegyértékétől és annak ellenére, hogy az EDTA négy vegyértékű. Az EDTA titráló oldat és a mérőoldatok ezért molárisak és nem normálosak.10.2. A komplexometriás indikátorok gyakran érzékenyek a levegőre. Az oldat veszíthet a színéből a titrálás alatt. Ebben az esetben egy vagy két csepp indikátort kell hozzáadni. Ez elsősorban az eriokrómfekete és a kalkonkarbonsav esetében igaz.10.3. A fém-indikátor komplexek gyakran relatíve stabilak, így esetenként kölünböző időt vehet igénybe, amíg a színváltozás megtörténik. Ezért az EDTA utolsó cseppjeit lassan kell hozzáadni és egy csepp 0,05 mólos magnézium oldatot (4.1.) vagy kalcium oldatot (4.3.) kell még hozzáadni, annak érdekében, hogy megbizonyosodjunk arról, hogy a színváltozás nem ment még végbe. Ez különösen igaz az eriokróm-magnézium komplex esetében.10.4. Az indikátor átváltását nem függőlegesen, hanem vízszintesen, az oldat keresztmetszetében kell észlelni, és a főzőpoharat fehér háttér elé kell helyezni, jól megvilágított helyre. Az indikátor színváltása könnyen észlelhető, ha a főzőpoharat alulról mérsékelten megvilágított (25 wattos lámpa), homályos üvegre tesszük.10.5. Ez az elemzés bizonyos fokú gyakorlatot követel meg. A feladat – többek között – tartalmazza a 4.1. és 4.3. normáloldatok színváltozásainak megfigyelését. Ajánlatos, hogy a meghatározásokat ugyanaz a laborkémikus végezze.10.6. Ha garantált erősségű EDTA oldatot alkalmazunk (például Tritisol, Normex), akkor ez egyszerűsítheti a 4.1., 4.2. és 4.3. normáloldatok egyenértékének ellenőrzését.10.7. A kálium-cianidot tartalmazó oldatok nem önthetők el a lefolyóba a cianid ártalmatlan vegyületté történő alakítása nélkül, például lúgosítást követő nátrium-hipokloritos oxidációval.8.9. módszerSZULFÁTOK MEGHATÁROZÁSA1. CÉLEz a dokumentum a műtrágya kivonatokban szulfát formájában jelen lévő kén mennyiségének megállapítására határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer a 8.1., 8.2., 8.3. és 8.4. módszer során előállított kivonatokban jelen lévő szulfát mennyiségének megállapítására alkalmazható.3. ALAPELVGravimetriás meghatározás bárium-szulfát formájában.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)Egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.4.2. Bárium-klorid oldat BaCl2 2H2O: 122 g/l.4.3. Ezüst-nitrát oldat: 5 g/l.5. ESZKÖZÖK5.1. Porcelán hamvasztótégelyek.5.2. Forró vízfürdő.5.3. Szárítószekrény 105 ± 1oC-ra beállítva.5.4. Elektromos kemence 800 ± 50oC-ra beállítva.6. ELJÁRÁS6.1. Mintavétel az oldatbólPipetta alkalmazásával vegyünk ki egy aliquot részt a 2. pontban megjelölt kivont oldatokból, amely 20–100 mg S-t vagy 50–250 mg SO3-ot tartalmaz.Tegyük ezt az aliquot részt egy megfelelő térfogatú főzőpohárba. Adjunk hozzá 20 ml hígított sósavat (4.1.). Egészítsük ki kb. 300 ml-re vízzel.6.2. A csapadék előállításaForraljuk fel az oldatot. Cseppenként adjunk hozzá kb. 20 ml-t a bárium-klorid oldatból (4.2.), miközben élénken keverjük az oldatot. Forraljuk néhány percig.A főzőpoharat fedjük le óraüveggel, és tegyük forrásban lévő vízfürdőbe (5.2.) egy órás időtartamra. Ezután hagyjuk forró (± 60 oC) állapotban állni, amíg a felülúszó folyadék kitisztul. Dekantáljuk a tiszta oldatot egy lassú szűrésű hamumentes szűrőn. Mossuk át a csapadékot néhányszor forró vízzel. Folytassuk a csapadék mosását a szűrőn, amíg a szűrlet klorid-mentes lesz. Ezt ezüst-nitrát oldat (4.3.) segítségével ellenőrizhetjük.6.3. Elhamvasztás és a csapadék leméréseHelyezzük a szűrőpapírt és a csapadékot egy porcelán olvasztótégelybe (5.1.), amelyet előzőleg 0,1 mg pontossággal lemértünk. Szárítsuk meg a szárítószekrényben (5.3.) és hamvasszuk kb. 800oC-on fél órán keresztül (5.4.). Hagyjuk lehűlni exszikkátorban és mérjük le 0,1 mg-os pontossággal.7. AZ EREDMÉNYEK MEGADÁSAEgy mg bárium-szulfát megfelel 0,137 mg S-nek vagy 0,343 mg SO3-nak.A műtrágya százalékos kéntartalma a következő:S (%) = w × 0,0137 ×vv× mSO(%) = S (%) × 2,5ahol:w = a bárium-szulfát-csapadék tömege grammban kifejezve,v1 = a kivont oldat térfogata milliliterben kifejezve,v2 = az aliquot térfogata milliliterben kifejezve,m = a vizsgálati minta tömege grammban kifejezve.8.10. módszerA KIVONT NÁTRIUM MEGHATÁROZÁSA1. CÉLEz a dokumentum a műtrágya kivonatokban jelen lévő nátrium mennyiségének megállapításához határoz meg eljárást.2. ALKALMAZÁSI KÖREz a módszer azokra az EGK műtrágyákra vonatkozik, amelyekre a 89/284/EGK tanácsi irányelve megköveteli a nátrium megadását.3. ALAPELVA 8.2. és/vagy 8.3. módszer szerint kapott kivonat megfelelő hígítása után az oldat nátrium-koncentrációját lángemissziós spektrofotometriával határozzuk meg.