title: A Bizottság irányelve (1988. március 24.) a gépjárművek motorteljesítményére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/1269/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31988L0195

Hivatalos Lap L 092 , 09/04/1988 o. 0050 - 0059 finn különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0048  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0048

		A Bizottság irányelve(1988. március 24.)a gépjárművek motorteljesítményére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/1269/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(88/195/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó Szerződésre,tekintettel a gépjárművek motorteljesítményére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. december 16-i 80/1269/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 3. cikkére,mivel a szerzett tapasztalatokat és a jelenlegi fejlődési szintet tekintetbe véve most már célszerű a 80/1269/EGK irányelvben megállapított vizsgálati eljárásokat úgy alakítani, hogy azok pontosabb eredményeket szolgáltassanak, és azokat az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságában és a Nemzetközi Szabványügyi Szervezetben (ISO) elért legújabb fejlesztésekhez igazítani;mivel az ezen irányelvben foglalt rendelkezések összhangban vannak a gépjárművekről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/1269/EGK irányelv I. és II. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikk(1) 1988. április 1-jétől motorteljesítménnyel kapcsolatos okokból a tagállamok- egy gépjárműtípusra vonatkozóan nem tagadhatják meg az EGK-típusjóváhagyás megadását vagy a 70/156/EGK tanácsi irányelv [2] 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében előírt bizonyítvány másolatának kiállítását, illetve a nemzeti típusjóváhagyás megadását, és- nem tilthatják meg a járművek forgalomba helyezését,ha ezeknek a járműtípusoknak vagy ezeknek a járműveknek a motorteljesítményét a legutóbb ezen irányelvvel módosított 80/1269/EGK irányelv szerint állapították meg.(2) 1988. október 1-jétől a tagállamok- nem állíthatják ki többé a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (l) bekezdésének utolsó francia bekezdésében előírt bizonyítványt egy olyan járműtípusra, amelynek motorteljesítményét nem a legutóbb az ezen irányelvvel módosított 80/1269/EGK irányelv szerint állapították meg, és- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyást egy olyan járműtípusra, amelynek motorteljesítményét nem a legutóbb az ezen irányelvvel módosított 80/1269/EGK irányelv szerint állapították meg.(3) 1992. október 1-jétől a tagállamok megtilthatják az olyan járművek forgalomba hozatalát, amelyeknek motorteljesítményét nem a legutóbb az ezen irányelvvel módosított 80/1269/EGK irányelv szerint állapították meg.3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1988. április 1-je előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1988. március 24-én.a Bizottság részérőlCockfieldalelnök[1] HL L 375., 1980.12.31., 46. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 80/1269 EGK irányelv I. melléklete helyébe a következő szöveg lép:"I. MELLÉKLETA MOTORTELJESÍTMÉNY MEGÁLLAPÍTÁSA1. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS1.1. Az EGK-típusjóváhagyási kérelemEgy gépjárműtípusra vonatkozó EGK-típusjóváhagyás kiadása iránti kérelmet a motorteljesítmény tekintetében a jármű gyártójának vagy meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania.1.1.1. A kérelemhez három példányban a következő okiratokat és adatokat kell csatolni:1.1.1.1. szabályszerűen kitöltött adatközlő lap;1.1.1.2. az 1. vagy 2. függelékben megkövetelt adatok.1.1.2. Ha a vizsgálatokat a típus-jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálat maga folytatja le, akkor részére a jóváhagyandó járműtípus egy jellemző járművét kell rendelkezésre bocsátani.1.2. DokumentációAmennyiben a kérelem megfelel az 1.1. pontnak, akkor az illetékes hatóság kiállítja a II. melléklet által megadott minta szerinti okiratot. Ennek az okiratnak a kiállításához azon tagállam illetékes hatósága, amely az EGK-típusjóváhagyási vizsgálatokért felelős, felhasználhatja azt a jelentést, amelyet az ezen irányelv előírásai szerint egy jóváhagyott vagy elismert laboratórium állított ki.2. HATÁLY2.1. Ez a módszer a 70/156/EGK irányelv I. melléklete szerint az M- és N-kategóriájú gépjárművek hajtására használt, és a következő típusok egyikéhez tartozó belsőégésű motorokra vonatkozik:2.1.1. belsőégésű dugattyús motorok (külső gyújtással vagy sűrítéses gyújtással), a szabaddugattyús motorok kivételével;2.1.2. forgódugattyús motorok.2.2. A módszert mind a szívó motorokra, mind a feltöltött motorokra alkalmazni kell.3. