title: Az Európai Parlament és a Tanács 2000/25/EK irányelve (2000. május 22.) a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok hajtására szánt motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésről, valamint a 74/150/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32000L0025

Hivatalos Lap L 173 , 12/07/2000 o. 0001 - 0034

		Az Európai Parlament és a Tanács 2000/25/EK irányelve(2000. május 22.)a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok hajtására szánt motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésről, valamint a 74/150/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A belső piac kifogástalan működésének biztosítása érdekében a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv [4] és az 1974 és 1989 között elfogadott 22 egyedi irányelv e területen összhangot teremtett a műszaki előírások között.(2) A magasabb szintű környezetvédelem érdekében a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokban használt dízelmotorok szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/537/EGK tanácsi irányelv [5] alapján már elfogadott intézkedéseket (a kipufogógázok füstsűrűsége) ki kell egészíteni más, különösen a fizikai-kémiai szennyezőanyag-kibocsátásra vonatkozó intézkedésekkel. Ezen irányelv – figyelembe véve a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. december 16-i 97/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [6] rendelkezéseit – szakaszosan rögzíti a gáz-és szilárd halmazállapotú szennyezőanyagok kibocsátásának határértékeit és a mezőgazdasági, illetve erdészeti traktorok hajtására szánt belső égésű motorokra vonatkozó vizsgálati eljárást. A járművekben használt dízelmotorok gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1987. december 3-i 88/77/EGK tanácsi irányelv [7] rendelkezéseinek betartása is elfogadható ezen irányelv követelményeinek teljesítéseként.(3) A harmadik országok piacára való bejutás megkönnyítése érdekében ezen irányelvnek az első szakaszra vonatkozó előírásait és az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ–EGB) 96. számú rendeletében a mezőgazdasági, illetve erdészeti traktorokra felszerelésre kerülő, kompressziós gyújtású motorok alkatrész-típusjóváhagyására megállapított követelményeket a szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében össze kell hangolni.(4) Az európai környezet számára a lehető legkedvezőbb feltételek megteremtése érdekében, illetve ezzel egyidejűleg a piac egységének biztosítása, rendkívül szigorú és kötelező szabályokat kell alkotni, amelyek fokozatosan lépnek hatályba. A későbbiekben bekövetkező határérték-csökkentés és a vizsgálati eljárás bármilyen változtatása csak a meglévő, illetve előrelátható technológiai lehetőségek és a megfelelő költséghatékonyság- vizsgálatok, kísérletek és kutatások alapján fogadható el az ezen szigorúbb határértékek betartására alkalmas mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok sorozatgyártása céljából.(5) A műszaki fejlődés megköveteli az ezen irányelv mellékleteiben felsorolt műszaki előírásoknak a fejlődéshez való lehető legkorábbi hozzáigazítását. A Bizottság elkötelezett aziránt, hogy az ezen irányelvben szereplő határértékeket és határidőket késedelem nélkül összehangolja a 97/68/EK irányelv jövőbeni változásaival. Minden olyan esetben, amikor az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazza a Bizottságot a mezőgazdasági, illetve erdészeti traktorok tekintetében alkotott szabályok végrehajtására, akkor a Bizottság és a tagállamok egy bizottságban való részvételével járó előzetes konzultációs eljárást kell kezdeményezni.(6) Ezen irányelv előírásai kiegészítik a 77/537/EGK irányelv azon előírásait, amelyek a 74/150/EGK irányelv II. mellékletének 2.8.1. szakaszára hivatkoznak; ezért a 74/150/EGK irányelvet módosítani kell, a II. melléklet 2.8.2. szakasza helyébe új rendelkezést kell megalkotni, amely kiterjed az ezen irányelvben tárgyalt témára, és amely az KI (külön irányelv) jelzést kapja.(7) A mezőgazdasági és erdészeti traktorok szennyezőanyag-kibocsátásának csökkentését és e járművek belső piacának zökkenőmentes működését az egyes tagállamok önmagukban nem képesek hatékonyan megvalósítani, ezért e célok jobban megvalósíthatók e járművek levegőszennyezése elleni intézkedéseket szabályozó tagállami jogszabályok közelítésével. Az ezen irányelvben foglalt intézkedések nem lépnek túl azon, ami a Szerződés céljainak eléréséhez szükséges,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:- "mezőgazdasági, illetve erdészeti traktor" (továbbiakban: traktor): bármilyen, a 74/150/EGK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott jármű,- "motor": az I. mellékletben meghatározott, traktorok hajtására szolgáló belső égésű motor,- "valamely motortípusnak, illetve motorcsaládnak a szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében különálló műszaki egységként történő típusjóváhagyása": az az okirat, amellyel valamely tagállam igazolja, hogy valamely traktor meghajtásra szolgáló motortípus, illetve -család megfelel az ezen irányelvben foglalt műszaki előírásoknak,- "valamely traktortípusnak a szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében való típusjóváhagyása": az az okirat, amellyel valamely tagállam igazolja, hogy valamely, motorral ellátott traktortípus megfelel az ezen irányelvben foglalt műszaki előírásoknak,- "motorcsalád": két vagy több olyan motortípus, amelyek konstrukciója hasonló, és amelyek a szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében összehasonlítható jellemzőkkel rendelkeznek.2. cikkTípus-jóváhagyási eljárásValamely motortípus, illetve -család szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyás-engedélyezési eljárása, a traktorok szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyás-engedélyezési eljárása és e motorok és traktorok szabad forgalomba hozatalának feltételei azonosak a 74/150/EGK irányelvben megállapítottakkal.3. cikkKötelezettségek(1) Az 5. cikkre is figyelemmel minden motortípusnak, illetve -családnak meg kell felelnie az I. melléklet előírásainak.(2) Minden traktortípusnak meg kell felelnie a II. melléklet előírásainak. E tekintetben az I., illetve a III. mellékletben megnevezett rendelkezésekkel összhangban jóváhagyott motortípusokra, illetve -családokra megadott típusjóváhagyást el kell ismerni.4. cikkÜtemezés(1) 2000. szeptember 30-tól a tagállamok:- nem tagadhatják meg az EK-típusjóváhagyás, illetve a nemzeti típusjóváhagyás megadását valamely motortípus, illetve -család vonatkozásában, illetve- nem tilthatják meg valamely új motor értékesítését, forgalomba helyezését vagy használatát, illetve- nem tagadhatják meg valamely traktortípus EK-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, illetve- nem tilthatják meg valamely traktortípus használatát, értékesítését, illetve első forgalomba helyezését,amennyiben a szóban forgó motorok, illetve e traktorokba szerelt motorok szennyezőanyag-kibocsátása megfelel az ezen irányelvben meghatározott előírásoknak.(2) A tagállamok többé nem adhatják meg az EK-típusjóváhagyást, illetve nemzeti típusjóváhagyást olyan motortípusra vagy -családra, illetve traktortípusra, amelyek esetében a motor szennyezőanyag-kibocsátása nem felel meg ezen irányelv előírásainak:a) az I. szakaszban- 2000. december 31. után a B és C kategóriájú motorok vonatkozásában (teljesítménytartomány a 97/68/EK irányelv 9. cikkének 2. pontjában meghatározottak szerint);b) a II. szakaszban- 2000. december 31. után a D és E kategóriájú motorok vonatkozásában (teljesítménytartomány a 97/68/EK irányelv 9. cikkének 3. pontjában meghatározottak szerint),- 2001. december 31. után az F kategóriájú motorok vonatkozásában (teljesítménytartomány a 97/68/EK irányelv 9. cikkének 3. pontjában meghatározottak szerint),- 2002. december 31. után a G kategóriájú motorok vonatkozásában (teljesítménytartomány a 97/68/EK irányelv 9. cikkének 3. pontjában meghatározottak szerint).(3) A tagállamok megtiltják a motorok és traktorok első forgalomba helyezését, ha a motor szennyezőanyag-kibocsátása nem felel meg ezen irányelv előírásainak:- 2001. június 30. után az A, B és C kategóriájú motorok vonatkozásában,- 2001. december 31. után a D és E kategóriájú motorok vonatkozásában,- 2002. december 31. után az F kategóriájú motorok vonatkozásában,- 2003. december 31. után a G kategóriájú motorok vonatkozásában.Az E, illetve F kategóriájú motorokkal felszerelt traktorok vonatkozásában a fenti határidők eltolódnak hat hónappal későbbre.(4) A (3) bekezdés előírásai nem vonatkoznak a nem tagállamokba kivitelre kerülő traktortípusokba beépített motorokra és az üzemben lévő traktorok motorjainak cseréjére.(5) A tagállamok két évvel elhalaszthatják a (3) bekezdésben említett határidőket azon motorok esetében, amelyeket a fenti határidő előtt gyártottak. A tagállamok a 97/68/EK irányelv 10. cikkében megállapított feltételek szerint biztosíthatnak egyéb kivételeket.5. cikkAz egyenértékűség és megfelelőség elismeréseA tagállamok valamely motortípusra, illetve -családra típusjóváhagyást megadó hatóságai kötelesek elismerni a III. melléklettel összhangban nyújtott típusjóváhagyásokat és az ezen irányelvnek megfelelő típus-jóváhagyási jeleket.6. cikkA kibocsátási határértékek további csökkentéseAmint az Európai Parlament és a Tanács elfogadja a 97/68/EK irányelv 19. cikkében meghatározott rendelkezéseket, a Bizottság a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően késedelem nélkül összehangolja az ezen irányelvben foglalt határértékeket és határidőket a fent említett 19. cikk alapján hozott határozatokat követően elfogadott határértékekkel és határidőkkel.7. cikkMűszaki fejlődéshez való hozzáigazításAzon változtatásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a mellékleteket a műszaki fejlődéshez hozzáigazítsák, a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el.8. cikkA 74/150/EGK irányelv módosításaA 74/150/EGK irányelv II. melléklete a következő 2.8.2. ponttal egészül ki: "2.8.2. Motorok gáz-és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása: KI".9. cikkÁtültetés a nemzeti jogbaA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2000. szeptember 29. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamok e rendelkezéseket 2000. december 31-től alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.10. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.11. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2000. május 22-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökJ. Gama[1] HL C 303., 1998.10.2., 9. o.[2] HL C 101., 1999.4.12., 13. o.[3] Az Európai Parlament 1999. május 5-i véleménye (HL C 279., 1999.10.1., 209. o.), a Tanács 1999. november 22-i közös álláspontja (HL C 17., 2000.1.20., 13. o.) és az Európai Parlament 2000. április 12-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[4] HL L 84., 1974.3.28., 10. o. A legutóbb a 97/54/EK irányelvvel (HL L 277., 1997.10.10., 24. o.) módosított irányelv.[5] HL L 220., 1977.8.29., 38. o. A legutóbb a 97/54/EK irányelvvel módosított irányelv.[6] HL L 59., 1998.2.27., 1. o.[7] HL L 36., 1988.2.9., 33. o. A legutóbb a 96/1/EK irányelvvel (HL L 40., 1996.2.17., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------MELLÉKLETEK JEGYZÉKE1. függelék: | Adatközlő lap valamely traktorban való használatra szolgáló alap-motortípusnak mint különálló műszaki egységnek az EK-típusjóváhagyásáról a szennyezőanyag-kibocsátás tekintetében |2. függelék: | Különálló műszaki egységre vonatkozó EK-típusbizonyítvány |3. függelék: | A motorok jelölése |4. függelék: | EK-típus-jóváhagyási szám |5. függelék: | EK-típus-jóváhagyási jel ||1. függelék: | Kompressziós gyújtású motorral felszerelt traktortípus szennyezőanyag-kibocsátásának EK-típusjóváhagyásához szükséges adatközlő lap |2. függelék: | EK-típusbizonyítvány ||III. MELLÉKLET | Alternatív típusjóváhagyások elismerése |--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2001/7/EK irányelve (2001. január 29.) a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 94/55/EK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez történő harmadik hozzáigazításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0007