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (1:1)Egy térfogatrész sósav (d = 1,18) és egy térfogatrész víz.4.2. Alumínium-nitrát Al(NO3)3.9H2O.4.3. Cézium-klorid, CsCl.4.4. Vízmentes nátrium-klorid, NaCl.4.5. Cézium-klorid és alumínium-nitrát oldatKészítsünk vizes oldatot 50 g cézium-kloriddal (4.3.) és 250 g alumínium-nitráttal (4.2.) egy 1000 ml-es mérőlombikban. Töltsük fel a jelig, és keverjük össze.4.6. Nátrium mérőoldat, 1 mg/ml Na.Oldjunk fel vízben 2,542 g nátrium-kloridot (4.4.) egy 1000 ml-es mérőlombikban. Adjunk hozzá 10 ml sósavat (4.1.). Töltsük fel a jelig, és keverjük össze.5. ESZKÖZÖKLángemisszióra alkalmas spektrofotométer, 589,3 nm-re beállítva.6. KALIBRÁLÓ OLDATOK ELKÉSZÍTÉSE6.1. Tegyünk 10 ml mérőoldatot (4.6.) egy 250 ml-es mérőlombikba. Töltsük fel a jelig, és keverjük össze. Az oldat koncentrációja 40 μg/ml Na.6.2. Tegyünk 0, 5, 10, 15, 20, 25 ml közbenső oldatot (6.1.) 100 ml-es mérőlombikokba. Adjunk hozzá 10 ml (4.5.) oldatot. Töltsük fel a jelig, és keverjük össze. Az oldatok koncentrációja: 0, 2, 4, 6, 8, 10 μg/ml Na.7. A MÉRNI KÍVÁNT OLDATOK ELŐKÉSZÍTÉSEA kivont oldat várható nátriumtartalmától függően, a 8.1. vagy 8.3. módszer szerint (5 g műtrágya 500 ml-ben) végezzük el a hígításokat a következő táblázatnak megfelelően:Na2O (%) | Na (%) | Közbenső hígítás | Végső hígítás | A hígítás mértéke |Minta (ml) (v2) | Hígítás ml-re (v3) | Minta (ml) (v4) | Hígítás ml-re |3–5 | 2,2–3,7 | 10 | 50 | 10 | 100 | 50 |5–10 | 3,7–7,4 | 10 | 100 | 10 | 100 | 100 |10–20 | 7,4–15 | 10 | 100 | 5 | 100 | 200 |20–38 | 15–28 | 5 | 100 | 5 | 100 | 400 |A közbenső oldat térfogatát vízzel egészítsük ki. A végső hígításhoz adjunk 10 ml-t a (4.5.) oldatból a 100 ml-es mérőlombikba.Egy g-os vizsgálati mintához szorozzuk meg a végső hígítás térfogatát (v4) öttel.8. MEGHATÁROZÁSKészítsük elő a spektrofotométert (5.1.) az 589,3 nm-es mérésre. Kalibráljuk a műszert a kalibrációs oldatokra (6.2.) adott válasz megmérésével. Ezután állítsuk be a műszer érzékenységét úgy, hogy a teljes mérési tartományt kihasználjuk a legtöményebb kalibrációs oldat mérésénél. Ezután mérjük meg a vizsgált vizsgálati mintára (7.) adott választ. Ismételjük meg ezt a műveletet 3 alkalommal.9. AZ EREDMÉNYEK KISZÁMÍTÁSARajzoljuk fel a kalibrációs görbét az egyes kalibrációs oldatokra adott átlagos válaszok feltüntetésével az ordinátán, míg az abszcisszán a megfelelő koncentrációk szerepeljenek μg/ml mértékegységben kifejezve. Határozzuk meg ebből a vizsgálati minta nátrium-koncentrációját. A mérőoldatból számítsuk ki a nátrium mennyiségét, a hígítások mértékének figyelembevételével. Az eredményt a minta százalékában fejezzük ki.A műtrágya százalékos nátrium (Na) tartalma a következő:Na (%) = ×.vvvv10-2mNa(%) = Na (%) × 1,348ahol:x = a spektrofotométerbe bejuttatott oldat koncentrációja μg/ml-ben,v1 = a kivont oldat térfogata milliliterben,v2 = az aliquot térfogata a közbenső hígításnál milliliterben,v3 = a közbenső hígítás térfogata milliliterben,v4 = az aliquot térfogata a végső hígításnál (100 milliliterben),m = a vizsgálati minta tömege grammban."[1] HL L 111., 1989.4.22., 34. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 70/157/EGK irányelve (1970. február 6.) a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31970L0157

Hivatalos Lap L 042 , 23/02/1970 o. 0016 - 0020 finn különkiadás fejezet 15 kötet 1 o. 0117  dán különkiadás sorozat I fejezet 1970(I) o. 0095  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 1 o. 0117  angol különkiadás sorozat I fejezet 1970(I) o. 0111  - 0116 görög különkiadás: fejezet 13 kötet 1 o. 0061  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0189  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0189

		A Tanács 70/157/EGK irányelve(1970. február 6.)a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel azok a műszaki előírások, amelyeknek az egyes országok jogszabályai szerint a gépjárműveknek meg kell felelniük, többek között a megengedett zajszintre és a kipufogórendszerekre is vonatkoznak;mivel ezek az előírások tagállamonként eltérőek; mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam a meglévő szabályozása kiegészítéseként vagy azt felváltva ugyanazokat a követelményeket vezesse be, hogy lehetővé tegye különösen a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156 EGK [3] irányelvben meghatározott EGK-típusjóváhagyási eljárás további alkalmazását,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában a „jármű” bármely olyan, karosszériával rendelkező vagy nem rendelkező jármű, amelyet közutakon való rendeltetésszerű használatra szántak, rendelkezik legalább négy kerékkel, és legnagyobb tervezett sebessége meghaladja a 25 km/órát, a sínen közlekedő járművek, a mezőgazdasági traktorok és gépek, valamint a közművek munkagépei kivételével.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg az adott járműtípus EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását a megengedett zajszintre vagy a kipufogórendszerekre hivatkozva, ha ezek megfelelnek a mellékletben előírt követelményeknek.3. cikkA melléklet rendelkezéseinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása érdekében szükséges módosításokat, az 1.1 és 1.4.1.4. pontban előírt követelmények kivételével, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló tanácsi irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1970. február 6-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Harmel[1] HL C 160., 1969.12.18., 7. o.