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:3.1. "Hasznos teljesítmény": az a teljesítmény, amelyet próbapadon, megfelelő fordulatszám mellett a forgattyús tengely vagy az annak megfelelő alkatrész végén mérnek az 1. táblázatban feltüntetett segédberendezésekkel felszerelt motoron. Ha a teljesítménymérést csak a motorra felszerelt sebességváltóval együttesen lehet lefolytatni, akkor számításba kell venni a sebességváltó hatásfokát.3.2. "Névleges teljesítmény": a motor teljes terhelés mellett mért legnagyobb hasznos teljesítménye.3.3. "Sorozatszerű felszerelés": egy bizonyos alkalmazásra a gyártó által meghatározott felszerelés.4. TELJES TERHELÉS MELLETT VÉGZETT TELJESÍTMÉNYMÉRÉSEK PONTOSSÁGA4.1. Forgatónyomaték: a mért forgatónyomaték ± 1 %-a [1].4.2. Fordulatszám:A mérési pontosságnak ± 0,5 %-nak kell lennie. A motor fordulatát lehetőleg automatikusan szinkronizált fordulatmérő és kronométer (vagy fordulatszámláló) segítségével kell mérni.4.3. Tüzelőanyag-fogyasztás: a mért fogyasztás ± 1 %-a.4.4. Tüzelőanyag-hőmérséklet: ±2 K.4.5. A motor beszívott levegőjének hőmérséklete: ±2 K.4.6. A légköri nyomás: ±100 Pa.4.7. Nyomás a szívóvezetékben: ±50 Pa (lásd az l. táblázat 1a. megjegyzését).4.8. A kipufogógáz ellennyomása a jármű kipufogócsövében: ± 200 Pa (lásd az 1. táblázat 1b. megjegyzését).5. VIZSGÁLAT A MOTOR HASZNOS TELJESÍTMÉNYÉNEK MEGÁLLAPÍTÁSÁRA5.1. Segédberendezések5.1.1. A vizsgálathoz felszerelendő segédberendezésekAzokat a segédberendezéseket, amelyek a motor üzemeltetése számára a tervezett alkalmazási célhoz szükségesek (és az 1. táblázatban vannak felsorolva), a vizsgálatnál lehetőleg ugyanabban a helyzetben kell a próbapadon elrendezni, mint a tervezett alkalmazási célnál.5.1.2. A vizsgálathoz leszerelendő segédberendezésekBizonyos, kizárólag a jármű üzemeltetéséhez szükséges, és adott esetben a motorra szerelt segédberendezéseket a vizsgálatokhoz le kell szerelni.Az alábbi, nem kimerítő jegyzék erre tartalmaz példákat:- a fékberendezés légsűrítője,- a kormánymű rásegítő-berendezésének szivattyúja,- a kerékfelfüggesztés szivattyúja,- a légkondicionáló berendezés.A le nem szerelhető felszerelések esetén az azok által felvett üresjárati teljesítményt meg lehet határozni, és hozzá lehet adni a mért teljesítményhez.I. TÁBLÁZATA motor hasznos teljesítményének megállapítására irányuló vizsgálathoz szükséges segédberendezésekSor | Segédberendezések | A hasznos teljesítmény vizsgálatánál használandó |1. | Szívórendszer | |Szívócsővezeték | Ha sorozatszerű – igen |Légszűrő |Szívászaj-csökkentő |Forgattyúház-szellőztető |Fordulatszám-határoló |2. | A szívócsővezeték levegő-előmelegítője | Ha sorozatszerű – igen (a lehető legkedvezőbb állásában kell működtetni) |3. | Kipufogórendszer | |Kipufogógáz-szűrő | Ha sorozatszerű – igen |Kipufogó-gyűjtőcső |Kipufogócsövek |Hangtompító |Végcső |Kipufogófék |Feltöltő |4. | Tüzelőanyag–szivattyú | Ha sorozatszerű – igen |5. | Porlasztó | |Elektromos vezérlőrendszer, áramlásmérő stb.(ha van) | Ha sorozatszerű – igen |Nyomáscsökkentő | Gázmotorok számára |Elgőzölögtető |Keverő berendezések |6. | Tüzelőanyag-befecskendezés (benzin és dízel tüzelőanyag) | |Előszűrő | Ha sorozatszerű – igen |Szűrő |Szivattyú |Nagynyomású vezeték |Befecskendező fúvóka |Levegőszelep (ha van) |Elektronikus vezérlőrendszer, áramlásmérő stb. (ha van) |Regulátor/szabályzó |Légköri terheléskorlátozó |7. | Folyadékhűtés | |Motorházfedél | Nem |Motorfedél levegőkilépője |Hűtő | Ha sorozatszerű – igen |Ventillátor, |A ventillátor légterelője |vízszivattyú |Termosztát |8. | Léghűtés | |Légterelő szerkezet | Ha sorozatszerű – igen |Légfúvó, |Hőfokszabályozó berendezés |9. | Elektromos felszerelés | Ha sorozatszerű – igen |10. | Feltöltő (ha van) | |Vagy közvetlenül a motor és/vagy a kipufogógázok által meghajtott feltöltő | Ha sorozatszerű – igen |Töltőlevegő-hűtő |Hűtőközeg-szivattyú vagy ventillátor (a motor által hajtott) |A hűtőközeg termosztátja (ha van) |11. | Pótlólagos próbapadi ventillátor | Igen – ha szükséges |12. | Kipufogógáz-tisztító berendezés | Ha sorozatszerű – igen |1. | A porlasztó(k) beállítása | Sorozatszerű beállítás a gyártó adatai szerint, amelyet a vizsgálat alatt fenn kell tartani |2. | A befecskendező szivattyú tüzelőanyag-szállító rendszerének beállítása |3. | Gyújtásbeállítás vagy befecskendezés-beállítás (vezérlési görbe) |4. | Regulátor beállítása |5. | Kibocsátáscsökkentő berendezések |5.3. Vizsgálati feltételek5.3.1. A hasznos teljesítmény mérését külső gyújtású motoroknál a gázpedál teljes lenyomása mellett, a sűrítéses gyújtású motoroknál pedig a befecskendező szivattyú teljes terhelése melletti szállítóteljesítményével kell lefolytatni, miközben a motor az 1. táblázat szerint van felszerelve.5.3.2. A méréseket állandósult üzemi körülmények mellett kell végezni, a motor megfelelő frisslevegő-ellátása mellett. A motornak a gyártó által ajánlott feltételeknek megfelelően bejáratottnak kell lennie. Az égésterek korlátozott mértékben tartalmazhatnak lerakódást.A vizsgálati feltételeknek, mint például a levegő belépési hőmérséklete (lásd a 6.2. pontot), a lehető legjobban meg kell közelíteniük a referenciaállapotot, hogy ezáltal a korrekciós tényező csökkenjen.5.3.3. A motor beszívott levegőjének (környezeti