Hivatalos Lap L 030 , 01/02/2001 o. 0043 - 0043

		A Bizottság 2001/7/EK irányelve(2001. január 29.)a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 94/55/EK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez történő harmadik hozzáigazításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2000/61/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] módosított, a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. november 21-i 94/55/EK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 8. cikkére,mivel:(1) A 94/55/EK irányelv A. és B. melléklete tartalmazza az általánosan "ADR"-ként ismert, a veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás A. és B. mellékletét, 1999. július 1-jétől hatályos formában.(2) Az ADR felülvizsgálatára kétévente kerül sor, és így a módosított változat 2001. július 1-jétől hatályos, 2002. december 31-ig tartó átmeneti időszakkal, kivéve a 7. osztályba tartozó veszélyes anyagokat (radioaktív anyagokat), amelyek esetében az átmeneti időszak 2001. december 31-ig tart.(3) Ennélfogva szükséges a 94/55/EK irányelv mellékleteinek módosítása.(4) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 94/55/EK irányelv mellékletei a következőképpen módosulnak:1. Az A. melléklet helyébe a következő szöveg lép:"A. MELLÉKLETA veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás (ADR) A. mellékletének 2001. július 1-jétől hatályos előírásai, azzal az eltéréssel, hogy a "szerződő fél" helyébe "tagállam" lépMegjegyzés:Az ADR 2001. évi változata A. mellékletének egységes szerkezetben történő közzétételére akkor kerül sor, amikor a szöveg a Közösség minden hivatalos nyelvén rendelkezésre áll."2. A B. melléklet a következőképpen módosul:"B. MELLÉKLETA veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás (ADR) B. mellékletének 2001. július 1-jétől hatályos előírásai, azzal az eltéréssel, hogy a "szerződő fél" helyébe "tagállam" lépMegjegyzés:Az ADR 2001. évi változata B. mellékletének egységes szerkezetben történő közzétételére akkor kerül sor, amikor a szöveg a Közösség minden hivatalos nyelvén rendelkezésre áll."2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a 7. osztályba tartozó veszélyes anyagokra vonatkozóan 2001. december 31-ig, a többi osztályba tartozó veszélyes anyagokra vonatkozóan pedig legkésőbb 2002. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják e rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. január 29-én.a Bizottság részérőlLoyola De Palacioalelnök[1] HL L 279., 2000.11.1., 40. o.[2] HL L 319., 1994.12.12., 7. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1979. május 17.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek alkatrész-típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31979L0532

Hivatalos Lap L 145 , 13/06/1979 o. 0016 - 0019 finn különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0003  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 8 o. 0140  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0003  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0101  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0101

		A Tanács irányelve(1979. május 17.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek alkatrész-típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(79/532/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a műszaki követelmények, amelyeknek a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktoroknak a nemzeti jog alapján meg kell felelniük, többek között a traktorok világító és fényjelző berendezéseire is vonatkoznak;mivel ezek a követelmények tagállamonként különböznek egymástól; mivel ezért szükséges, hogy minden tagállam ugyanazokat a követelményeket fogadja el a meglévő szabályokat kiegészítve, vagy azok helyett, különösen azért, hogy valamennyi traktortípus számára lehetővé tegyék az EGK-típus-jóváhagyási eljárást, amely a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv [4] tárgya;mivel a 78/933/EGK tanácsi irányelv [5] meghatározta a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek felszerelésére vonatkozó közös követelményeket;mivel ezek a világító és fényjelző berendezések ugyanolyan tulajdonságokkal rendelkeznek, mint a gépjárművekre felszereltek; mivel e tárgyban, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyásával kapcsolatban elfogadott irányelvekkel összefüggésben EGK-típusjóváhagyásban részesülő berendezések a traktorokon is alkalmazhatók,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Mezőgazdasági vagy erdészeti traktor az összes kerekes vagy lánctalpas, legalább kéttengelyű gépjármű, amely funkciója lényegében a vonóteljesítmény kifejtéséből áll, és amely különösen meghatározott eszközök, gépek vagy pótkocsik vontatására, tolására, hordozására vagy működtetésére van berendezve, és amelyeket mezőgazdasági vagy erdészeti alkalmazásra szántak. Teher vagy utasok szállítására is fel lehet szerelni e járműveket.(2) Ezen irányelv csak az (1) bekezdésben meghatározott, fúvott gumiabronccsal felszerelt, kéttengelyű traktorokra vonatkozik, amelyek legnagyobb tervezési sebessége 6 és 25 km/h között van.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg a traktorok EGK-típusjóváhagyásának, vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását a következők alapján:- a távolsági fényszórók és/vagy a tompított fényszórók, valamint a fényszórók izzólámpái,- a méretjelző lámpák,- az első helyzetjelző lámpák,- a hátsó helyzetjelző lámpák,- a féklámpák,- az irányjelző lámpák,- a fényvisszaverők,- a hátsó rendszámtábla megvilágító lámpa,- a ködfényszórók és izzóik,- a hátsó ködlámpák,- a tolató lámpák,- a várakozást jelző lámpák,amennyiben ezeket a mellékletben szereplő EGK-típusjóváhagyási jellel látták el, és a 78/933/EGK irányelvnek megfelelően vannak felszerelve.3. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg a traktorok nyilvántartásba vételét, illetve nem tilthatják meg azok értékesítését, forgalomba helyezését vagy használatát a következők alapján:- a távolsági fényszórók és/vagy a tompított fényszórók, valamint a fényszórók izzólámpái,- a méretjelző lámpák,- az első helyzetjelző lámpák,- a hátsó helyzetjelző lámpák,- a féklámpák,- az irányjelző lámpák,- a fényvisszaverők,- a hátsó rendszámtábla megvilágító lámpa,- a ködfényszórók és izzóik,- a hátsó ködlámpák,- a tolatólámpák,- a várakozást jelző lámpák,amennyiben rendelkeznek a mellékletben szereplő EGK-típusjóváhagyási jellel, és a 78/933/EGK irányelvnek megfelelően vannak felszerelve.4. cikkA mellékletben leírt követelményeknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításait a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően fogadják el.5. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti, és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított tizennyolc hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1979. május l7-én.a Tanács részérőlaz elnökA. Giraud[1] HL C 200., 1978.8.22., 8. o.[2] HL C 39., 1979.2.12., 74. o.[3] HL C 128., 1979.5.21., 16. o.[4] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.[5] HL L 325., 1978.11.20., 16. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. Távolsági fényszórók és/vagy tompított fényszórók, valamint a fényszórók izzólámpáiA gépjárművek távolsági és/vagy tompított fényszóróira és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/76l/EGK tanácsi irányelv [1] meghatározza az EGK-alkatirész-típusjóváhagyási jelet.A 76/761/EGK irányelv rendelkezései a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokhoz való, 160 mm-nél kisebb, "D" átmérőjű, távolsági valamint tompított fényt sugárzó különleges fényszórókra is vonatkoznak, az alábbi eltérésekkel:a) arányban csökkenteni kell, és el kell érnie a következő, abszolút legkisebb határértéket:Az I. melléklet 6.3. pontjában a megvilágítás erősségére meghatározott legkisebb értékeketD − 45160 − 45- 3 lux a 75 R pontban vagy a 75 L pontban,- 5 lux az 5O R pontban vagy az 50 L pontban,- 1,5 lux a IV. tartományban.Megjegyzés:Ha a fényszórók fénykibocsátó felülete nem kör alakú, akkor a figyelembe vehető átmérő olyan méretű kör átmérője, amely ugyanazt a felületet adja, mint a fényszóró fénykibocsátó felülete;b) A VI. melléklet 4.3.5. pontjában meghatározott CR jel helyett a fényszórón az M jelet kell feltüntetni csúcsával lefelé fordított háromszögben;c) Az alkatrész-típusbizonyítványon (II. melléklet) az 1. pont szövege: "Fényszóró kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokhoz".2. Méretjelző lámpák, első helyzetjelző lámpák, hátsó helyzetjelző lámpák és féklámpák:A gépjárművek és pótkocsijaik méretjelző, első (oldalsó) és hátsó (oldalsó) helyzetjelző, valamint féklámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/758/EGK tanácsi irányelv [2] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.3. Irányjelző lámpákA gépjárművek és pótkocsijaik irányjelző lámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/759/EGK tanács irányelv [3] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.4. FényvisszaverőkA gépjárművek és pótkocsijaik fényvisszaverőire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/757/EGK tanácsi irányelv [4] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.5. A hátsó rendszámtábla megvilágító lámpaA gépjárművek és pótkocsijaik hátsórendszámtábla-megvilágító lámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/760/EGK tanácsi irányelv [5] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.6. KödfényszórókA gépjárművek ködfényszóróira és az azokhoz használt izzólámpákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/762/EGK tanácsi irányelv [6] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.7. Hátsó ködlámpákA gépjárművek és pótkocsijaik hátsó ködlámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/538/EGK tanácsi irányelv [7] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.8. Tolató lámpákA gépjárművek és pótkocsijaik hátrameneti lámpájára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/539/EGK tanácsi irányelv [8] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.9. Várakozást jelző lámpákA gépjárművek várakozást jelző lámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/540/EGK tanácsi irányelv [9] meghatározza az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.[1] HL L 262., 1976.9.27., 96. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 54. o.[3] HL L 262., 1976.9.27., 71. o.[4] HL L 262., 1976.9.27., 32. o.[5] HL L 262., 1976.9.27., 85. o.[6] HL L 262., 1976.9.27., 122. o.[7] HL L 220., 1977.8.29., 60. o.[8] HL L 220., 1977.8.29., 72. o.[9] HL L 220., 1977.8.29., 83. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 93/101/EK irányelve (1993. november 11.) a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő huszadik hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0101

Hivatalos Lap L 013 , 15/01/1994 o. 0001 - 0110 finn különkiadás fejezet 13 kötet 29 o. 0016  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 29 o. 0016