[2] HL C 48., 1969.4.16., 16. o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETI. MEGENGEDETT ZAJSZINTI.1. HatárértékekAz irányelv l. cikkében említett járműveknek az e mellékletben előírt feltételek szerint mért zajszintje nem haladhatja meg a következő értékeket:| Járműkategória | dB(A)-ban kifejezett érték |I.1.1. | Személyszállításra készült járművek, amelyek a vezetőüléssel együtt legfeljebb 9 üléssel rendelkeznek. | 82 |I.1.2. | Személyszállításra készült járművek, amelyek a vezetőüléssel együtt maximum 9 üléssel rendelkeznek, és legnagyobb megengedett tömegük nem haladja meg a 3,5 tonnát. | 84 |I.1.3. | Áruszállításra készült járművek, amelyek legnagyobb tömege nem haladja meg a 3,5 tonnát. | 84 |I.1.4. | Személyszállításra készült járművek, amelyek a vezetőüléssel együtt több mint 9 üléssel rendelkeznek, és megengedett legnagyobb tömegük nem haladja meg a 3,5 tonnát. | 89 |I.1.5. | Áruszállításra készült járművek, amelyek megengedett legnagyobb tömege nem haladja meg a 3,5 tonnát. | 89 |I.1.6. | Személyszállításra készült járművek, amelyeknek a vezetőüléssel együtt több mint 9 ülésük van, és motorteljesítményük legalább 200 DIN Le. | 91 |I.1.7. | Áruszállításra készült járművek, amelyeknek motorteljesítménye legalább 200 DIN Le, és megengedett legnagyobb tömegük meghaladja a 12 tonnát. | 91 |I.2. MérőberendezésekA járművek által keltett zaj mérését a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság 179. számú kiadványának 1965. évi első kiadásában leírt típusú hangszintmérővel kell elvégezni.I.3. Mérési feltételekA méréseket terheletlen járművel, nyílt és megfelelően csöndes területen kell végezni (a környezeti zaj és a szél zaja legalább 10 dB(A)-lel legyen kisebb, mint a mérendő zaj).Ez a terület lehet például egy 50 m sugarú nyitott terület, amelynek a központi, 20 m sugarú részének gyakorlatilag vízszintesnek kell lennie, amelyet beton, aszfalt vagy más hasonló anyag borít, és nem boríthatja porhó, avar, laza talaj vagy hamu.Az útburkolatnak olyan kiképzésűnek kell lennie, hogy a gumiabroncsok ne keltsenek túl nagy zajt. Ezek a feltételek csak a mozgásban lévő járművek zajmérésére érvényesek.A méréseket tiszta időben és legfeljebb gyenge szélben kell végezni. A jármű vagy a mikrofon közelében nem tartózkodhat más, csak a megfigyelő, aki a műszer leolvasását végzi, mert a nézelődők jelenléte a jármű vagy a mikrofon közelében jelentékenyen befolyásolhatja a mérőkészülékről leolvasott értékeket. Minden olyan kiugró értéket, amely láthatólag nincsen kapcsolatban az általános zajszint karakterisztikájával, a kiértékelésnél figyelmen kívül kell hagyni.I.4. Mérési módszerekI.4.1. Mozgó járművek zajának mérése (típusjóváhagyáshoz)A jármű minden oldalán legalább két mérést kell elvégezni. Előzetes beállító méréseket lehet végezni, de ezeket nem lehet figyelembe venni.A mikrofont a talajszint fölött 1,2 m magasan, a jármű CC’ hosszirányú tengelyének egyenesétől, az arra merőleges PP’ egyenesen mérve 7,5 m távolságra kell elhelyezni (1. ábra).A PP’ egyenessel párhuzamosan, attól előre és hátrafelé irányban egyaránt 10–10 m-re két egyenest (AA’ és BB’) kell a próbaútra felfesteni. A járműveket az alábbiakban megadott állandó sebességgel kell vezetni egészen az AA’ vonalig. Ekkor a fojtószelepet a lehető leggyorsabban teljesen nyitni kell, és a szelepet ebben a helyzetben kell hagyni mindaddig, míg a teljes jármű [1] át nem halad a BB’ vonalon, ezután a szelepet, amilyen gyorsan csak lehetséges, el kell zárni.A mérés eredményeként a legnagyobb rögzített hangszintet kell tekinteni.I.4.1.1. Sebességváltó nélküli járművekA járműnek az AA’ vonalat a következő három sebesség közül a legkisebb állandó sebességgel kell megközelítenie:- a motor fordulatszáma 3/4 része a legnagyobb teljesítményhez tartozó fordulatszámnak,- a motor fordulatszáma a fordulatszám-szabályzó által megengedett legnagyobb fordulatszám 3/4 része,- 50 km/h.I.4.1.2. Kézi kapcsolású sebességváltós járművekI.4.1.2.1. – A sebességváltót a második fokozatba kell kapcsolni, ha a jármű sebességváltója két-, három- vagy négyfokozatú;I.4.1.2.2. – A sebességváltót a harmadik fokozatba kell kapcsolni, ha a sebességváltó több, mint négyfokozatú;I.4.1.2.3. – A sebességváltót a jármű legnagyobb sebességéhez tartozó fokozatba kell kapcsolni, ha az erőátviteli rendszer felezőváltót is tartalmaz (előtétváltó vagy két kapcsolható áttételű hátsóhíd).A járműnek az AA’ vonalat a következő három sebesség közül a legkisebb állandó sebességgel kell megközelítenie:- a motor fordulatszáma 3/4 része a legnagyobb teljesítményhez tartozó fordulatszámnak,- a motor fordulatszáma a fordulatszám-szabályzó által megengedett maximális fordulatszám 3/4 része,- 50 km/h.I.4.1.3. Automata sebességváltóval felszerelt járművekA járműnek az AA” vonalat a következő két sebesség közül a kisebbnek megfelelő állandó sebességgel kell megközelítenie:- 50 km/h,- a legnagyobb 3/4 része.Ha lehetséges, azt a városban használatos „normál” vezetés helyzetbe kell állítani.I.4.1.4. Az eredmények kiértékeléseI.4.1.4.1. A mérőberendezés pontatlanságainak figyelembevétele céljából, a mérések eredményének meghatározásakor a leolvasott értéket 1 dB(A)-lel kell csökkenteni.I.4.1.4.2. Azok a mérések tekinthetők érvényesnek, ahol a jármű egyik oldalán végzett két mérés közötti eltérés nem haladja meg a 2 dB(A)-t.I.4.1.4.3. A legmagasabb mérési érték tekintendő a vizsgálat eredményének. Abban az esetben, ha ez az érték l dB(A)-lel nagyobb, mint a vizsgált jármű kategóriájára megengedett legnagyobb zajszint, két további mérést kell végezni. Ekkor a négy mért eredmény közül háromnak az előírt határokon belül kell maradnia.