levegő) hőmérsékletét legfeljebb 0,15 m-rel a légszűrőbe való belépés előtt, vagy ha nincs szűrő, 0,15 m-rel a levegőbeszívó nyílás előtt kell mérni. A hőmérőt vagy a hőelemet védeni kell a hőbesugárzástól, és közvetlenül a levegőáramban kell elhelyezni. Védve kell lennie a tüzelőanyag által történő nedvesedéstől is. Megfelelő számú pontban kell a hőmérsékletet mérni, hogy reprezentatív közepes belépő hőmérsékletet lehessen mérni.5.3.4. A mérési adatok leolvasását addig nem szabad megkezdeni, amíg a forgatónyomaték, a fordulat és a hőmérséklet legalább egy percen át lényegében nem állandósul.5.3.5. A mérésekhez alapul vett fordulatszám a próbafutás vagy leolvasás közben nem ingadozhat többel, mint ± 1 %-kal vagy ± 10 min-1 értékkel; ilyenkor a nagyobbik tűrésértéket kell figyelembe venni.5.3.6. A fékteljesítményt, a tüzelőanyag-fogyasztást és a levegő belépési hőmérsékletét egyidejűleg kell mérni, és két olyan egymás után mért állandósult érték középértékét kell képezni, amely a fékteljesítmény és a tüzelőanyag-fogyasztás esetében 2 %-nál többel nem ingadozhat.5.3.7. A motorból történő kilépése helyén mért hűtőfolyadék-hőmérsékletet a gyártó által a termosztátra megadott felső szabályozási hőmérsékleten ± 5 K pontossággal kell tartani. Ha a gyártó nem közöl adatokat, a hőmérsékletnek 353 K ± 5 K értéknél kell lennie.Léghűtéses motoroknál a hőmérsékletnek egy, a gyártó által megnevezett ponton a gyártó által a referencia-feltételekben megnevezett maximális értékhez viszonyítva + 0/–20 K tartományon belül kell lennie.5.3.8. A tüzelőanyag hőmérsékletét a porlasztóba vagy a befecskendező szivattyúba való belépésnél kell mérni, és azt a motor gyártója által megszabott határértékeken belül kell tartani.5.3.9. A forgattyúházban, vagy adott esetben az olajhűtőből való kilépésnél mért kenőanyag-hőmérsékletnek a motorgyártó által megszabott határértékeken belül kell lennie.5.3.10. Adott esetben segédrendszert lehet alkalmazni, hogy a hőmérsékletet az 5.3.7., 5.3.8. és 5.3.9. szerinti határértékeken belül lehessen tartani.5.3.11. TüzelőanyagFüstölésgátló, adalékok nélküli, kereskedelemben kapható tüzelőanyagot kell használni. Vitás esetekben referencia-tüzelőanyagnak számít a legutóbb a 83/351/EGK irányelvvel [13] módosított, a gépjárművek külső gyújtású motorjainak kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. március 20-i 70/220/EGK tanácsi irányelv [14]:a) VI. mellékletének (l) bekezdésében a külső gyújtású motorok számára meghatározott tüzelőanyag; ésb) VI. mellékletének (2) bekezdésében a sűrítéses gyújtású motorok számára meghatározott tüzelőanyag.A gyártó választhat, hogy a fent megnevezett referencia-tüzelőanyag helyett a CEC [15] referencia-tüzelőanyagot alkalmazza (CEC-RF-08-A-85 az olyan külső gyújtású motorok számára, amelyek ólommentes benzinnel üzemelnek, és CEC-RF-03-A-84 a sűrítéses gyújtású motorok számára).5.4. A vizsgálatok lefolytatásaA méréseket elegendő, kiválasztott motor-fordulatszámon kell lefolytatni, hogy a teljesítményjelleg-görbéket a gyártó által közölt minimális és maximális fordulatszám között pontosan és teljes mértékben fel lehessen venni. E fordulatszám-tartománynak tartalmaznia kell azt a fordulatszámot, amelynél a motor a legnagyobb teljesítményét leadja. Mindenkor legalább két stabilizált mérés középértékét kell meghatározni.5.5. A koromkibocsátás értékének méréseSűrítéses gyújtású motoroknál a koromértéket a kipufogógázok 72/306/EGK irányelv [16] VI. melléklete szerinti vizsgálatának megfelelően kell ellenőrizni.5.6. Rögzítendő adatokA rögzítendő adatokat az 1. függelék sorolja fel.6. TELJESÍTMÉNYKORREKCIÓS TÉNYEZŐK6.1. FogalommeghatározásA teljesítménykorrekciós tényező az az együttható, amellyel a 6.2. pontban meghatározott légköri referencia-feltételek szerinti motorteljesítmény meghatározható:P0 = α · Pahol:P0 = a korrigált teljesítmény (azaz az atmoszférikus feltételek melletti teljesítmény);α = a korrekciós tényező (αa vagy αd);P = a mért teljesítmény (vizsgált teljesítmény).6.2. Légköri referenciafeltételek6.2.1. Hőmérséklet (T0): 298 K (25 °C)6.2.2. Nyomás (száraz) (pso): 99 kPaMegjegyzés:A száraz nyomás 100 kPa teljes nyomáson és 1 kPa vízgőznyomáson alapul.6.3. Légköri vizsgálati feltételekA vizsgálat alatt a következő légköri feltételeknek kell teljesülniük:6.3.1. Hőmérséklet (T)Külső gyújtású motoroknál 288 K ≤ T ≤ 308 KSűrítéses gyújtású motoroknál 283 K ≤ T ≤ 313 K6.3.2. Nyomás (ps)80 kPa ≤ ps ≤ 110 kPa6.4. Az αa és αd korrekciós tényezők megállapítása [17]6.4.1. Szívó vagy feltöltött motorok külső gyújtással – αa tényezőαa =.