		A Bizottság 93/101/EK irányelve(1993. november 11.)a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő huszadik hozzáigazításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 93/72/EGK bizottsági irányelvvel módosított [1], a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 28. cikkére,mivel a 67/548/EGK irányelv I. melléklete tartalmazza a veszélyes anyagok listáját az egyes anyagok osztályozási és címkézési eljárására vonatkozó adatokkal együtt; mivel e listát a fent említett irányelvvel összhangban a Bizottság részére bejelentett további anyagokkal szükséges kiegészíteni;mivel ezen irányelv intézkedései összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelm technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 67/548/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében megadott tételekkel egészül ki.2. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1995. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz a hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 1993. november 11-én.a Bizottság részérőlYannis Paleokrassasa Bizottság tagja[1] HL L 258., 1993.10.16., 29. o.[2] HL 196., 1967.8.16., 1. o.--------------------------------------------------ANEXOBILAGANHANGΠΑΡΑΡΤΗΜΑANNEXANNEXEALLEGATOBIJLAGEANEXO+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2002/64/EK irányelve (2002. július 15.) a 94/414/EGK tanácsi irányelvnek a cinidon-etil, a cyhalofop-butil, a famoxadon, a florasulam, a metalaxil-M és a pikolinafén hatóanyagként történő felvétele céljából történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0064

Hivatalos Lap L 189 , 18/07/2002 o. 0027 - 0032

		A Bizottság 2002/64/EK irányelve(2002. július 15.)a 94/414/EGK tanácsi irányelvnek a cinidon-etil, a cyhalofop-butil, a famoxadon, a florasulam, a metalaxil-M és a pikolinafén hatóanyagként történő felvétele céljából történő módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2002/48/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,mivel:(1) A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével összhangban az Egyesült Királyság 1997. április 28-án kérelmet kapott a BASF-től a cinidon-etil hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételére vonatkozóan. A 98/398/EK bizottsági határozattal [3] megerősítették, hogy a dokumentáció "teljes" abban az értelemben, hogy azt úgy lehet tekinteni, mint ami elvben megfelel a 91/414/EGK irányelv II. és III. mellékletében foglalt adat- és információszolgáltatási követelményeknek.(2) 1997. április 30-án Olaszország a cihalofop-butilra vonatkozó, a 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet kapott a Dow Agro Sciences-től. E kérelmet a 98/242/EK bizottsági határozat [4] nyilvánította "teljesnek".(3) 1996. október 20-án Franciaország a famoxadonra vonatkozó, a 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet kapott a Du Pont de Nemours-tól. E kérelmet a 97/591/EK bizottsági határozat [5] nyilvánította "teljesnek".(4) 1998. február 2-án Belgium a floraszulamra vonatkozó, a 91/414/EGK irányelv 6. cikk (2) bekezdés szerinti kérelmet kapott a Dow Agro Sciences-től. E kérelmet a 98/676/EK bizottsági határozat [6] nyilvánította "teljesnek".(5) 1996. február 9-én Belgium a metalaxil-M-re vonatkozó, a 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet kapott a Novartis Crop Protection AG-tól (most Syngenta). E kérelmet a 97/591/EK bizottsági határozat nyilvánította "teljesnek".(6) 1999. május 10-én Németország a pikolinafenre vonatkozó, a 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet kapott a BASF AG-tól. E kérelmet a 1999/555/EK bizottsági határozat [7] nyilvánította "teljesnek".(7) A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) és (4) bekezdésével összhangban – a kérelmező által javasolt felhasználásra vonatkozóan – értékelték e három hatóanyagnak az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásait. A kijelölt referens tagállamok 1998. november 2-án (cinidon-etil), 1998. november 30-án, (cihalofop-butil), 1998. augusztus 5-én (famoxadon), 1999. november 19-én (floraszulam), 1999. július 27-én (metalaxil-M) és 2000. december 21-én (pikolinafén) benyújtották a Bizottsághoz az anyagokra vonatkozó értékelő jelentések tervezetét.(8) Az értékelő jelentések tervezetét a tagállamok és a Bizottság az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság keretében felülvizsgálták. A felülvizsgálatokat 2002. április 19-én a cinidon-etilről, a cihalofop-butilról, a famoxadonról, a floraszulamról, a metalaxil-M-ről és a pikolinafenről szóló bizottsági felülvizsgálati jelentések formájában véglegesítették.(9) A cinidon-etil, a metalaxil-M és a pikolinafen felülvizsgálata során nem merült fel a Növényügyi Tudományos Bizottsággal való konzultációt szükségessé tevő nyitott kérdés.(10) A cihalofop-butil tekintetében felkérték a Növényügyi Tudományos Bizottságot, hogy véleményezze a vízi szervezetekre, a nem cél ízeltlábúakra gyakorolt esetleges hatásokat és a kezelő személyek expozícióját. A bizottság véleményében [8] rámutatott arra, hogy a hatóanyag légi alkalmazása elfogadhatatlan mértékben veszélyeztetheti az elárasztott rizsföldeken és a csatlakozó elvezető csatornákban élő vízi szervezeteket, ha ezekben sekély a víz. Az elárasztott rizsföldeken történő szárazföldi alkalmazás elfogadhatatlan mértékben veszélyeztetheti a rizsföldeken élő vízi szervezeteket. A bizottság valószínűtlennek tartotta a méhekre gyakorolt káros hatást, de rámutatott a fennálló bizonytalanságra az egyéb nem károsító ízeltlábúakat érő hatásokat illetően, amelyek vonatkozásában széles körű vizsgálatot tartott szükségesnek. Ezeket az információkat később rendelkezésre bocsátották és értékelték. A bizottságnak továbbá azon a véleményen volt, hogy a cihalofop-butilnak a kezelői expozíciót kellőképpen megvizsgálták.(11) A famoxadon tekintetében felkérték a bizottságot, hogy véleményezze a vízibolhákra (Daphnia) és a földigilisztákra gyakorolt hatásokat, különösen a hatóanyag bomlástermékei vonatkozásában, továbbá – az emberre nézve – a 12 hónapos kísérletben a kutyák szemére gyakorolt hatás jelentőségét, és annak – a kezelő személyekre vonatkozó kockázatértékelés tekintetében – lehetséges vonatkozásait. A bizottság véleményében [9] kijelentette, hogy a famoxadon és metabolitjai vízibolhákra (Daphnia) gyakorolt hatásainak veszélyeit kellőképpen megvizsgálták. A bizottság továbbá megjegyezte, hogy az IN-KZ007 és az IN-JS940 metabolitok valószínűleg nem jelentenek akut veszélyt a földigilisztákra, de nem tudta értékelni a kiindulási anyag és származékai által a földigilisztákra valószínűleg gyakorolt krónikus hatások veszélyeit a szezononkénti hatnál több feltételezett alkalmazás esetében. Végül a famoxadon által a kutyák szemére gyakorolt hatást illetően úgy vélte, hogy a hatásmechanizmus jobb megismeréséig azt az emberre nézve relevánsnak kell tekinteni. A tudományos bizottság megállapításait figyelembe vették az ezen irányelv és a vonatkozó felülvizsgálati jelentés megfogalmazásánál.(12) A floraszulam tekintetében felkérték a bizottságot, hogy véleményezze a hatóanyag két bomlástermékének (ASTCA és DFP-ASTCA) jelentőségét, továbbá az akut referenciadózis megállapítására javasolt módszer kérdését. Véleményében [10] a bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a modellkísérletek eredményei nem utalnak a talajvíznek a kiindulási anyagra vagy a bomlástermékeire vonatkozó toxikológiai küszöbértéket meghaladó mértékű lehetséges szennyeződésére. Sem a hatóanyag, sem annak legfontosabb metabolitjai nem jelentenek elfogadhatatlan veszélyt a vízi, nem célszervezetekre. Ugyanakkor nem álltak olyan adatok a bizottság rendelkezésére, amik egyértelműen kimutatták volna, hogy az ASTCA és a DFP-ASTCA bomlástermékek nincsenek toxikus hatással a talajra és a vízi szervezetekre, és amelyeknek értékelése szükséges volna. Ezeket az adatokat a kérelmező később benyújtotta, a referens tagállam pedig értékelte. A bizottság továbbá azon a véleményen volt, hogy akut referenciadózis megállapítása nem indokolt.(13) A különböző elvégzett vizsgálatokból kitűnt, hogy az érintett hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek várhatóan általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában és 5. cikkének (3) bekezdésében meghatározott követelményeknek, különös tekintettel a bizottsági felülvizsgálati jelentésben felülvizsgált és részletezett felhasználásra vonatkozóan. Emiatt az érintett hatóanyagot helyénvaló felvenni az I. mellékletbe annak biztosítása céljából, hogy az említett irányelv rendelkezéseivel összhangban, az összes tagállamban engedélyezhessék az érintett hatóanyagot tartalmazó növényvédő szereket.(14) A felülvizsgálati jelentés a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes alapelvek több szakaszának a tagállamok által történő megfelelő végrehajtáshoz szükséges. Ezért helyénvaló előírni, hogy a véglegesített felülvizsgálati jelentéseket (a bizalmas információk kivételével) a tagállamok az érdekelt felek számára konzultációs célból rendelkezésre bocsássák, vagy hozzáférhetővé.(15) A felvételt követően belátható időszakra van szükség ahhoz, hogy a tagállamok végrehajthassák a 91/414/EGK irányelvnek a cinidon-etilt, cihalofop-butilt, famoxadont, floraszulamot, metalaxil-M-et vagy pikolinafent tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó előírásait, és különösen, hogy felülvizsgálhassák a meglévő ideiglenes engedélyeket, vagy a 91/414/EGK irányelv előírásaival összhangban – legkésőbb ezen időszak végéig – végleges engedélyekké alakíthassák, módosíthassák vagy visszavonhassák.(16) Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.(17) Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 91/414/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározottak szerint módosul.2. cikkA tagállamok a cinidon-etilre, a cihalofop-butilra, a famoxadonra, a floraszulamra, a metalaxil-M-re és pikolinafenre vonatkozó felülvizsgálati jelentéseket (a 91/414/EGK irányelv 14. cikke szerinti bizalmas információk kivételével) konzultációs célból, az érdekelt felek számára rendelkezésre bocsátják, vagy – külön kérésre – hozzáférhetővé teszik.3. cikkA tagállamok legkésőbb 2003. március 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamok e rendelkezéseket 2003. április 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikk(1) A tagállamok minden, cinidon-etilt, cihalofop-butilt, famoxadont, floraszulamot, metalaxil-M-et vagy pikolinafent tartalmazó szerre vonatkozó engedélyt felülvizsgálnak, annak biztosítása érdekében, hogy a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében az e hatóanyagokra megállapított feltételeket betartsák. Amennyiben szükséges, az engedélyt a 2003. március 31-e előtt – a 91/414/EGK irányelvvel összhangban – módosítják vagy visszavonják.(2) A 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes alapelvek szerint – az irányelv III. melléklete követelményeinek megfelelő dokumentáció alapján – a cinidon-etilt, cihalofop-butilt, famoxadont, floraszulamot, metalaxil-M-et vagy pikolinafent, egyetlen hatóanyagként vagy a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében 2002. július 1-jéig feltüntetett hatóanyagok egyikeként tartalmazó engedélyezett növényvédő szert újraértékelnek. Ezen értékelés alapján eldöntik, hogy a növényvédő szer megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában meghatározott feltételeknek. Amennyiben szükséges, legkésőbb 2004. március 31-ig e növényvédő szerek engedélyét módosítják vagy visszavonják.5. cikkEz az irányelv 2002. október 1-jén lép hatályba.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. július 15-én.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 148., 2002.6.6., 19. o.[2] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.[3] HL L 176., 1998.6.20., 34. o.[4] HL L 96., 1998.3.28., 45. o.[5] HL L 239., 1997.8.30., 48. o.[6] HL L 317., 1998.11.26., 47. o.[7] HL L 210., 1999.8.10., 22. o.[8] A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a cihalofop-butil értékelését (DE-537) illetően a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK irányelvvel összefüggésben (SCP/CYHALO/002 végleges, elfogadva 2001. március 7-én).[9] A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a famoxadon kiértékelésével kapcsolatosan a Bizottság által feltett egyes kérdéseket illetően a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK irányelvvel összefüggésben (SCP/FAMOX/002 – végleges, elfogadva 2001. szeptember 5-én).[10] A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a floraszulamnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételével kapcsolatosan (SCP/FLORAS/002 – végleges, elfogadva 2001. október 29-én).--------------------------------------------------MELLÉKLETAz I. mellékletben szereplő táblázat vége a következő bejegyzésekkel egészül ki:Sor- szám | Közismert elnevezés, azonosítószám | IUPAC-név | Tisztaság | Hatálybalépés | Felvétel lejárta | Különös rendelkezések |33 | cinidon-etil CAS-szám: 142891-20-1 CIPAC-szám: 598 | (Z)-etil-2-klór-3-[2-klór-5-(ciklohex-1-én-1,2-dikarboximido)fenil]akrilát | 940 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gyomirtó szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a cinidon-etilről szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben a tagállamoknak: kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a talajvíz-szennyezés lehetőségére, amennyiben a hatóanyagot érzékeny talaj- (pl. semleges vagy magas pH-értékű talajok) és/vagy éghajlati adottságú területeken alkalmazzák,különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi szervezetek védelmére.Az engedélyezés feltételeinek adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell tartalmazniuk. |34 | Cihalofop-butil CAS-szám: 122008-85-9 CIPAC-szám: 596 | Butil-(R)-2-[4(4-ciano-2-flourfenoxi) | 950 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gyomirtó szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a cihalofop-butilról szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben: a tagállamoknak alaposan fontolóra kell vennük a légi alkalmazás lehetséges hatását a nem célszervezetekre és különösen a vízi fajokra. Az engedélyezés feltételeinek adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell tartalmazniuk,a tagállamoknak alaposan fontolóra kell venni a szárazföldi alkalmazás lehetséges hatását a rizsföldeken élő vízi szervezetekre. Az engedélyezés feltételeinek adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell tartalmazniuk. |35 | famoxadon CAS-szám: 131807-57-3 CIPAC-szám: 594 | 3-anilino-5-metil-5-(4-fenoxifenil)-1,3-oxazolidin-2,4-dion | 960 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gombaölő szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a famoxadonról szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben: a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a földigilisztákat esetlegesen fenyegető krónikus veszélyekre, amelyeket a kiindulási anyag vagy metabolitjai jelenthetnek,a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi szervezetek védelmére, és biztosítaniuk kell, hogy az engedélyezés feltételei adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket tartalmazzanak,a tagįllamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a kezelő személyek védelmére. |36 | floraszulam CAS-szám: 145701-23-1 CIPAC-szám: 616 | 2',6',8-trifluor-5-metoxi-[1,2,4]-triaziol [1,5-c] pirimidin-2-szulfonanilid | 970 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gyomirtó szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a floraszulamról szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben a tagállamoknak: kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a talajvízszennyezés lehetőségére, amennyiben a hatóanyagot érzékeny talaj- és/vagy éghajlati adottságú területeken alkalmazzák. Az engedélyezés feltételeinek adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell tartalmazniuk. |37 | metalaxil-M CAS-szám: 131807-57-3 CIPAC-szám: 594 | metil(R)-2-{[(2,6-dimetilfenil) | 910 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gombaölő szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a metalaxil-M-ről szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben: különös figyelmet kell fordítani a hatóanyag vagy bomlástermékei, a CGA 62826 és a CGA 108906 által okozott talajvíz-szennyezés lehetőségére, amennyiben a hatóanyagot érzékeny talaj- és/vagy éghajlati adottságú területeken alkalmazzák. Adott esetben kockázat-csökkentő intézkedéseket kell alkalmazni. |38 | pikolinafen CAS-szám: 137641-05-5 CIPAC-szám: 639 | 4'-fluor-6-[(-trifluor-m-tolil)oxi]pikolinanilid | 970 g/kg | 2002. október 1. | 2012. szeptember 30. | Felhasználása csak gyomirtó szerként engedélyezhető. A VI. melléklet egységes alapelveinek végrehajtásakor figyelembe kell venni a pikolinafenről szóló felülvizsgálati jelentésnek – különös tekintettel annak I. és II. függelékére – az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2002. április 19-én véglegesített következtetéseit. Ebben az általános értékelésben a tagállamoknak: különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi szervezetek védelmére. Az engedélyezés feltételeinek adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell tartalmazniuk. |--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1984. április 25.) a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hatodik hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31984L0449