+++++ TIFF +++++Mozgásban lévő járművek helyzete a vizsgálat közbenI.4.2. Álló járművek zajának méréseI.4.2.1. A zajszintmérő helyzeteA mérési pont a 2. ábrán feltüntetett X pont, amely 7 m-es távolságban van a jármű legközelebb eső felületétől.A mikrofont a talajszint felett 1,2 m-rel kell elhelyezni.I.4.2.2. A mérések számaLegalább két mérést kell elvégezni.I.4.2.3. A járművek vizsgálatának feltételeiA fordulatszám-szabályzó nélküli jármű motorját a gyártó által megadott legnagyobb teljesítményhez tartozó percenkénti fordulatszám 3/4-ének megfelelő fordulatszámmal kell üzemeltetni. A motor percenkénti fordulatszámát külön eszközzel kell mérni, például egy görgős paddal és egy fordulatszámmérővel. Ha a motor fordulatszám-szabályozóval van ellátva, amely megakadályozza, hogy a motor túlhaladja a maximális teljesítménynek megfelelő fordulatszámot, akkor azt a szabályozó által megengedett legnagyobb fordulatszámmal kell üzemeltetni.A mérések megkezdése előtt a motornak el kell érnie a normál üzemi hőmérsékletét.I.4.2.4. Az eredmények kiértékeléseA zajszintmérési eredményeket a jegyzőkönyvben kell rögzíteni.Lehetőleg a motorteljesítmény meghatározásának módját is rögzíteni kell. Meg kell adni a jármű terhelésének állapotát is.A méréseket érvényesnek kell tekinteni, ha a jármű ugyanazon az oldalán végzett két egymást követő mérés eredménye közötti eltérés nem nagyobb, mint 2 dB(A).A legmagasabb feljegyzett értéket kell a mérés eredményének tekinteni.+++++ TIFF +++++Álló jármű vizsgálati helyzeteII. KIPUFOGÓBERENDEZÉS (HANGTOMPÍTÓ)II.1. Ha a jármű a kipufogó zajának csökkentésére szolgáló berendezéssel (hangtompítóval) van ellátva, erre a II. pont előírásai vonatkoznak. Ha a motor szívócsöve levegőszűrővel van felszerelve, amely az elfogadható zajszint betartásának biztosításához szükséges, ezt a szűrőt a hangtompító részének kell tekinteni, és erre a szűrőre a II. pont előírásai szintén vonatkoznak.II.2. A kipufogórendszer vázlatát a mellékelni kell a jármű típusbizonyítványához.II.3. A hangtompítón jól olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a márkajelzést és a típusszámot.II.4. A hangtompítók készítésénél rostos hangelnyelő anyagok csak a következő feltételek teljesülése esetén használhatók:II.4.1. A rostos hangelnyelő anyagok nem kerülhetnek a hangtompítónak gázok által átjárt részébe.II.4.2. Megfelelő eszközökkel biztosítani kell, hogy a rostos hangelnyelő anyagok a hangtompító teljes használati ideje alatt eredeti helyükön maradjanak.II.4.3. A rostos hangelnyelő anyag 20 %-kal magasabb hőmérsékletnek kell ellenálljon, mint a hangtompítónak azon a helyén fellépő üzemi hőmérséklet, ahol a rostos hangelnyelő anyag található.[1] Ha a jármű része egy pótkocsi vagy egy félpótkocsi is, akkor a BB’ vonalon való áthaladáskor azt nem kell figyelembe venni.--------------------------------------------------


title: A Tanács 93/34/EGK irányelve (1993. június 14.) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt azonosítási jelzéseiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0034

Hivatalos Lap L 188 , 29/07/1993 o. 0038 - 0043 finn különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0244  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0244

		A Tanács 93/34/EGK irányelve(1993. június 14.)a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt azonosítási jelzéseirőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésére és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre [1],tekintettel a Bizottság javaslatára [2],az Európai Parlamenttel együttműködve [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térséget jelent, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; mivel az ehhez szükséges intézkedéseket el kell fogadni;mivel az egyes tagállamokban a motorkerékpároknak és segédmotoros kerékpároknak az előírt azonosító jelzésekre tekintettel meg kell felelniük meghatározott műszaki jellemzőknek, amelyeket tagállamonként eltérő, kötelező érvényű rendelkezések állapítanak meg; mivel ezek az eltérések gátolják az Európai Közösségen belüli kereskedelmet;mivel a belső piac megteremtésének és működésének e gátjai megszüntethetők, ha minden tagállam a nemzeti rendelkezései helyett ugyanazokat az előírásokat alkalmazza;mivel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt jelzéseire vonatkozó egységes előírások bevezetése azért szükséges, hogy az összes ilyen járműtípusra alkalmazni lehessen a 92/61/EGK irányelv