[18]ahol:T = a motor által beszívott levegő abszolút hőmérséklete Kelvin-fokban K);ps = az atmoszférikus nyomás (száraz) kilopascalban (kPa), azaz a légköri nyomás, a vízgőz-nyomás levonásával.A laboratórium által teljesítendő feltételek:Ahhoz, hogy egy vizsgálat érvényes legyen, a következő feltételnek kell teljesülnie:0,93 ≤ αa ≤ 1,07Ha a határértéket túllépik, akkor pontosan fel kell tüntetni a vizsgálati jegyzőkönyvben a megállapított értéket és a vizsgálati körülményeket (hőmérséklet és nyomás).6.4.2. Sűrítéses gyújtású motorok – αd tényezőAz αd teljesítménykorrekciós tényezőt konstans sűrítéses gyújtású motorokra vonatkozóan állandó tüzelőanyag-adagolási arány mellett a következő képlet alapján kell megállapítani:αd = (fa) fm,ahol:fa = a légköri nyomást figyelembe vevő tényező;fm = az egyes motortípusokra és beállításokra jellemző tényező.6.4.2.1. Atmoszférikus tényező, faEz a tényező azoknak a hatásoknak a figyelembevételére szolgál, amelyeket a környezeti feltételek (levegőnyomás, hőmérséklet és nedvesség) gyakorolnak a motor által beszívott levegőre.Az atmoszférikus tényezőre vonatkozó képlet a motor jellege szerint változik.6.4.2.1.1. Szívómotorok és mechanikusan feltöltött motorok:f=.T2980,76.4.2.1.2. Turbófeltöltős motorok a töltőlevegő hűtésével vagy hűtése nélkül:f=.T2981,56.4.2.2. Motortényező, fmfm a qc (korrigált tüzelőanyag-áramlás) függvénye:fm = 0,036 × qc – 1,14,ahol:qc = q/r,ahol:q = a tüzelőanyag átmenő mennyisége munkaciklusonként és a teljes beszívott mennyiség egy literre vonatkoztatva, milligrammokban [mg/(liter × munkaciklus)],r = nyomásviszony a kompresszor kiáramlási és szívó nyílása között (r = 1 a nem feltöltött motoroknál).Ez a képlet a qc értékekre a legalább 40 mg/(liter × munkaciklus)-tól legfeljebb 65 mg/(liter × munkaciklus)-t magában foglaló tartományban érvényes.40 mg/(liter × munkaciklus) alatti qc értékeknél fm-re konstans 0,3 értéket kell behelyettesíteni (fm = 0,3).65 mg/(liter × munkaciklus) feletti qc értékeknél fm-re konstans 1,2 értéket (fm=1,2) kell behelyettesíteni (lásd az ábrát):+++++ TIFF +++++6.4.2.3. A laboratórium által teljesítendő feltételekAhhoz, hogy a vizsgálat érvényes legyen, az αd korrekciós tényezőnek az alábbi feltételeknek kell megfelelnie:0,9 ≤ αd ≤ 1,1Ha túllépik ezeket a határértékeket, akkor a vizsgálati jelentésben pontosan meg kell adni a ténylegesen megállapított korrekciós értéket és a vizsgálati feltételeket (hőmérséklet és nyomás).7. VIZSGÁLATI JELENTÉSA vizsgálati jelentésnek tartalmazni kell az eredményeket és az összes olyan számítást, mely a II. mellékletben megadott hasznos teljesítmény megállapításához szükséges, továbbá az e melléklet 1. vagy 2. függelékében feltüntetett motorjellemzőket.8. A MOTORTÍPUS MEGVÁLTOZTATÁSAAz illetékes hatósággal közölni kell a motor minden változtatását az e melléklet 1. vagy 2. függelékében feltüntetett jellemzők tekintetében. A hatóság döntése az alábbi lehet:8.1. úgy ítéli meg, hogy a végrehajtott módosítások nincsenek jelentős hatással a motorteljesítményre; vagy8.2. kezdeményezheti a motorteljesítmény újbóli megállapítását az általa szükségesnek ítélt vizsgálatok lefolytatása mellett.9. TŰRÉSEK A HASZNOS TELJESÍTMÉNY MÉRÉSÉNÉL9.1. A műszaki szolgálat által megállapított hasznos motorteljesítmény a gyártó által megadott hasznos teljesítménytől ± 2 %-kal térhet el (a motor fordulatszámának 1,5 %-os tűrése mellett).9.2. A gyártás-megfelelőség vizsgálata alkalmával a vizsgált motor hasznos teljesítménye a típus-jóváhagyási értéktől ± 5 %-kal térhet el."A 80/1269/EGK irányelv 1. függeléke a következőképpen módosul:A "(Dízelmotorok)" alcím helyébe a "(Sűrítéses gyújtású motorok)" alcím lép.A 3.2.2.1.3., 3.2.2.4.3., 3.2.2.4.4. és 3.2.2.4.5. pontokban az "r/min" kifejezést a "min-1" kifejezés váltja fel.A 3.2.2.3.3. pontban a "bar" kifejezés helyébe a "kPa" kifejezés lép.A 80/1269/EGK irányelv 2. függeléke a következőképpen módosul:A 3.2.2.4. pontban a "bar" kifejezés helyébe a "kPa" kifejezés lép.A 80/1269/EGK irányelv II. melléklete a következőképpen módosul:Az 5.1.1., 5.1.2. és 5.1.3. pontban a "mbar" kifejezés helyébe a "kPa" kifejezés lép.Az 5.3., 6.1., 6.2., 6.3. és 6.4. pontban az "r/min" kifejezés helyébe a "min-1" kifejezés lép.Az 5.6.3., 5.6.4., 6.1. és 6.2. tételekben a "dízel" kifejezés helyébe a "sűrítéses gyújtású" kifejezés lép.[1] A forgatónyomatékot mérő rendszert úgy kell kalibrálni, hogy annál figyelembe kell venni a súrlódási veszteségeket. A pontosság a próbapad méréstartományának alsó felében a mért forgatónyomaték ± 2 %-a lehet.[13] HL L 197., 1983.7.20., 1. o.[14] HL L 76., 1970.4.6., 1. o.[15] A motorolajok és tüzelőanyagok vizsgálatainak fejlesztésével foglalkozó európai koordinációs tanács.[16] HL L 190., 1972.8.20., 1. o.[17] A vizsgálatokat kondicionált helyiségben is el lehet végezni, ahol a légköri körülmények szabályozhatók.[18] Azoknál a motoroknál, amelyek automatikus levegőhőmérséklet-szabályozással vannak felszerelve, amely viszont olyan méretezésű, hogy teljes terheléses üzemben 25°C-nál nincs előmelegített levegő hozzávezetés, a vizsgálatot teljesen zárt szabályzó mellett kell végezni. Ha a szabályzó 25°C-nál még működésben van, a vizsgálatokat rendesen üzemelő szabályzó mellett kell végezni, és a korrekciós tényezőben a hőmérséklet tagot nullával felvettnek kell minősíteni (nincs hőmérséklet-korrekció).