Hivatalos Lap L 251 , 19/09/1984 o. 0001 - 0223 finn különkiadás fejezet 15 kötet 5 o. 0003  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0003  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 5 o. 0003  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0003

		A Bizottság irányelve(1984. április 25.)a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hatodik hozzáigazításáról(84/449/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a 79/831/EGK tanácsi irányelvvel hatodik alkalommal módosított [1], a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 19., 20. és 21. cikkére,mivel a 79/831/EGK irányelv 3. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az anyagok és készítmények fizikai-kémiai tulajdonságait, mérgező képességüket és ökotoxicitását az V. mellékletben előírt módszerek szerint kell meghatározni;mivel az 1979. szeptember 18-i 79/831/EGK irányelv 19. cikke előírja, hogy az V. melléklet a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság hatáskörébe tartozik; mivel figyelembe kell venni különösen azon módszereket, amelyeket az illetékes nemzetközi szervezetek elismernek és ajánlanak, amennyiben ilyen ajánlások léteznek;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 67/548/EGK irányelv V. mellékletének szövege helyébe ezen irányelv mellékletének szövege lép.2. cikkA tagállamok 1985. július 1-je előtt elfogadják és kihirdetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Ezeket a rendelkezéseket legkésőbb 1986. július 1-jétől kell alkalmazni.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1984. április 25-én.a Bizottság részérőlKarl-Heinz narjesa Bizottság tagja[1] HL L 259., 1979.10.15., 10. o.[2] HL L 196., 1967.8.16., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETLásd: A Bizottság 88/302/EGK irányelve, HL L 133., 1988.5.30, 1. o., és a Bizottság 92/69/EGK irányelve, HL L 383., 1992.12.29., 113. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 98/18/EK irányelve (1998. március 17.) a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0018