szerinti típus-jóváhagyási és alkatrésztípus-jóváhagyási eljárást;mivel az érintett ágazatban javasolt fellépés jelentőségét és kihatásait tekintve az ezen irányelvben tervezett közösségi intézkedések nemcsak szükségesek, hanem elengedhetetlenek is a kitűzött cél, a járműtípus közösségi típusjóváhagyásának elérése érdekében; mivel ezt a célt a tagállamok egymástól függetlenül nem tudják megfelelően megvalósítani;mivel ez az irányelv nem képezi akadályát annak, hogy néhány tagállam a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt jelzéseire tekintettel, hátrányos megkülönböztetés nélkül megtartson a közlekedési szabályok alkalmazására vonatkozó kötelező erejű külön előírásokat, feltéve hogy ezek a sajátos követelmények a járművek használatára vonatkoznak, és nem jelentenek olyan szerkezeti változtatásokat, amelyek akadályoznák ennek a járműtípusnak a Közösségen belüli típusjóváhagyását,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet kell alkalmazni a 92/61/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott valamennyi járműtípus előírt azonosítási jelzésére.2. cikkA motorkerékpár és segédmotoros kerékpár előírt azonosítási jelzéseire vonatkozó alkatrésztípus-jóváhagyás megadásához szükséges eljárást, valamint e járművek szabad áruforgalomba hozatalának feltételeit a 92/61/EGK irányelv II., illetve III. fejezete rögzíti.3. cikkEzen irányelv mellékleteinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításokat a 70/156/EGK [5] irányelv 13. cikkében rögzített eljárásnak megfelelően állapítják meg.4. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1994. december 14-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz a hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.Az első albekezdésben megadott időponttól kezdve a tagállamok az előírt jelzésekre vonatkozó okokból nem tilthatják meg azoknak a járműveknek az első forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek.Az első albekezdésben említett rendelkezéseket 1995. június 14-től alkalmazzák.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeketaz ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1993. június 14-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Trøjborg[1] HL L 225., 1992.8.10., 72. o.[2] HL C 293., 1992.11.9., 43. o.[3] HL C 337., 1992.12.21., 103. o., és HL C 176., 1993.6.28.[4] HL C 73., 1993.3.15., 22. o.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 92/53/EGK irányelvvel (HL L 225., 1992.8.10., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------MELLÉKLETA MOTORKERÉKPÁROK ÉS SEGÉDMOTOROS KERÉKPÁROK ELŐÍRT AZONOSÍTÁSI JELZÉSEIRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK1. ÁLTALÁNOS RÉSZ1.1. Minden járművet egy táblával és az alábbi pontok rendelkezései szerinti jelzésekkel kell ellátni. Az adattáblát és a jelzéseket a gyártónak vagy meghatalmazottjának kell felhelyeznie.2. GYÁRI ADATTÁBLA2.1. A gyári adattáblát az 1. függelékben bemutatott minta alapján a jármű egyik könnyen megközelíthető, olyan részén kell rögzíteni, amelyet a jármű használata során normál körülmények között nem kell pótolni. A gyári adattábla jól olvasható és maradandó formában tartalmazza az alábbi adatokat a megadott sorrendben:2.1.1. a gyártó neve;2.1.2. a típusjóváhagyás jele a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelv 8. cikke szerint;2.1.3. a jármű azonosító száma (VIN);2.1.4. állóhelyzeti zaj: … dB(A) … ford/percnél.2.2. A 2.1.2. pont szerinti típusjóváhagyás jelét, valamint a 2.1.4. pont szerinti állóhelyzeti zajt és fordulatszámot az alaktrésztípus-jóváhagyás elemeként nem tüntetik fel. Ezeket az adatokat azonban minden olyan járművön fel kell tüntetni, amelyeket a típusjóváhagyással megegyezően gyártottak.2.3. A gyártó kiegészítő adatokat helyezhet el az előírt jelzések alatt vagy mellett, de azon a pontosan megjelölt négyszögön kívül, amelyben kizárólag csak a 2.1.1.-2.1.4. pontban megnevezett jelzések szerepelhetnek (lásd 1. függelék).3. A JÁRMŰ AZONOSÍTÓ SZÁMAA jármű azonosító száma azoknak a karaktereknek a megszerkesztett kombinációjából áll, melyeket a gyártó rendel minden egyes járműhöz. A kombinációnak lehetővé kell tennie azt, hogy minden jármű - más adatok igénybevétele nélkül - 30 éven át a gyártóján keresztül egyértelműen azonosítható legyen. Az azonosító számra az alábbi előírások érvényesek:3.1. A jármű azonosító számát a gyári adattáblára és az alvázra, vagy a jármű jobboldali részén, jól elérhető helyen kell az alvázkeretre olyan megfelelő eljárás - beütés vagy benyomás - segítségével felvinni, amely megakadályozza a szám kitörlését vagy megváltoztatását.3.1.1. A jármű azonosító száma három részből áll, az alábbiaknak megfelelően:3.1.1.1. Az első rész a jármű gyártójához, az annak azonosítására rendelt kódból áll. Ez a kód három karakterből áll (betűk vagy számok), amelyeket a gyártó székhelye szerinti ország illetékes hatóságai a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) engedélyével működő nemzetközi ügynökséggel egyetértésben adnak ki. Az első karakter egy földrajzi övezetet, a