--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA MOTORTELJESÍTMÉNY MEGÁLLAPÍTÁSA1. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS1.1. Az EGK-típusjóváhagyási kérelemEgy gépjárműtípusra vonatkozó EGK-típusjóváhagyás kiadása iránti kérelmet a motorteljesítmény tekintetében a jármű gyártójának vagy meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania.1.1.1. A kérelemhez három példányban a következő okiratokat és adatokat kell csatolni:1.1.1.1. szabályszerűen kitöltött adatközlő lap;1.1.1.2. az 1. vagy 2. függelékben megkövetelt adatok.1.1.2. Ha a vizsgálatokat a típus-jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálat maga folytatja le, akkor részére a jóváhagyandó járműtípus egy jellemző járművét kell rendelkezésre bocsátani.1.2. DokumentációAmennyiben a kérelem megfelel az 1.1. pontnak, akkor az illetékes hatóság kiállítja a II. melléklet által megadott minta szerinti okiratot. Ennek az okiratnak a kiállításához azon tagállam illetékes hatósága, amely az EGK-típusjóváhagyási vizsgálatokért felelős, felhasználhatja azt a jelentést, amelyet az ezen irányelv előírásai szerint egy jóváhagyott vagy elismert laboratórium állított ki.2. HATÁLY2.1. Ez a módszer a 70/156/EGK irányelv I. melléklete szerint az M- és N-kategóriájú gépjárművek hajtására használt, és a következő típusok egyikéhez tartozó belsőégésű motorokra vonatkozik:2.1.1. belsőégésű dugattyús motorok (külső gyújtással vagy sűrítéses gyújtással), a szabaddugattyús motorok kivételével;2.1.2. forgódugattyús motorok.2.2. A módszert mind a szívó motorokra, mind a feltöltött motorokra alkalmazni kell.3. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:3.1. "Hasznos teljesítmény": az a teljesítmény, amelyet próbapadon, megfelelő fordulatszám mellett a forgattyús tengely vagy az annak megfelelő alkatrész végén mérnek az 1. táblázatban feltüntetett segédberendezésekkel felszerelt motoron. Ha a teljesítménymérést csak a motorra felszerelt sebességváltóval együttesen lehet lefolytatni, akkor számításba kell venni a sebességváltó hatásfokát.3.2. "Névleges teljesítmény": a motor teljes terhelés mellett mért legnagyobb hasznos teljesítménye.3.3. "Sorozatszerű felszerelés": egy bizonyos alkalmazásra a gyártó által meghatározott felszerelés.4. TELJES TERHELÉS MELLETT VÉGZETT TELJESÍTMÉNYMÉRÉSEK PONTOSSÁGA4.1. Forgatónyomaték: a mért forgatónyomaték ± 1 %-a [1].4.2. Fordulatszám:A mérési pontosságnak ± 0,5 %-nak kell lennie. A motor fordulatát lehetőleg automatikusan szinkronizált fordulatmérő és kronométer (vagy fordulatszámláló) segítségével kell mérni.4.3. Tüzelőanyag-fogyasztás: a mért fogyasztás ± 1 %-a.4.4. Tüzelőanyag-hőmérséklet: ±2 K.4.5. A motor beszívott levegőjének hőmérséklete: ±2 K.4.6. A légköri nyomás: ±100 Pa.4.7. Nyomás a szívóvezetékben: ±50 Pa (lásd az l. táblázat 1a. megjegyzését).4.8. A kipufogógáz ellennyomása a jármű kipufogócsövében: ± 200 Pa (lásd az 1. táblázat 1b. megjegyzését).5. VIZSGÁLAT A MOTOR HASZNOS TELJESÍTMÉNYÉNEK MEGÁLLAPÍTÁSÁRA5.1. Segédberendezések5.1.1. A vizsgálathoz felszerelendő segédberendezésekAzokat a segédberendezéseket, amelyek a motor üzemeltetése számára a tervezett alkalmazási célhoz szükségesek (és az 1. táblázatban vannak felsorolva), a vizsgálatnál lehetőleg ugyanabban a helyzetben kell a próbapadon elrendezni, mint a tervezett alkalmazási célnál.5.1.2. A vizsgálathoz leszerelendő segédberendezésekBizonyos, kizárólag a jármű üzemeltetéséhez szükséges, és adott esetben a motorra szerelt segédberendezéseket a vizsgálatokhoz le kell szerelni.Az alábbi, nem kimerítő jegyzék erre tartalmaz példákat:- a fékberendezés légsűrítője,- a kormánymű rásegítő-berendezésének szivattyúja,- a kerékfelfüggesztés szivattyúja,- a légkondicionáló berendezés.A le nem szerelhető felszerelések esetén az azok által felvett üresjárati teljesítményt meg lehet határozni, és hozzá lehet adni a mért teljesítményhez.I. TÁBLÁZATA motor hasznos teljesítményének megállapítására irányuló vizsgálathoz szükséges segédberendezésekSor | Segédberendezések | A hasznos teljesítmény vizsgálatánál használandó |1. | Szívórendszer | |Szívócsővezeték | Ha sorozatszerű – igen |Légszűrő |Szívászaj-csökkentő |Forgattyúház-szellőztető |Fordulatszám-határoló |2. | A szívócsővezeték levegő-előmelegítője | Ha sorozatszerű – igen (a lehető legkedvezőbb állásában kell működtetni) |3. | Kipufogórendszer | |Kipufogógáz-szűrő | Ha sorozatszerű – igen |Kipufogó-gyűjtőcső |Kipufogócsövek |Hangtompító |Végcső |Kipufogófék |Feltöltő |4. | Tüzelőanyag–szivattyú | Ha sorozatszerű – igen |5. | Porlasztó | |Elektromos vezérlőrendszer, áramlásmérő stb.