Hivatalos Lap L 144 , 15/05/1998 o. 0001 - 0115

		A Tanács 98/18/EK irányelve(1998. március 17.)a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikkének (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel a közös közlekedéspolitika keretében további intézkedéseket kell tenni a tengeri közlekedés biztonságának növelése érdekében;(2) mivel a Közösség komolyan aggasztónak találja a közelmúltban a személyhajókkal történt baleseteket, amelyek számos emberéletet követeltek; mivel a személyhajókat és a nagysebességű utasszállító vízi járműveket a Közösség területén igénybevevő személyeknek joguk van arra, hogy a fedélzeten a biztonság megfelelő fokát várják el és arra számíthassanak;(3) mivel ezen irányelv nem vonatkozik a munkafelszerelésekre és az egyéni védőeszközökre, mert a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EK tanácsi irányelvet [4] és az egyes vonatkozó irányelvek mindenkori rendelkezéseit kell alkalmazni a belföldi úton közlekedő személyhajókon munkát végző személyek ilyen felszereléseinek és védőeszközeinek használatára;(4) mivel a tagállamok közötti tengeri személyszállításra vonatkozó rendelkezéseket a 4055/86/EGK tanácsi rendelet [5] már liberalizálta; mivel a szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri szállításra (tengeri kabotázs) történő alkalmazása, amelyet a 3577/92/EGK tanácsi rendelet [6] ír elő, néhány év múlva a Közösségen belül teljesen megvalósul;(5) mivel a magas szintű biztonság elérése és a kereskedelmi akadályok elhárítása érdekében a személyhajók és a belföldi úton közlekedő vízi járművek számára megfelelő szintű, összehangolt biztonsági követelményeket kell kialakítani; mivel a nemzetközi utakon közlekedő hajókra vonatkozó követelményeket a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) alakítja ki; mivel ezen irányelv olyan eljárásokat vezet be, amelyekkel az IMO intézkedései igényelhetők annak érdekében, hogy a nemzetközi hajózásra vonatkozó követelményeket összhangba hozzák ezen irányelv követelményeivel;(6) mivel, ahogyan azt a Bizottság "A biztonságos tengerekkel kapcsolatos közös politika" című közleményében javasolta, és a tengeri közlekedés biztonságára vonatkozó közös politikáról szóló, 1993. június 8-i tanácsi állásfoglalásában [7], és a tengeri biztonságról szóló, 1994. október 27-i európai parlamenti állásfoglalásában [8] a Tanács és az Európai Parlament arra sürgette a Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb nyújtson be hivatalos javaslatokat a belföldi úton közlekedő személyhajók biztonsági szabályaira vonatkozóan;(7) mivel különösen a tengeri személyszállítás belső piaci dimenziójának figyelembevételével a közösségi szintű intézkedés jelenti az egyetlen lehetséges módot arra, hogy a Közösség egész területén létrejöjjön a hajók biztonságának egységes szintje;(8) mivel az arányosság elvének figyelembevételével a tanácsi irányelv a megfelelő jogi eszköz, mert keretet biztosít a biztonsági követelményeknek a tagállamok által történő egységes és kötelező alkalmazására, miközben meghagyja minden tagállam jogát a jogrendszeréhez legjobban illeszkedő végrehajtási eszköz kiválasztására;(9) mivel a biztonság javítása és a verseny torzulásának elkerülése érdekében a közös biztonsági követelményeket a Közösség területén belül, belföldi úton közlekedő személyhajókra és nagysebességű utasszállító vízi járművekre kell alkalmazni, függetlenül attól, mely állam lobogója alatt hajóznak; mivel azonban szükséges kizárni a hajók bizonyos kategóriáit, amelyekre nézve ezen irányelv szabályai műszakilag aránytalanul megterhelőek vagy gazdasági szempontból teljesíthetetlenek;(10) mivel a személyhajókat különböző kategóriákba kell sorolni attól függően, hogy az általuk hajózott tengerszakasz nagysága és a közlekedés feltételei milyenek; mivel a nagysebességű utasszállító vízi járműveket az IMO által kialakított, nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat rendelkezései értelmében kell osztályozni;(11) mivel a biztonsági követelmények fő hivatkozási keretét a nemzetközi utakon közlekedő személyhajókra és nagysebességű utasszállító vízi járművekre nemzetközileg megállapított követelményeket magában foglaló, módosított Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény, valamint az IMO megfelelő határozatai és egyéb olyan szabályozásai képezik, amelyek ezen egyezményt kiegészítik és értelmezik;(12) mivel az új és a meglévő személyhajók különböző osztályai eltérő megközelítést igényelnek a különböző osztályok sajátos igényei és korlátozásai tekintetében az azonos biztonsági szintet garantáló biztonsági követelmények kialakításában; mivel különbséget kell tenni az új és a meglévő hajók között a betartandó biztonsági követelmények tekintetében, mert amennyiben az új hajókra vonatkozó szabályokat a meglévő hajókra is kiterjesztenék, az olyan nagymérvű strukturális változásokat eredményezne, amely e meglévő hajókat gazdaságilag életképtelenné tehetné;(13) mivel a meglévő hajóknak az ezen irányelvben előírt követelményekhez való hozzáigazításának pénzügyi és műszaki vonatkozásai indokolttá tesznek bizonyos átmeneti időszakokat; mivel a görög szigetek jelentős számának fényében, valamint figyelembe véve annak szükségességét, hogy állandó tengeri kapcsolat legyen közöttük, valamint tekintettel arra a komoly hatásra, amelyet az gyakorolna szállítási szolgáltatásaikra és a vonatkozó foglalkoztatásra, ha a 2000. október 1-én 27 évnél idősebb meglévő hajókra vonatkozó legfontosabb korszerűsítési követelményeket közvetlenül alkalmaznák, mentességet kell biztosítani a kizárólag a görög kikötők között közlekedő azon hajók számára, amelyek befejezik a Közösség területén a belföldi utakon való közlekedést legkésőbb 35 éves koruk elérésekor;(14) mivel a nagysebességű utasszállító vízi járművek tervezése, szerkezete és felhasználása lényegesen eltér a hagyományos személyhajókétól, az ilyen vízi járműveknél meg kell követelni, hogy különleges szabályokat tartsanak be;(15) mivel abban az esetben, ha olyan tengerészeti felszerelést szerelnek fel személyhajó fedélzetére, amely megfelel a tengerészeti felszerelésekről szóló, 1996. december 20-i 96/98/EK tanácsi irányelv [9] rendelkezéseinek, az ilyen felszerelést nem kell további vizsgálatoknak alávetni, hiszen az említett irányelv szabványainak és eljárásainak hatálya alá tartozik;(16) mivel annak érdekében, hogy ezen irányelvet teljes körben alkalmazzák, a tagállamok szankciórendszert alakítanak ki arra az esetre, ha az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezéseiket megsértik; mivel a tagállamok ellenőrizhetik az ezen irányelv rendelkezéseinek való megfelelést, alapul véve a Közösség kikötőiben és a tagállamok felségvizein történő hajózás tekintetében a hajózás biztonságára, a környezetszennyezés megelőzésére és a fedélzeti élet- és munkakörülményekre vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtásáról (kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés) szóló, 1995. június 19-i 95/21/EK tanácsi irányelv [10] rendelkezéseit;(17) mivel a bizottsági eljárásnak megfelelően a tagállamok további biztonsági követelményeket fogadhatnak el, amennyiben azt a helyi körülmények indokolják, valamint engedélyezhetik egyenértékű követelmények alkalmazását, vagy bizonyos működési feltételek között felmentést adhatnak ezen irányelv rendelkezései alól, vagy kivételesen veszélyes körülmények között védőintézkedéseket hozhatnak;(18) mivel szükség van egy olyan bizottság felállítására, amely a tagállamok képviselőiből áll és segíti a Bizottságot ezen irányelv hatékony alkalmazásában; mivel az a bizottság, amely a Közösség kikötőibe érkező vagy onnan induló, veszélyes vagy szennyező árut szállító hajókra vonatkozó minimumkövetelményekről szóló, 1993. szeptember 13-i 93/75/EK tanácsi irányelv [11] 12. cikke alapján került megalakításra, betöltheti ezt a funkciót;(19) mivel ezen irányelv bizonyos rendelkezéseit, valamint az I. mellékletet e bizottság átdolgozhatja annak érdekében, hogy azok figyelembe vegyék a nemzetközi szinten végbement fejlődést és különösen a nemzetközi egyezmények módosításait;(20) mivel ezen irányelv hatékony végrehajtásának és átültetésének ellenőrzése érdekében szemléket kell végezni az új és a meglévő személyhajók és járművek körében; mivel az ezen irányelvnek való megfelelést a lobogó szerinti állam közigazgatási szerveinek kell igazolniuk vagy az igazolást azok nevében kell kiadni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélokEzen irányelv célja az, hogy az élet- és vagyonbiztonság, illetve a környezetvédelem terén egységes biztonsági szintet vezessen be az új és a meglévő személyhajók és nagysebességű utasszállító vízi járművek tekintetében, amennyiben a hajók és vízi járművek e két kategóriája belföldi úton közlekedik; valamint az, hogy kialakítsa a nemzetközi szintű tárgyalási eljárásokat azzal a szándékkal, hogy a nemzetközi utakon közlekedő személyhajókra vonatkozó szabályokat össze lehessen hangolni.2. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv és mellékletei alkalmazásában,a) "nemzetközi egyezmények": az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény (1974. évi SOLAS-egyezmény) és a Merülésvonalakról szóló 1966. évi nemzetközi egyezmény, valamint az ezen irányelv elfogadásakor hatályos jegyzőkönyveik és módosításaik;b) "sérülés nélküli stabilitási szabályzat": az IMO dokumentumok hatálya alá tartozó bármilyen típusú hajókra vonatkozó sérülés nélküli stabilitási szabályzat, amely az IMO Közgyűlése által 1993. november 4-én elfogadott A.749 (18) határozatnak az ezen irányelv elfogadásakor hatályos változatában található;c) "nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat": A nagysebességű vízi járművek biztonságáról szóló nemzetközi szabályzat, amely az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága 1994. május 20-i MSC 36 (63) határozatának az ezen irányelv elfogadásakor hatályos változatában található;d) "GMDSS": az 1974. évi SOLAS-egyezmény ezen irányelv elfogadásakor hatályos változatának IV. fejezetében megállapított globális tengerészeti segélykérő és biztonsági rendszer;e) "személyhajó": olyan hajó, amely több mint 12 utast szállít;f) "nagysebességű utasszállító vízi jármű": az 1974. évi SOLAS-egyezmény ezen irányelv elfogadásakor hatályos változata X. fejezetének 1. szabályában meghatározott nagysebességű vízi jármű, amely több mint 12 utast szállít;a B., C. vagy D. osztályokba sorolt, tengeri szakaszokon, illetve belföldi úton közlekedő személyhajók nem minősülnek nagysebességű utasszállító vízi járműveknek, amennyiben:- vízkiszorításuk a konstrukciós vízvonalig kevesebb mint 500 m3, és- legnagyobb sebességük a nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat 1.4.30. bekezdésének meghatározása szerint kevesebb mint 20 csomó;g) "új hajó": olyan hajó, amelynek gerincfektetése a 14. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban vagy azt követően történt, illetve az építés hasonló szakaszában van. Az építés hasonló szakasza olyan szakaszt jelent, amelyben:i. egy bizonyos hajó építése megkezdődik; ésii. a hajó összeépített tömege legalább 50 tonna vagy a már beépített anyag az összes szerkezeti anyag becsült tömegének 1 %-a, attól függően, hogy melyik a kevesebb;h) "meglévő hajó": olyan hajó, amely nem új;i) "utas": a hajón tartózkodó minden személy, kivéve a következőket:i. a parancsnok, a legénység tagjai vagy olyan személyek, akiket a hajó gazdasági tevékenységének megfelelően valamilyen minőségben a hajó fedélzetén foglalkoztatnak vagy alkalmaznak; ésii. az egyévesnél fiatalabb csecsemők;j) "hajó hossza": eltérő rendelkezés hiányában a gerincsor felső élétől számított legkisebb oldalmagasság 85 %-ánál húzott vízvonalon mért teljes hossz 96 %-a, vagy ugyanezen a vízvonalon az orrtőke mellső élétől a kormányszár tengelyvonaláig mért hossz, amennyiben ez utóbbi a nagyobb. A ferde gerinccel épített hajókon a hosszúságot a konstrukciós vízvonallal párhuzamos vízvonalon kell mérni;k) "orrmagasság": a Merülésvonalakról szóló 1966. évi nemzetközi egyezmény 39. szabályában meghatározott orrmagasság, amely a hosszanti úszáshelyzetnek és a nyári szabadoldal magasságnak megfelelő merülésvonal, valamint a nyitott fedélzet szegélye között függőlegesen mérhető;l) "teljes fedélzetű hajó": olyan hajó, amelynek az egész fedélzete ki van téve az időjárásnak és a tengernek, valamint amely állandó berendezésekkel van felszerelve, azért hogy a nyílásokat az időjárásnak kitett oldalon le lehessen zárni, és amelynek fedélzete alatt a hajó oldalán lévő összes nyílás fel van szerelve állandó időjárásálló zárószerkezettel.A teljes fedélzet lehet vízmentes fedélzet vagy ezzel egyenértékű olyan szerkezet, amely ugyan nem vízmentes, de olyan megfelelő szilárdságú időjárásálló építménnyel lefedett fedélzetből áll, amely biztosítja a teljes védelmet az időjárás viszontagságai ellen és amely időjárásálló zárószerkezetekkel van felszerelve;m) "nemzetközi út": olyan út, amely egy tagállam kikötőjéből egy, a tagállam területén kívül eső kikötőbe vezet, vagy fordítva;n) "belföldi út": olyan tengerszakaszon folytatott út, amely egy tagállam kikötőjéből ugyanabba a kikötőbe, vagy a tagállam területén lévő másik kikötőbe vezet;o) "tengerszakasz": a 4. cikk (2) bekezdése rendelkezései értelmében meghatározott terület.A rendelkezések rádióhírközlésre történő alkalmazása esetén azonban tengerszakasznak az 1974. évi SOLAS-egyezmény IV. fejezetének 2. szabályában meghatározott terület minősül;p) "kikötőterület": a tengerszakasztól eltérő olyan terület, amelyet a tagállamok határoznak meg és amely terület a kikötői rendszer szerves részét képező legtávolabbi állandó kikötői létesítményekig, vagy folyótorkolatot vagy hasonló védett területet védő természetes földrajzi képződmény által meghatározott határig terjed;q) "menedékhely": minden természetes vagy mesterséges védett terület, amelyet egy hajó vagy vízi jármű a biztonságát veszélyeztető körülmények között menedéknek használhat;r) "a lobogó szerinti állam közigazgatása": azon állam illetékes hatóságai, amelynek lobogója alatt a hajó vagy vízi jármű hajózni jogosult;s) "fogadó állam": az a tagállam, amelynek kikötőjé(i)be vagy kikötőjé(i)ből egy másik állam lobogója alatt hajózó hajó vagy vízi jármű belföldi úton fut be vagy ki;t) "elismert szervezet": olyan szervezet, amely a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 1994. november 22-i 94/57/EK tanácsi irányelv [12] 4. cikkének megfelelően került elismerésre;u) "tengeri mérföld": a távolság mérésére szolgáló mértékegység, hossza 1852 méter;v) "mértékadó hullámmagasság": az egy adott időszakon belül megfigyelt legnagyobb hullámmagasságok egyharmadának átlagos magassága.3. cikkHatály(1) Ezen irányelv vonatkozik:a) az új személyhajókra;b) a 24 méter hosszú és annál hosszabb meglévő személyhajókra;c) a nagysebességű utasszállító vízi járművekre,amennyiben belföldi úton közlekednek, függetlenül attól hogy, milyen lobogó alatt hajóznak.Fogadó államként minden tagállam biztosítja, hogy a harmadik ország lobogója alatt közlekedő személyhajók vagy nagysebességű utasszállító vízi járművek teljes mértékben megfeleljenek az ezen irányelvben foglalt követelményeknek, mielőtt az adott tagállamban belföldi útra indulnának.