második karakter az övezeten belül egy országot, és a harmadik karakter egy meghatározott gyártót jelöl. Ha a gyártó évenként 500-nál kevesebb járművet gyárt, a harmadik karakter mindig "9". Az ilyen gyártó azonosításához a fent nevezett hatóság kiadja az azonosító szám harmadik részének harmadik, negyedik és ötödik karakterét is.3.1.1.2. A második rész hat karakterből áll (betűk vagy számok), amelyek a jármű általános jellemzőit adják meg (típus, változat, modell), a három jellemző mindegyike két karakter formájában adható meg. Ha a gyártó e karakterek közül egyet vagy többet nem használ fel, a felhasználatlan helyeket betűkkel vagy számokkal kell kitölteni az egyes járművek gyártóinak választása szerint.3.1.1.3. A harmadik rész nyolc karakterből áll, amelyekből az utolsó négynek számnak kell lennie; ennek a résznek a másik két résszel együtt lehetővé kell tennie egy meghatározott jármű egyértelmű azonosítását. Minden felhasználatlan helyet 0-val kell kitölteni, hogy meglegyen a karakterek előírt teljes száma.3.1.2. A jármű azonosítási számát - amennyiben ez lehetséges - egy sorban kell megadni. Kivételes esetekben és műszaki okokból a kétsoros megjelenítés is lehetséges. Ebben az esetben azonban a három rész egyikén belül sem lehet szétválasztás.Minden sor elejét és végét egy olyan jelzéssel kell behatárolni, amely nem lehet sem arab szám, sem latin nagybetű, és nem is téveszthető össze ilyen karakterekkel. Ettől a rendelkezéstől el lehet térni, ha a számot a gyári táblán egy sorban adják meg. Az említett jelzés alkalmazása a három rész között egy soron belül (lásd 3.1.1. pont) is megengedett.A karakterek között nem lehetnek szóközök.4. KARAKTEREK4.1. A 2. és a 3. pontban meghatározottakhoz latin betűket és arab számokat kell használni. A 2.1.1., 2.1.3. és 3. pontban meghatározott adatokhoz azonban latin nagybetűket kell használni.4.2. A jármű azonosítási számának megadásánál:4.2.1. az I, O és Q betűk, valamint a gondolatjelek, csillagok és más különleges jelek használata nem megengedett;4.2.2. a betűk és a számok érjék el az alábbi minimális magasságot:4.2.2.1. 4 mm azoknál a karaktereknél, amelyek közvetlenül az alvázra, az alvázkeretre vagy hasonló járműalkatrészre kerülnek;4.2.2.2. 3 mm azoknál a karaktereknél, amelyeket a gyári adattáblán adnak meg.--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1978. május 19.) a gépjárművek és pótkocsijaik hatóságilag előírt tábláira és felirataira, valamint elhelyezésükre és rögzítési módjukra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/114/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0507

Hivatalos Lap L 155 , 13/06/1978 o. 0031 - 0033 finn különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0136  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 7 o. 0120  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0136  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0186  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0186

		A Bizottság irányelve(1978. május 19.)a gépjárművek és pótkocsijaik hatóságilag előírt tábláira és felirataira, valamint elhelyezésükre és rögzítési módjukra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/114/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(78/507/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a csatlakozási okmánnyal módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 11., 12. és 13. cikkére,tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik hatóságilag előírt tábláira és felirataira, valamint elhelyezésükre és rögzítési módjukra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. december 18-i 76/114/EGK tanácsi irányelvre [2],mivel a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) nemrégiben fogadott el két, az egész világra kiterjedő osztályozási rendszerre vonatkozó nemzetközi szabványt, amelyek révén a járműgyártó [3] és a jármű [4] is azonosítható; mivel ezért tanácsos ezt a gyártóazonosító rendszert a 76/114/EGK irányelvbe beilleszteni, és ugyanakkor az említett irányelv követelményeit a jármű-azonosításra vonatkozó ISO-szabvánnyal összhangba hozni;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a gépjárművek kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/114/EGK irányelv melléklete ezen irányelv melléklete szerint módosul.2. cikk(1) 1978. október 1-jei hatállyal a tagállamok a hatóságilag előírt táblákra és feliratokra, valamint azok elhelyezésére és rögzítésük módjára vonatkozó okokból- nem tagadhatják meg egy járműtípusra az EGK-típusjóváhagyás megadását, a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett bizonyítvány vagy a nemzeti típusjóváhagyás kiállítását, vagy- nem tilthatják meg a járművek üzembe helyezését,amennyiben a hatóságilag előírt táblák és feliratok, valamint ezek elhelyezésének és rögzítésének módja az ilyen járműtípuson vagy ilyen járműveken megfelelnek az ezen irányelvvel módosított 76/114/EGK irányelv rendelkezéseinek.