(ha van) | Ha sorozatszerű – igen |Nyomáscsökkentő | Gázmotorok számára |Elgőzölögtető |Keverő berendezések |6. | Tüzelőanyag-befecskendezés (benzin és dízel tüzelőanyag) | |Előszűrő | Ha sorozatszerű – igen |Szűrő |Szivattyú |Nagynyomású vezeték |Befecskendező fúvóka |Levegőszelep (ha van) |Elektronikus vezérlőrendszer, áramlásmérő stb. (ha van) |Regulátor/szabályzó |Légköri terheléskorlátozó |7. | Folyadékhűtés | |Motorházfedél | Nem |Motorfedél levegőkilépője |Hűtő | Ha sorozatszerű – igen |Ventillátor, |A ventillátor légterelője |vízszivattyú |Termosztát |8. | Léghűtés | |Légterelő szerkezet | Ha sorozatszerű – igen |Légfúvó, |Hőfokszabályozó berendezés |9. | Elektromos felszerelés | Ha sorozatszerű – igen |10. | Feltöltő (ha van) | |Vagy közvetlenül a motor és/vagy a kipufogógázok által meghajtott feltöltő | Ha sorozatszerű – igen |Töltőlevegő-hűtő |Hűtőközeg-szivattyú vagy ventillátor (a motor által hajtott) |A hűtőközeg termosztátja (ha van) |11. | Pótlólagos próbapadi ventillátor | Igen – ha szükséges |12. | Kipufogógáz-tisztító berendezés | Ha sorozatszerű – igen |1. | A porlasztó(k) beállítása | Sorozatszerű beállítás a gyártó adatai szerint, amelyet a vizsgálat alatt fenn kell tartani |2. | A befecskendező szivattyú tüzelőanyag-szállító rendszerének beállítása |3. | Gyújtásbeállítás vagy befecskendezés-beállítás (vezérlési görbe) |4. | Regulátor beállítása |5. | Kibocsátáscsökkentő berendezések |5.3. Vizsgálati feltételek5.3.1. A hasznos teljesítmény mérését külső gyújtású motoroknál a gázpedál teljes lenyomása mellett, a sűrítéses gyújtású motoroknál pedig a befecskendező szivattyú teljes terhelése melletti szállítóteljesítményével kell lefolytatni, miközben a motor az 1. táblázat szerint van felszerelve.5.3.2. A méréseket állandósult üzemi körülmények mellett kell végezni, a motor megfelelő frisslevegő-ellátása mellett. A motornak a gyártó által ajánlott feltételeknek megfelelően bejáratottnak kell lennie. Az égésterek korlátozott mértékben tartalmazhatnak lerakódást.A vizsgálati feltételeknek, mint például a levegő belépési hőmérséklete (lásd a 6.2. pontot), a lehető legjobban meg kell közelíteniük a referenciaállapotot, hogy ezáltal a korrekciós tényező csökkenjen.5.3.3. A motor beszívott levegőjének (környezeti levegő) hőmérsékletét legfeljebb 0,15 m-rel a légszűrőbe való belépés előtt, vagy ha nincs szűrő, 0,15 m-rel a levegőbeszívó nyílás előtt kell mérni. A hőmérőt vagy a hőelemet védeni kell a hőbesugárzástól, és közvetlenül a levegőáramban kell elhelyezni. Védve kell lennie a tüzelőanyag által történő nedvesedéstől is. Megfelelő számú pontban kell a hőmérsékletet mérni, hogy reprezentatív közepes belépő hőmérsékletet lehessen mérni.5.3.4. A mérési adatok leolvasását addig nem szabad megkezdeni, amíg a forgatónyomaték, a fordulat és a hőmérséklet legalább egy percen át lényegében nem állandósul.5.3.5. A mérésekhez alapul vett fordulatszám a próbafutás vagy leolvasás közben nem ingadozhat többel, mint ± 1 %-kal vagy ± 10 min-1 értékkel; ilyenkor a nagyobbik tűrésértéket kell figyelembe venni.5.3.6. A fékteljesítményt, a tüzelőanyag-fogyasztást és a levegő belépési hőmérsékletét egyidejűleg kell mérni, és két olyan egymás után mért állandósult érték középértékét kell képezni, amely a fékteljesítmény és a tüzelőanyag-fogyasztás esetében 2 %-nál többel nem ingadozhat.5.3.7. A motorból történő kilépése helyén mért hűtőfolyadék-hőmérsékletet a gyártó által a termosztátra megadott felső szabályozási hőmérsékleten ± 5 K pontossággal kell tartani. Ha a gyártó nem közöl adatokat, a hőmérsékletnek 353 K ± 5 K értéknél kell lennie.Léghűtéses motoroknál a hőmérsékletnek egy, a gyártó által megnevezett ponton a gyártó által a referencia-feltételekben megnevezett maximális értékhez viszonyítva + 0/–20 K tartományon belül kell lennie.5.3.8. A tüzelőanyag hőmérsékletét a porlasztóba vagy a befecskendező szivattyúba való belépésnél kell mérni, és azt a motor gyártója által megszabott határértékeken belül kell tartani.5.3.9. A forgattyúházban, vagy adott esetben az olajhűtőből való kilépésnél mért kenőanyag-hőmérsékletnek a motorgyártó által megszabott határértékeken belül kell lennie.5.3.10. Adott esetben segédrendszert lehet alkalmazni, hogy a hőmérsékletet az 5.3.7., 5.3.8. és 5.3.9. szerinti határértékeken belül lehessen tartani.5.3.11. TüzelőanyagFüstölésgátló, adalékok nélküli, kereskedelemben kapható tüzelőanyagot kell használni. Vitás esetekben referencia-tüzelőanyagnak számít a legutóbb a 83/351/EGK irányelvvel [13] módosított, a gépjárművek külső gyújtású motorjainak kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. március 20-i 70/220/EGK tanácsi irányelv [14]:a) VI. mellékletének (l) bekezdésében a külső gyújtású motorok számára meghatározott tüzelőanyag; ésb) VI. mellékletének (2) bekezdésében a sűrítéses gyújtású motorok számára meghatározott tüzelőanyag.A gyártó választhat, hogy a fent megnevezett referencia-tüzelőanyag helyett a CEC [15] referencia-tüzelőanyagot alkalmazza (CEC-RF-08-A-85 az olyan külső gyújtású motorok számára, amelyek ólommentes benzinnel üzemelnek, és CEC-RF-03-A-84 a sűrítéses gyújtású motorok számára).5.4. A vizsgálatok lefolytatásaA méréseket elegendő, kiválasztott motor-fordulatszámon kell lefolytatni, hogy a teljesítményjelleg-görbéket a gyártó által közölt minimális és maximális fordulatszám között pontosan és