(2) Ezen irányelv nem vonatkozik:a) azon személyhajókra, amelyek:- hadihajók és csapatszállító hajók,- nem gépi hajtású hajók,- nem acélból vagy azzal egyenértékű anyagból készült hajók, és amelyek nem tartoznak a nagysebességű vízi járművekre (MSC 36 (63) határozat) vagy a dinamikus meghajtású vízi járművekre (A.373 (X) határozat) vonatkozó követelmények alá,- egyszerű szerkezeti felépítésű fahajók,- 1965 előtt tervezett történelmi személyhajók, vagy azok egyedi másolatai, amelyek túlnyomó részt eredeti anyagból készültek,- kedvtelési célú hajók, amennyiben nem rendelkeznek személyzettel, vagy nem kell, hogy személyzettel rendelkezzenek, illetve nem szállítanak 12 fő utasnál többet kereskedelmi célokból,- kizárólag kikötőterületen közlekedő hajók;b) azokra a nagysebességű utasszállító járművekre, amelyek:- hadi- vagy csapatszállító vízi járművek,- kedvtelési célú vízi járművek, amennyiben nem rendelkeznek személyzettel vagy nem kell, hogy személyzettel rendelkezzenek, illetve nem szállítanak 12 fő utasnál többet kereskedelmi célokból, és- kizárólag kikötőterületen közlekedő vízi járművek.4. cikkA személyhajók osztályai(1) A személyhajók következő osztályait különböztetjük meg, attól függően, hogy milyen tengeri szakaszon hajóznak:"A. osztály": | olyan személyhajó, amely a B., C. és D. osztályba sorolt hajóktól eltérő belföldi úton közlekedik. |"B. osztály": | olyan, csak belföldi úton közlekedő személyhajó, amely útja során soha nem távolodik el 20 mérföldnél nagyobb távolságra attól a partvonaltól, ahol a közepes dagályszintet figyelembe véve a hajótörést szenvedő utasok partot érhetnek. |"C. osztály": | olyan, csak belföldi úton közlekedő személyhajó, amely olyan tengerszakaszokon hajózik, ahol a 2,5 m mértékadó hullámmagasság elérésének valószínűsége kisebb mint 10 %, egész éves hajózás esetén egyéves időszakra vonatkoztatva, vagy az év egy meghatározott korlátozott időszakára vonatkoztatva (pl. nyári hajózás), kizárólag az azon időszakban történő hajózás esetében, és amely útja során soha nem távolodik el 15 mérföldnél nagyobb távolságra a menedékhelytől, sem 5 mérföldre attól a partvonaltól, ahol a közepes dagályszintet figyelembe véve a hajótörést szenvedő utasok partot érhetnek. |"D. osztály": | olyan, csak belföldi úton közlekedő személyhajó, amely olyan tengerszakaszokon hajózik, ahol a 1,5 m mértékadó hullámmagasság elérésének valószínűsége kisebb mint 10 %, egész éves hajózás során egyéves időszakra vonatkoztatva, vagy az év egy meghatározott korlátozott időszakára vonatoztatva (pl. nyári hajózás), kizárólag az azon időszakban történő hajózás esetén, és amely útja során soha nem távolodik el 6 mérföldnél nagyobb távolságra a menedékhelytől, sem 3 mérföldre attól a partvonaltól, ahol a közepes dagályszintet figyelembe véve a hajótörést szenvedő utasok partot érhetnek. |(2) A tengerszakaszok jegyzékét a tagállamok bejelentései alapján a 9. cikkben meghatározott eljárás szerint állapítják meg és frissítik. A tagállamok legkésőbb hat hónappal a 14. cikk (1) bekezdésében meghatározott végrehajtási határidő előtt értesítik a joghatóságuk alá eső tengerszakaszokat, amelyben behatárolják az (1) bekezdésben meghatározott osztályok kritériumainak felhasználásával az egyes hajóosztályok egész éves, és ahol a szükséges, korlátozott időszakban zajló hajózásának övezeteit. A listát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.(3) A nagysebességű utasszállító vízi járművekre a nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat 1. fejezetének 1.4.10. és 1.4.11. szakaszában meghatározott osztályok érvényesek.5. cikkAlkalmazás(1) A belföldi úton közlekedő új és meglévő személyhajóknak és nagysebességű utasszállító vízi járműveknek meg kell felelniük az ezen irányelvben meghatározott vonatkozó biztonsági szabályoknak.(2) A tagállamok nem tarthatnak vissza az ezen irányelvből adódó okokból, belföldi úton közlekedő olyan személyhajókat és nagysebességű utasszállító vízi járműveket, amelyek megfelelnek ezen irányelv előírásainak, ideértve minden olyan további előírást is, amelyet valamely tagállam a 7. cikk (1) bekezdésének rendelkezései értelmében ír elő.Minden tagállamnak, amely fogadó államként jár el, el kell ismernie a belföldi úton közlekedő nagysebességű utasszállító vízi járművek számára egy másik tagállamban kiállított nagysebességű vízi jármű biztonsági bizonyítványt és hajózási engedélyt, vagy a 11. cikkben említett, belföldi úton közlekedő személyhajó számára egy másik tagállam által kiállított személyhajó biztonsági bizonyítványt.(3) A 95/21/EK irányelv rendelkezései értelmében a fogadó állam megvizsgálhatja a belföldi úton közlekedő személyhajókat vagy nagysebességű utasszállító vízi járműveket, és átvizsgálhatja okmányaikat.(4) Minden, a 96/98/EK irányelv A1. mellékletében felsorolt és azon irányelv előírásainak megfelelő tengerészeti felszerelést úgy kell tekinteni, hogy megfelel ezen irányelv rendelkezéseinek, akár megkívánja az 1. melléklet, akár nem, hogy a felszerelést jóvá kell hagyatni és a lobogó szerinti állam igazgatási szerveinek megelégedésére vizsgálat alá kell vetni.6. cikkBiztonsági követelmények(1) Az A., B., C. és D. osztályú új és meglévő személyhajók tekintetében a következő szabályok érvényesülnek:a) a hajótest építésének és karbantartásának, a fő- és segédgépeknek, a villamos és automatizált berendezéseknek meg kell felelniük azon követelményeknek, amelyeket egy elismert szervezet szabályai, vagy egy közigazgatás által alkalmazott egyenértékű szabályok az adott osztályra meghatároznak a 94/57/EK irányelv 14. cikke (2) bekezdésének megfelelően;b) az 1974. évi SOLAS-egyezmény ezen irányelv elfogadásakor hatályos változata IV. fejezetének, ideértve az 1988. évi GMDSS módosításokat, V. és VI. fejezetének rendelkezéseit kell alkalmazni;c) az 1974. évi SOLAS-egyezmény ezen irányelv elfogadásakor hatályos változata V. fejezetének 12. szabályában foglalt, a hajófedélzeti navigációs berendezésekre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni. A 96/98/EK irányelv A1. mellékletében felsorolt és az említett irányelv rendelkezéseinek megfelelő fedélzeti navigációs berendezéseket úgy kell tekinteni, hogy megfelelnek a SOLAS V/12 r) szabályban megfogalmazott típus-jóváhagyási követelményeknek.(2) Az új személyhajók tekintetében a következő szabályok érvényesülnek:a) általános követelmények:i. az A. osztályú új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük az 1974. évi SOLAS-egyezmény ezen irányelv elfogadásakor hatályos változata követelményeinek, valamint az ezen irányelvben és I. mellékletében meghatározott vonatkozó követelményeknek. Azon szabályok esetében, amelyekre nézve a SOLAS-egyezmény az értelmezést a közigazgatás belátására bízza, a lobogó szerinti állam közigazgatása az I. mellékletben foglalt értelmezéseket alkalmazza;ii. a B., C. és D. osztályú új személyhajóknak meg kell felelniük az ezen irányelvben és I. mellékletében meghatározott vonatkozó követelményeknek;b) a merülésvonalra vonatkozó követelmények:i. minden 24 méter hosszúságú és annál hosszabb új személyhajónak meg kell felelnie a Merülésvonalakról szóló 1966. évi nemzetközi egyezménynek;ii. a 24 méternél rövidebb hajókra a hosszúság és az osztály tekintetében olyan kritériumokat kell alkalmazni, amelyek esetében a biztonsági szint egyenértékű a Merülésvonalakról szóló 1966. évi nemzetközi egyezményben meghatározottakkal;iii. az i. és ii. pont sérelme nélkül a D. osztályú új személyhajók mentesülnek a Merülésvonalakról szóló 1966. évi nemzetközi egyezményben meghatározott minimális orrmagasság tekintetében meghatározott követelmények alól;iv. az A., B., C. és D. osztályú új személyhajóknak teljes fedélzetű hajóknak kell lenniük.(3) A meglévő személyhajók tekintetében a következő szabályok érvényesülnek:a) az A. osztályú meglévő személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük az 1974. évi SOLAS-egyezmény az ezen irányelv elfogadásakor hatályos változata követelményeinek, valamint az ezen irányelvben és I. mellékletében meghatározott vonatkozó követelményeknek. Azon szabályok esetében, amelyekre nézve a SOLAS-egyezmény az értelmezést a közigazgatás belátására bízza, a lobogó szerinti állam közigazgatása az I. mellékletben foglalt értelmezéseket alkalmazza;b) a B. osztályú meglévő személyhajóknak meg kell felelniük az ezen irányelvben és az I. mellékletben meghatározott vonatkozó követelményeknek;c) a C. és D. osztályú meglévő személyhajóknak meg kell felelniük ezen irányelv és az I. melléklet III. fejezete vonatkozó követelményeinek és a követelményekben nem szereplő esetekben a lobogó szerinti állam közigazgatása által meghatározott szabályoknak. E szabályoknak az I. melléklet II-1. és II-2 fejezetével azonos biztonsági szintet kell nyújtaniuk, miközben figyelembe kell venni az azon tengerszakaszokra vonatkozó sajátos helyi működési feltételeket, amelyeken az említett osztályú hajók közlekednek.Mielőtt a meglévő C. és D. osztályú személyhajók a fogadó államban rendszeres belföldi utakon közlekedhetnének, a lobogó szerinti állam közigazgatása beszerzi a fogadó állam hozzájárulását e szabályokkal kapcsolatban;d) amennyiben egy tagállam azon a véleményen van, hogy a fogadó állam közigazgatása által a c) pont alapján meghatározott szabályok indokolatlanok, erről haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság lépéseket tesz annak érdekében, hogy a 9. cikkben meghatározott eljárás szerint határozat szülessen;e) a jelentős mértékű javításoknak, átalakításoknak és módosításoknak, valamint az ezekhez kapcsolódó felszereléseknek meg kell felelniük az új hajókra vonatkozóan a (2) a) bekezdésben előírt követelményeknek. Azok a meglévő hajón végrehajtott átalakítások, amelyek kizárólag arra irányulnak, hogy egy magasabb biztonsági szintet érjenek el, nem tekintendők jelentős mértékű módosításnak;f) az a) pontot, -hacsak az 1974. évi SOLAS-egyezmény korábbi időpontokat nem határoz meg-, és a b) és c) pontot, - hacsak az I. melléklet korábbi időpontokat nem határoz meg -, nem kell alkalmazni az alább meghatározott mentességi időpontokig olyan hajókra, amelyek gerincfektetése az alábbi időpontokban történt, illetve amely ezen időpontokban az építés hasonló szakaszában volt:i. 1940. január 1. előtt: 2006. július 1-ig;ii. 1940. január 1-jén vagy azt követően, de 1962. december 31. előtt: 2007. július 1-jéig;iii. 1963. január 1-jén vagy azt követően, de 1974. december 31. előtt: 2008. július 1-jéig;iv. 1975. január 1-jén vagy azt követően, de 1984. december 31. előtt: 2009. július 1-jéig;v. 1985. január 1-jén vagy azt követően, de a 14. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont előtt: 2010. július 1-ig;g) kivételes esetben a kizárólag görögországi kikötők közötti belföldi úton közlekedő A. és B. osztályú meglévő személyhajók mentesíthetők az 1974. évi SOLAS-egyezmény II-1/B/8-1. vagy II-1/B/8-2. szabálya vagy az ezen irányelv I. melléklete által meghatározott követelmények alól, valamint az ezen irányelv I. mellékletének II-2/B/16. szakasza alól, feltéve, hogy az alábbi feltételek mindegyikének megfelelnek:i. 2000. október 1-jén a gerincfektetéstől vagy attól az időponttól számított koruk, amikor a 2. cikk g) bekezdésében meghatározott hasonló építési szakaszban voltak, több mint 27 év;ii. működésük a görögországi kikötők közötti belföldi útra korlátozott; ésiii. belföldi úton nem közlekednek tovább, amint elérték a 35 éves kort.Továbbá, a Görögország lobogója alatt közlekedő A. és B. osztályú személyhajók, amelyek ezen irányelv hatálybalépése előtt kerültek áthelyezésre a görögországi kikötők közötti belföldi utakra, szintén mentesítést kaphatnak, feltéve, hogy áthelyezésük időpontjában teljes mértékben megfeleltek az alkalmazandó nemzetközi és az i), ii) és iii) pontban foglalt követelményeknek.E kivételes szabályozás keretében Görögország ezen irányelv elfogadása után legkésőbb három hónappal benyújt egy teljes listát a Bizottságnak a fenti feltételeknek megfelelő A. és B. osztályú meglévő személyhajókról, részletes adatokat közöl minden egyes hajóra nézve a hajó neve, a hajó azonosító jele számok és/vagy betűk, a lajstromozási kikötő, a szállítható személyek száma, az IMO szám (ha van ilyen), osztály, a gerincfektetés időpontja, vagy azon időpont vonatkozásában, amikor a hajó az építés hasonló szakaszában volt. E listát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.A hajók számára engedélyezett eltérést világosan fel kell tüntetni a személyhajó biztonsági bizonyítványában.