(2) 1981. október 1-jei hatállyal a tagállamok- nem adhatják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdése utolsó francia bekezdésében említett okiratot egy olyan járműtípusra, amelynek hatóságilag előírt táblái és feliratai, valamint ezek elhelyezése és rögzítési módja nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 76/114/EGK irányelv rendelkezéseinek,- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás kiadását olyan járműtípusra, amelynek hatóságilag előírt táblái és feliratai, valamint ezek elhelyezése és rögzítési módja nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 76/114/EGK irányelv rendelkezéseinek;(3) 1981. október 1-jei hatállyal a tagállamok megtilthatják az olyan járművek üzembe helyezését, amelyeknek hatóságilag előírt táblái és feliratai, valamint ezek elhelyezése és rögzítési módja nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 76/114/EGK irányelv rendelkezéseinek;3. cikkA tagállamok legkésőbb 1978. október 1-jéig hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékozatják a Bizottságot.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. május 19-én.a Bizottság részérőlÉtienne Davignona Bizottság tagja[1] HL 42., 1970.2.23., 1. o.[2] HL 24., 1976.1.30., 1. o.[3] 3780. ISO-szabvány, 1976.2.1.[4] 3779. ISO-szabvány, 1977.6.15.--------------------------------------------------MELLÉKLETAz 1975. december 18-i 76/114/EGK tanácsi irányelv mellékletének módosításaiA 2.1.2. pontban:A "DK Dánia" szövegrész helyébe a "18 Dánia esetében" szöveg lép:Az (1) lábjegyzet a következőképpen módosul:"(1) Ha egy járműtípusra nem adtak ki EGK-típusjóváhagyást, és ezért nem rendelkezik EGK-típus-jóváhagyási számmal, egy tagállam megkövetelheti, hogy a nemzeti típus-jóváhagyási szám fel legyen tüntetve. Amennyiben a nemzeti típus-jóváhagyási számot fel kell tüntetni, a gyártó ezt egy, a gyári adattáblától eltérő táblán vagy magán a gyári adattáblán adhatja meg."A 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6., 2.1.7. és 2.1.8. pontban:A "Magyar" Változatot "nem érinti".A 3.1. pont a következőképpen egészül ki:3.1. Azt fel kell tüntetni a gyári adattáblán, valamint az alvázon, alvázkereten vagy más hasonló szerkezeten.3.1.1. Három szakaszból áll:3.1.1.1. Az első szakasz a járműgyártónak adott kódból áll, amely lehetővé teszi, hogy az azonosítható legyen. A kód három karakterből áll (betűk vagy számjegyek), amelyeket annak az országnak az illetékes hatóságai adnak ki, amelyben a gyártó gazdasági tevékenységének székhelye található, a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) fennhatósága alatt tevékenykedő nemzetközi képviselet beleegyezésével. Az első karakter a földrajzi zónát jelöli, a második egy ebben a zónában található országot, a harmadik egy meghatározott gyártót jelöl.Ha a gyártó évente 500 járműnél kevesebbet állít elő, akkor a harmadik karakter mindig "9". Az ilyen gyártó azonosítása céljából a harmadik szakasz harmadik, negyedik és ötödik karakterét szintén az illetékes hatóság adja ki.3.1.1.2. A második szakasz hat karakterből áll (betűk vagy számjegyek), amelyek a jármű általános tulajdonságait adják meg. Ha a gyártó e karakterek közül egyet vagy többet nem vesz igénybe, az üres helyeket a gyártó választásától függően betűkkel vagy számjegyekkel kell kitölteni.3.1.1.3. A harmadik szakasz nyolc karakterből áll, amelyből az utolsó négynek számjegynek kell lennie; ennek a két másik résszel együtt lehetővé kell tennie egy meghatározott jármű azonosítását. Minden fel nem használt helyen egy nullát kell alkalmazni, hogy az előírt összes karakterhely ki legyen töltve.3.1.2. Ezt mindenütt, ahol lehetséges, egy sorban kell elrendezni.Kivételként, műszaki okoknál fogva, két sorban is elhelyezhető. Itt azonban egy szakaszon belüli elválasztás a két sor között nem megengedett. Minden egyes sor elején és végén egy olyan jelképet kell elhelyezni, amely nem arab szám, sem pedig nagy latin betű, és amelyek nem keverhetők össze egyikkel sem. A gyári adattábla esetén ettől a követelménytől el lehet tekinteni, ha a számot csak egy sorban adják meg. Ilyen szimbólum elhelyezése az egy sorban lévő három szakasz között is megengedett (3.1.1.).A karakterek között betűhely nem hagyható ki.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 96/64/EK irányelve (1996. október 2.) a gépjárművontató szerkezetekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/389/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0064

Hivatalos Lap L 258 , 11/10/1996 o. 0026 - 0031