teljes mértékben fel lehessen venni. E fordulatszám-tartománynak tartalmaznia kell azt a fordulatszámot, amelynél a motor a legnagyobb teljesítményét leadja. Mindenkor legalább két stabilizált mérés középértékét kell meghatározni.5.5. A koromkibocsátás értékének méréseSűrítéses gyújtású motoroknál a koromértéket a kipufogógázok 72/306/EGK irányelv [16] VI. melléklete szerinti vizsgálatának megfelelően kell ellenőrizni.5.6. Rögzítendő adatokA rögzítendő adatokat az 1. függelék sorolja fel.6. TELJESÍTMÉNYKORREKCIÓS TÉNYEZŐK6.1. FogalommeghatározásA teljesítménykorrekciós tényező az az együttható, amellyel a 6.2. pontban meghatározott légköri referencia-feltételek szerinti motorteljesítmény meghatározható:P0 = α · Pahol:P0 = a korrigált teljesítmény (azaz az atmoszférikus feltételek melletti teljesítmény);α = a korrekciós tényező (αa vagy αd);P = a mért teljesítmény (vizsgált teljesítmény).6.2. Légköri referenciafeltételek6.2.1. Hőmérséklet (T0): 298 K (25 °C)6.2.2. Nyomás (száraz) (pso): 99 kPaMegjegyzés:A száraz nyomás 100 kPa teljes nyomáson és 1 kPa vízgőznyomáson alapul.6.3. Légköri vizsgálati feltételekA vizsgálat alatt a következő légköri feltételeknek kell teljesülniük:6.3.1. Hőmérséklet (T)Külső gyújtású motoroknál 288 K ≤ T ≤ 308 KSűrítéses gyújtású motoroknál 283 K ≤ T ≤ 313 K6.3.2. Nyomás (ps)80 kPa ≤ ps ≤ 110 kPa6.4. Az αa és αd korrekciós tényezők megállapítása [17]6.4.1. Szívó vagy feltöltött motorok külső gyújtással – αa tényezőαa =.[18]ahol:T = a motor által beszívott levegő abszolút hőmérséklete Kelvin-fokban K);ps = az atmoszférikus nyomás (száraz) kilopascalban (kPa), azaz a légköri nyomás, a vízgőz-nyomás levonásával.A laboratórium által teljesítendő feltételek:Ahhoz, hogy egy vizsgálat érvényes legyen, a következő feltételnek kell teljesülnie:0,93 ≤ αa ≤ 1,07Ha a határértéket túllépik, akkor pontosan fel kell tüntetni a vizsgálati jegyzőkönyvben a megállapított értéket és a vizsgálati körülményeket (hőmérséklet és nyomás).6.4.2. Sűrítéses gyújtású motorok – αd tényezőAz αd teljesítménykorrekciós tényezőt konstans sűrítéses gyújtású motorokra vonatkozóan állandó tüzelőanyag-adagolási arány mellett a következő képlet alapján kell megállapítani:αd = (fa) fm,ahol:fa = a légköri nyomást figyelembe vevő tényező;fm = az egyes motortípusokra és beállításokra jellemző tényező.6.4.2.1. Atmoszférikus tényező, faEz a tényező azoknak a hatásoknak a figyelembevételére szolgál, amelyeket a környezeti feltételek (levegőnyomás, hőmérséklet és nedvesség) gyakorolnak a motor által beszívott levegőre.Az atmoszférikus tényezőre vonatkozó képlet a motor jellege szerint változik.6.4.2.1.1. Szívómotorok és mechanikusan feltöltött motorok:f=.T2980,76.4.2.1.2. Turbófeltöltős motorok a töltőlevegő hűtésével vagy hűtése nélkül:f=.T2981,56.4.2.2. Motortényező, fmfm a qc (korrigált tüzelőanyag-áramlás) függvénye:fm = 0,036 × qc – 1,14,ahol:qc = q/r,ahol:q = a tüzelőanyag átmenő mennyisége munkaciklusonként és a teljes beszívott mennyiség egy literre vonatkoztatva, milligrammokban [mg/(liter × munkaciklus)],r = nyomásviszony a kompresszor kiáramlási és szívó nyílása között (r = 1 a nem feltöltött motoroknál).Ez a képlet a qc értékekre a legalább 40 mg/(liter × munkaciklus)-tól legfeljebb 65 mg/(liter × munkaciklus)-t magában foglaló tartományban érvényes.40 mg/(liter × munkaciklus) alatti qc értékeknél fm-re konstans 0,3 értéket kell behelyettesíteni (fm = 0,3).65 mg/(liter × munkaciklus) feletti qc értékeknél fm-re konstans 1,2 értéket (fm=1,2) kell behelyettesíteni (lásd az ábrát):+++++ TIFF +++++6.4.2.3. A laboratórium által teljesítendő feltételekAhhoz, hogy a vizsgálat érvényes legyen, az αd korrekciós tényezőnek az alábbi feltételeknek kell megfelelnie:0,9 ≤ αd ≤ 1,1Ha túllépik ezeket a határértékeket, akkor a vizsgálati jelentésben pontosan meg kell adni a ténylegesen megállapított korrekciós értéket és a vizsgálati feltételeket (hőmérséklet és nyomás).7. VIZSGÁLATI JELENTÉSA vizsgálati jelentésnek tartalmazni kell az eredményeket és az összes olyan számítást, mely a II. mellékletben megadott hasznos teljesítmény megállapításához szükséges, továbbá az e melléklet 1. vagy 2. függelékében feltüntetett motorjellemzőket.8. A MOTORTÍPUS MEGVÁLTOZTATÁSAAz illetékes hatósággal közölni kell a motor minden változtatását az e melléklet 1. vagy 2. függelékében feltüntetett jellemzők tekintetében. A hatóság döntése az alábbi lehet:8.1. úgy ítéli meg, hogy a végrehajtott módosítások nincsenek jelentős hatással a motorteljesítményre; vagy8.2. kezdeményezheti a motorteljesítmény újbóli megállapítását az általa szükségesnek ítélt vizsgálatok lefolytatása mellett.9. TŰRÉSEK A HASZNOS TELJESÍTMÉNY MÉRÉSÉNÉL9.1. A műszaki szolgálat által megállapított hasznos motorteljesítmény a gyártó által megadott hasznos teljesítménytől ± 2 %-kal térhet el (a motor fordulatszámának 1,5 %-os tűrése mellett).9.2. A gyártás-megfelelőség vizsgálata alkalmával a vizsgált motor hasznos teljesítménye a típus-jóváhagyási értéktől ± 5 %-kal térhet el.