(4) A nagysebességű utasszállító vízi járművek tekintetében a következő szabályok érvényesülnek:a) az 1996. január 1-jén vagy azt követően épített vagy jelentős mértékű javítás, átalakítás vagy módosítás alá vetett nagysebességű utasszállító vízi járműnek meg kell felelnie az 1974. évi SOLAS-egyezmény X. fejezete 3. szabályában megfogalmazott követelményeknek, kivéve, ha- legkésőbb ezen irányelv hatálybalépésekor fektették gerincét vagy volt az építés hasonló szakaszában, és- a leszállításra és üzembe helyezésre legkésőbb hat hónappal ezen irányelv hatálybalépése után kerül sor, és- teljes mértékben megfelelnek a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 1994. május 19-i MSC 37(63) határozatával módosított, az IMO közgyűlés által 1977. november 14-én elfogadott, a dinamikus felhajtóerejű vízi járművekre vonatkozó biztonsági szabályzatot magában foglaló (Code of Safety for Dinamically Supported Craft - DSC) A.373(X) határozatban foglalt követelményeknek;b) Az 1996. január 1-je előtt épített nagysebességű utasszállító vízi járművek, amelyek megfelelnek a nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzatnak a fenti szabályzat szerinti bizonyítvánnyal folytathatják tevékenységüket.Az 1996. január 1-je előtt épített nagysebességű utasszállító vízi járművek, amelyek nem felelnek meg a nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzatnak, nem közlekedhetnek belföldi hajóutakon, hacsak nem közlekedtek már egy tagállamban belföldi úton ezen irányelv hatálybalépésekor, amely esetben engedélyt kaphatnak arra, hogy az adott tagállamban tovább folytassák tevékenységüket. E vízi járműveknek meg kell felelniük a módosított DSC Szabályzatnak;c) a nagysebességű személyhajó építésének és karbantartásának valamint felszerelésének meg kell felelnie egy elismert szervezet nagysebességű vízi járművekre vonatkozó osztályozási előírásainak, vagy a 94/57/EK irányelv 14. cikke (2) bekezdésének megfelelően a közigazgatás által alkalmazott megfelelő szabályoknak.7. cikkJárulékos biztonsági követelmények, egyenértékek, mentességek és védőintézkedések(1) Járulékos biztonsági követelmények:Amennyiben valamely tagállam vagy tagállamok egy csoportja úgy véli, hogy a biztonsági követelmények szintjét sajátos helyi körülmények által meghatározott bizonyos helyzetekben emelni kell, és ha ennek szükségessége igazolt, akkor a tagállam vagy tagállamok a (4) bekezdésben meghatározott eljárás szerint intézkedéseket fogadnak el a biztonsági követelmények fejlesztésére.(2) Egyenértékek:Valamely tagállam a (4) bekezdésben meghatározott eljárás szerint olyan intézkedéseket hozhat, amelyek egyenértékűek az I. mellékletben foglalt szabályozással, feltéve, hogy ezek legalább annyira hatékonyak mint az említett melléklet szabályai.(3) Mentességek:A biztonság nem csökkenő szintje mellett, valamint a (4) bekezdésben meghatározott eljárás betartásával valamely tagállam olyan intézkedéseket hozhat, amelyekkel mentesíti a hajókat a tagállamban megtett belföldi hajóutakon ezen irányelv bizonyos meghatározott követelményei alól, ideértve a nyílt tenger hatásaitól védett szigettenger szakaszokat is, bizonyos működési feltételek teljesülése mellett, mint például kisebb hullámmagasság, korlátozott hajózási időszak, csak nappali vagy alkalmas éghajlati vagy időjárási viszonyok közötti utak, korlátozott utazási időtartam vagy a mentőszolgálat közelsége.(4) A tagállam, amely alkalmazza az (1), (2) vagy (3) bekezdésben foglalt rendelkezéseket, a következőképpen jár el:a) értesíti a Bizottságot a tervezett szabályozásról, ideértve azok részleteit is a biztonsági szint megfelelő fenntartásának megerősítéséhez szükséges mértékben;b) amennyiben az értesítéstől számított hat hónapon belül a 9. cikkben meghatározott eljárás szerint olyan határozat születik, hogy a tervezett szabályozás nem indokolt, akkor az érintett tagállamnak módosítania kell a tervezett szabályozást, vagy nem fogadhatja el azokat;c) az elfogadott szabályokat a vonatkozó nemzeti jogszabályok tartalmazzák, és azokat közölni kell a Bizottsággal, amely annak minden részletéről értesíti a többi tagállamot;d) bármely ilyen intézkedés vonatkozik minden, ugyanolyan meghatározott feltételek mellett működő, azonos osztályú személyhajóra vagy vízi járműre, lobogója és üzemeltetője nemzetiségére vagy alapítási helyére való tekintet nélkül;e) a (3) bekezdésben említett intézkedések csak addig érvényesek, amíg a hajó vagy vízi jármű a meghatározott feltételek mellett üzemel.(5) VédőintézkedésekAmennyiben egy tagállam úgy véli, hogy a tagállamban belföldi úton közlekedő személyhajó vagy vízi jármű, annak ellenére, hogy megfelel ezen irányelv rendelkezéseinek, komoly veszélyt jelent az élet- és vagyonbiztonságra vagy a környezetre, a veszély elmúltáig felfüggesztheti az adott hajó vagy vízi jármű működését vagy járulékos biztonsági követelményeket írhat elő.Ezen esetben a következő eljárást kell alkalmazni:a) a tagállam késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot döntéséről, valamint elegendően megindokolja azt;b) a Bizottság megvizsgálja, hogy a biztonságot és a környezetet fenyegető komoly veszély miatt hozott átmeneti járulékos intézkedések indokoltak-e;c) a 9. cikkben meghatározott eljárás szerint határozat születik arról, hogy az élet- és vagyonbiztonságot, valamint a környezetet fenyegető komoly veszély miatt az adott hajó vagy vízi jármű működésének felfüggesztése, illetve az előírt átmeneti járulékos intézkedések indokoltak-e, és amennyiben nem, az érintett tagállamnak az átmeneti felfüggesztést illetve az intézkedéseket vissza kell-e vonnia.8. cikkKiigazításA 9. cikkben meghatározott eljárás szerinta) i. a 2. cikk a), b), c), d) és t) bekezdésében szereplő fogalommeghatározások; ésii. a 10. cikkben említett szemlékre vonatkozó eljárásokkal és iránymutatásokkal kapcsolatos rendelkezésekkiigazíthatók annak érdekében, hogy a nemzetközi szinten, különös tekintettel az IMO-n belül, végbement fejlődést figyelembe vegyék;b) az I. melléklet módosítható annak érdekében, hogy a nemzetközi egyezmények későbbi módosításai ezen irányelv keretében figyelembe vehetők legyenek.9. cikkBizottságA Bizottságot a 93/75/EK irányelv 12. cikk (1) bekezdésével létrehozott bizottság támogatja. A bizottság az említett cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott eljárás szerint működik.10. cikkSzemlék(1) A lobogó szerinti állam közigazgatása minden egyes új személyhajót az alábbiakban meghatározott szemlének veti alá:a) üzembe helyezés előtti vizsgálat;b) időszakos szemle évente egyszer;c) alkalmankénti járulékos szemlék.(2) A lobogó szerinti állam közigazgatása minden egyes meglévő személyhajót az alábbiakban meghatározott szemlének veti alá:a) üzembe helyezés előtti szemle, mielőtt a hajót használatba veszik a fogadó állam belföldi útjain, vagy 12 hónapon belül az ezen irányelv 14. cikke (1) bekezdésében megnevezett az ezen irányelv végrehajtására meghatározott időponttól számítva olyan meglévő hajók számára, amelyek azon tagállam belföldi útjain közlekednek, amelynek lobogója alatt hajózni jogosultak;b) időszakos szemle évente egyszer;c) alkalmankénti járulékos szemlék.(3) A lobogó szerinti állam közigazgatása minden olyan nagysebességű utasszállító vízi járművet, amelynek a 6. cikk (4) bekezdése értelmében meg kell felelnie a nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat követelményeinek, a szabályzatban előírt szemléknek veti alá.A lobogó szerinti állam közigazgatása minden olyan nagysebességű utasszállító vízi járművet, amelynek a 6. cikk (4) bekezdése értelmében meg kell felelnie a DSC szabályzat követelményeinek, a szabályzatban előírt szemléknek veti alá.(4) A személyhajó biztonsági bizonyítvány kiadása érdekében folytatott szemlék eljárásainak és iránymutatásainak, melyeket az IMO Közgyűlés 1993. november 4-i A.746(18), a szemlék és az igazolások kiállításának összehangolt rendszeréről és a személyhajók biztonsági rendszereinek szemléjénél alkalmazott iránymutatásokról szóló határozatában állapított meg, az ezen irányelv elfogadásakor hatályos változatát, illetve az azonos cél elérésére kialakított eljárásokat kell alkalmazni.(5) Az (1), (2) és (3) bekezdésekben meghatározott szemléket a lobogó szerinti állam közigazgatásának illetékes hatósági ellenőrei vagy egy elismert szervezetnek, vagy a szemle végrehajtására a lobogó szerinti államtól felhatalmazást kapott tagállam ellenőre hajtja végre azzal a céllal, hogy megvizsgálja, hogy ezen irányelv összes követelményét teljesíti-e a hajó.11. cikkBizonyítványok(1) Minden új és meglévő személyhajónak rendelkeznie kell személyhajó biztonsági bizonyítvánnyal ezen irányelvnek megfelelően. Az igazolásnak a II. mellékletben megadott formában kell készülnie. Ezen igazolást a lobogó szerinti állam közigazgatása állítja ki, miután a 10. cikk (1) a) és (2) a) bekezdéseiben leírt üzembe helyezés előtti szemle megtörtént.(2) A személyhajó biztonsági bizonyítványt legfeljebb 12 hónapos időszakra bocsátják ki. A lobogó szerinti állam közigazgatása a bizonyítványban megjelölt lejárati időponttól számított egy hónapos haladékkal az érvényességi időt meghosszabbíthatja. Amennyiben a meghosszabbítás megtörtént, a bizonyítvány új érvényességi időszaka a már meglévő bizonyítványnak a meghosszabbítást megelőző lejárati idejétől kezdődik.A személyhajó biztonsági bizonyítvány megújítására a 10. cikk (1) b) és (2) b) bekezdéseiben leírt időszakos szemlét követően kerül sor.(3) A nagysebességű vízi járművekre vonatkozó szabályzat rendelkezéseinek megfelelő nagysebességű utasszállító vízi járművek részére egy nagysebességű vízi jármű biztonsági bizonyítványt és egy hajózási engedélyt bocsát ki a lobogó szerinti állam közigazgatása az említett szabályzat rendelkezéseinek megfelelően.A DSC szabályzat módosított rendelkezéseinek megfelelő nagysebességű utasszállító vízi járművek részére egy DSC szerkezeti és felszerelési tanúsítványt és egy DSC hajózási engedélyt bocsát ki a lobogó szerinti állam közigazgatása a DSC szabályzat rendelkezéseinek megfelelően.Mielőtt hajózási engedélyt adna ki egy a befogadó állam belföldi útjain közlekedő nagysebességű utasszállító vízi jármű részére, a lobogó szerinti állam közigazgatása megegyezik a befogadó állammal azokról az esetleges működési feltételekről, amelyek a vízi járműnek az adott államban történő hajózásához kapcsolódnak. A lobogó szerinti állam közigazgatása minden ilyen körülményt feltüntet a hajózási engedélyen.(4) A személyhajó vagy a vízi jármű bizonyítványa feltünteti azon mentességeket, amelyeket a hajók vagy vízi járművek a 7. cikk (3) bekezdésének rendelkezései értelmében kaptak.12. cikkA SOLAS-egyezmény szabályaiA nemzetközi hajóutakon közlekedő személyhajók tekintetében a következő szabályok érvényesülnek:(1) ezen irányelv hatálybalépését követően a Közösség kérelmet nyújt be az IMO-nak, hogy:a) sürgesse az IMO-n belül folyó munkát, amely az 1974. évi SOLAS-egyezménynek a közigazgatási szerv szabad belátására bízott kérdéseket magába foglaló II-1, II-2 és III. fejezetei szabályozásának felülvizsgálatára, valamint a szabályzat összehangolt értelmezésére és ez utóbbiak értelemszerű módosításainak elfogadására irányul;b) intézkedéseket fogadjon el a kikötő szerinti államoknak a SOLAS-mentességekkel történő egyetértéséről szóló, 606. MSC körlevél rendelkezései alapjául szolgáló alapelvek kötelező alkalmazásáról;(2) az (1) bekezdésben említett kérelmet a Tanács és a Bizottság elnöksége nyújtja be az ezen irányelv I. mellékletében meghatározott összehangolt szabályozás alapján. A tagállamok elkövetnek mindent annak biztosítására, hogy az IMO az említett szabályokat és intézkedéseket gyorsan kidolgozza.13. cikkSzankciókA tagállamok szankciók rendszerét alakítják ki arra az esetre, ha az ezen irányelv értelmében elfogadott nemzeti rendelkezések megsértésre kerülnek és meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a szankciókat alkalmazzák. Az ilyen módon előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó hatásúaknak kell lenniük.14. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1998. július 1-je előtt megfeleljenek.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.15. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.16. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1998. március 17-én.a Tanács részérőlaz elnökG. Strang[1] HL C 238., 1996.8.16., 1. o.[2] HL C 212., 1996.7.22., 21. o.[3] Az Európai Parlament 1996. szeptember 5-i véleménye (HL C 277., 1996.9.23, 19. o.), a Tanács 1997. június 17-i közös álláspontja (HL C 293., 1997.9.26., 1. o.) és az Európai Parlament 1997. november 6-i határozata (HL C 358., 1997.11.24., 27. o.).[4] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[5] HL L 378., 1986.12.31. 1. o.[6] HL L 364., 1992.12.12., 7. o.[7] HL C 271., 1993.10.7., 1. o.[8] HL C 323., 1994.11.21. 176. o.[9] HL L 46., 1997.2.17., 25. o.[10] HL L 157., 1995.7.7., 1. o.[11] HL L 247., 1993 10.5., 19. o.[12] HL L 319., 1994.12.12., 20. o. A legutóbb a 97/58/EK bizottsági irányelvvel (HL L 274., 1997.10.7., 8. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA BELFÖLDI ÚTON KÖZLEKEDŐ ÚJ ÉS MEGLÉVŐ SZEMÉLYHAJÓKRA VONATKOZÓ BIZTONSÁGI KÖVETELMÉNYEKLásd: A Bizottság 2002/25/EK irányelve, HL L 98., 2002.4.15., 1. o.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETSZEMÉLYHAJÓ BIZTONSÁGI BIZONYÍTVÁNYMINTASZEMÉLYHAJÓ BIZTONSÁGI BIZONYÍTVÁNY+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2009/25/EK irányelve ( 2009. április 2. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a piraklosztrobin hatóanyag felhasználásának kiterjesztése tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               3.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 91/20