		A Bizottság 96/64/EK irányelve(1996. október 2.)a gépjárművontató szerkezetekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/389/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a gépjárművontató szerkezetekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. május 17-i 77/389/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 4. cikkére,mivel a 77/389/EGK irányelv egyike a legutóbb a 96/27/EK [2] irányelvvel módosított 70/156/EGK [3] irányelv által bevezetett EK-típusjóváhagyási eljárás külön irányelveinek; mivel ezért a 70/156/EGK irányelvben rögzített, a járműrendszerekre, a járművek alkatrészeire és a járművek önálló műszaki egységeire vonatkozó rendelkezések ezen irányelvre is érvényesek;mivel különösen a 70/156/EGK irányelv 3. cikkének 4. pontja, valamint 4. cikkének 3. pontja rögzíti, hogy a típusjóváhagyás elektronikus úton történő elvégzése érdekében minden külön irányelvhez egy, az említett irányelv I. mellékletének megfelelő rovatot tartalmazó adatközlő lapot, valamint egy, az említett irányelv VI. mellékletének megfelelő típusbizonyítványt kell mellékelni;mivel e változtatások csupán az irányelv igazgatási rendelkezéseire vonatkoznak; mivel ezért nem szükséges, hogy az irányelv alapján megadott jóváhagyásokat érvénytelenítsék, vagy az ilyen jóváhagyások hatálya alá tartozó új járművek nyilvántartásba vételét, értékesítését, üzembe helyezését megakadályozzák;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a 70/156/EGK irányelvvel létrehozott, az irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A 77/389/EGK irányelv rendelkező része a következőképpen módosul:- az 1. cikk szövege helyébe a következő szöveg lép: "…kivéve a sínen közlekedő járműveket, valamint a mezőgazdasági és erdészeti traktorokat és minden mozgó munkagépet…",- a 2. cikkben a "mellékletben" szó helyébe a "II. mellékletben" kifejezés lép,- a 3. cikkben a "mellékletében" szó helyébe a "II. mellékletében" kifejezés lép,- a 4. cikkben az "e mellékletben" kifejezés helyébe az "a mellékletekben" kifejezés lép.(2) A 77/389/EGK irányelv melléklete ezen irányelv mellékletével összhangban módosul.2. cikk1997. október 1-jétől kezdődő hatállyal a tagállamok egy új járműtípusra olyan okok miatt, amelyek a vontatószerkezetekre vonatkoznak,- nem adhatják meg a 70/156/EGK irányelv 4. cikkének 1. pontja szerinti EK-típusjóváhagyást, és- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyást,ha a 77/389/EGK irányelv ezen irányelv módosítása szerinti követelményei nem teljesülnek.Ezen irányelvből nem következik, hogy azon jóváhagyások, amelyeket egy korábbi időpontban a 77/389/EGK irányelv szerint adtak meg, érvénytelenné válnak vagy, hogy az olyan jóváhagyások azon irányelv keretén belül történő kiterjesztése kizárt, amely szerint azokat eredetileg megadták.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1997. október 1-jétől kezdődő hatállyal megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás részleteit a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. október 2-án.a Bizottság részérőlMartin bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 145, 1977.6.13., 41. o.[2] HL. L 169, 1996.7.8., 1. o.[3] HL. L 42, 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 77/389/EGK IRÁNYELV MELLÉKLETÉNEK MÓDOSÍTÁSAI1. A rendelkező rész és a melléklet között a szöveg a mellékletek következő szövegű jegyzékével egészül ki:"A MELLÉKLETEK JEGYZÉKEI. melléklet: | Igazgatási rendelkezések a típusjóváhagyáshoz 1. melléklet: Adatközlő lap 2. melléklet: Típusbizonyítvány |II. melléklet: | Vontatószerkezetek |"2. A szöveg egy új I. melléklettel egészül ki a következő tartalommal:"I. MELLÉKLETIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK A TÍPUSJÓVÁHAGYÁSHOZ1. VALAMELY JÁRMŰTÍPUS EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA IRÁNTI KÉRELEM1.1. A vontatószerkezetekre tekintettel a járműtípusra a 70/156/EGK irányelv 3. cikkének 4. pontja szerinti EK-típusjóváhagyás iránti kérelmet a gyártónak kell benyújtania.1.2. Az adatközlő lap mintája az 1. függelékben található.1.3. A típusjóváhagyási vizsgálatok elvégzésére köteles műszaki szolgálat rendelkezésére kell bocsátani:1.3.1. az engedélyezendő járműtípust képviselő egy darab járművet.2. VALAMELY JÁRMŰTÍPUS EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSÁNAK MEGADÁSA2.1. Ha a megfelelő követelmények teljesülnek, úgy meg kell adni a 70/156/EGK irányelv 4. cikkének 3. pontja és – adott esetben – 4. cikkének 4. pontja szerinti EK-típusjóváhagyást.2.2. Az EK-típusbizonyítvány mintája a 2. függelékben található.2.3. Minden jóváhagyott járműtípus kap egy, a 70/156/EGK irányelv VII. melléklete szerinti jóváhagyási számot. Ugyanazon tagállam nem adhat ki azonos számot egyetlen másik járműtípusra sem.3. A TÍPUS MÓDOSÍTÁSA ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI3.1. Az ezen irányelv alapján jóváhagyott típusok módosítása esetén a 70/156/EGK irányelv 5. cikkének rendelkezéseit kell alkalmazni.4. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG4.1. A gyártásmegfelelőségnek a 70/156/EGK irányelv 10. cikke szerinti biztosítása érdekében intézkedéseket kell tenni."3. Az irányelv a következő, 1. és 2. függelékkel egészül ki:"1. függelék+++++ TIFF +++++2. függelékMINTA[Legnagyobb méret: A4 (210 x 297 mm)]EK-TÍPUSBIZONYÍTVÁNY+++++ TIFF +++++Függelék a … sz. EK-típusbizonyítványhoza legutóbb a(z) …/…/EK irányelvvel módosított 77/389/EGK irányelv szerinti járműtípus-jóváhagyás tekintetében+++++ TIFF +++++"4. A 77/389/EGK irányelv melléklete II. mellékletre változik.Az 1.2. pontban az "I. melléklet" kifejezés helyébe az "A. szakasz II. melléklete" kifejezés lép.--------------------------------------------------