      A BIZOTTSÁG 2009/25/EK IRÁNYELVE

   (2009. április 2.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a piraklosztrobin hatóanyag felhasználásának kiterjesztése tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2004/30/EK bizottsági irányelv (2) aktív hatóanyagként felvette a piraklosztrobint a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.

               (2)

               A piraklosztrobin felvételére irányuló kérelem benyújtásakor a hatóanyag előállítója, a BASF SE (a továbbiakban: bejelentő) az egyes gombák elleni védekezéssel kapcsolatos felhasználásra vonatkozó adatokat bocsátott rendelkezésre, amelyek alátámasztották azt az általános következtetést, hogy a piraklosztrobintartalmú növényvédő szerek várhatóan meg fognak felelni a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott biztonsági követelményeknek. A piraklosztrobint ezért felvették az említett irányelv I. mellékletébe, azzal a specifikus rendelkezéssel, hogy a tagállamok csak gombaölő szerként való használatát engedélyezhetik.

               (3)

               A gombák elleni védekezésre irányuló egyes mezőgazdasági felhasználások mellett a bejelentő most a piraklosztrobin növénynövekedés-szabályozóként való alkalmazása érdekében kérelmezte az említett specifikus rendelkezések módosítását. A felhasználás kiterjesztése iránti kérelmének alátámasztása érdekében a bejelentő további információkat bocsátott rendelkezésre.

               (4)

               A bejelentő által benyújtott információkat és adatokat Németország értékelte. Németország 2008 októberében arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy következtetése szerint a felhasználás kért kiterjesztése nem jelent további kockázatot azokon túl, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében a piraklosztrobinra vonatkozó specifikus rendelkezésekben és az anyagról készített bizottsági felülvizsgálati jelentésben már figyelembe vettek. A kiterjesztés nem érinti a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott alkalmazási paraméterek módosítását.

               (5)

               Ezért indokolt a piraklosztrobinra vonatkozó specifikus rendelkezések módosítása.

               (6)

               A 91/414/EGK irányelvet ezért a fentieknek megfelelően módosítani kell.

               (7)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2009. augusztus 3-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. A rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   Ezeket a rendelkezéseket 2009. augusztus 4-től kell alkalmazni.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. április 2-án.

            a Bizottság részéről

         Androulla VASSILIOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 77., 2004.3.13., 50. o.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EGK irányelv I. mellékletének 82. sora helyébe a következő szöveg lép:

                     „82

                     Piraklosztrobin
                     CAS-szám: 175013-18-0
                     CIPAC-szám: 657

                     metil N-(2-{[1-(4-klorofenil)-1H-pirazol-3-il]oximetil}fenil) N-metoxi-karbamát

                     975 g/kg
                     A dimetil-szulfát (DMS) formájában jelen lévő gyártási szennyeződés toxikológiai szempontból aggodalomra adhat okot, ezért koncentrációja nem haladhatja meg a 0,0001 %-ot a technikai termékben.

                     2004. június 1.

                     2014. május 31.

                     Felhasználása kizárólag gombaölő szerként vagy növénynövekedés-szabályozóként engedélyezhető.
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek végrehajtása során figyelembe kell venni az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2003. november 28-án véglegesített, a piraklosztrobinról szóló felülvizsgálati jelentésben és különösen annak I. és II. függelékében foglalt következtetéseket. Az átfogó értékelés során a tagállamoknak

                                 —

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi szervezetek, különösen a halak védelmére,

                                 —

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a szárazföldi ízeltlábúak és földigiliszták védelmére.

                           Adott esetben kockázatcsökkentő intézkedéseket kell alkalmazni.
                     A tagállamok a 13. cikk (5) bekezdésével összhangban tájékoztatják a Bizottságot a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag specifikációjáról.”