[1] A forgatónyomatékot mérő rendszert úgy kell kalibrálni, hogy annál figyelembe kell venni a súrlódási veszteségeket. A pontosság a próbapad méréstartományának alsó felében a mért forgatónyomaték ± 2 %-a lehet.[13] HL L 197., 1983.7.20., 1. o.[14] HL L 76., 1970.4.6., 1. o.[15] A motorolajok és tüzelőanyagok vizsgálatainak fejlesztésével foglalkozó európai koordinációs tanács.[16] HL L 190., 1972.8.20., 1. o.[17] A vizsgálatokat kondicionált helyiségben is el lehet végezni, ahol a légköri körülmények szabályozhatók.[18] Azoknál a motoroknál, amelyek automatikus levegőhőmérséklet-szabályozással vannak felszerelve, amely viszont olyan méretezésű, hogy teljes terheléses üzemben 25°C-nál nincs előmelegített levegő hozzávezetés, a vizsgálatot teljesen zárt szabályzó mellett kell végezni. Ha a szabályzó 25°C-nál még működésben van, a vizsgálatokat rendesen üzemelő szabályzó mellett kell végezni, és a korrekciós tényezőben a hőmérséklet tagot nullával felvettnek kell minősíteni (nincs hőmérséklet-korrekció).--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1978. május 19.) a gépjárművek belső berendezéseire (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre vagy tolótetőre, az ülések háttámlájára és hátsó ülésfelületére) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/60/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0632

Hivatalos Lap L 206 , 29/07/1978 o. 0026 - 0042 finn különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0175  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 7 o. 0155  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0175  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0225  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0225

		A Bizottság irányelve(1978. május 19.)a gépjárművek belső berendezéseire (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre vagy tolótetőre, az ülések háttámlájára és hátsó ülésfelületére) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/60/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(78/632/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGAtekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a csatlakozási okmánnyal módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 11., 12. és 13. cikkére,tekintettel a gépjárművek belső berendezéseire (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre vagy tolótetőre, az ülések háttámlájára és hátsó ülésfelületére) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1973. december 17-i 74/60/EGK tanácsi irányelvre [2],mivel a szerzett tapasztalatok és a műszaki haladás jelenlegi szintjének figyelembevételével lehetőség van a követelményeknek a tényleges vizsgálati feltételekhez való közelítésére;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a gépjárművek kereskedelme műszaki akadályainak megszüntetéséről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 74/60/EGK irányelv mellékletei ezen irányelv melléklete szerint módosulnak.2. cikk(1) 1979. január 1-jei hatállyal a tagállamok a gépjárművek belső berendezéseivel (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeivel, a kezelőszervek elrendezésével, a tetővel vagy tolótetővel, az ülések háttámlájával és hátsó ülésfelületével) kapcsolatos okokból:- nem tagadhatják meg az adott járműtípus EGK-típusjóváhagyásának megadását, a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett okirat kibocsátását vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását,- nem tilthatják meg a járművek forgalomba helyezését, amennyiben az ilyen járműtípus vagy járművek belső berendezései (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részei, a kezelőszervek elrendezése, a tető vagy tolótető, az ülések háttámlája és hátsó ülésfelülete) megfelelnek az ezen irányelvvel módosított 74/60/EGK irányelv rendelkezéseinek.(2) 1979.- január 1-jei hatállyal a tagállamok- nem állíthatják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett okiratot olyan járműtípusra, amelynek belső berendezései (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részei, a kezelőszervek elrendezése, a tető vagy tolótető, az ülések háttámlája és hátsó ülésfelülete) nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 74/60/EGK irányelv rendelkezéseinek,- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás megadását olyan járműtípusra, amelynek belső berendezései (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részei, a kezelőszervek elrendezése, a tető vagy tolótető, az ülések háttámlája és hátsó ülésfelülete) nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 74/60/EGK irányelv rendelkezéseinek.(3) 1982. október 1-jei hatállyal a tagállamok megtilthatják az olyan járművek forgalomba helyezését, amelyek belső berendezései (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részei, a kezelőszervek elrendezése, a tető vagy tolótető, az ülések háttámlája és hátsó ülésfelülete) nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 74/60/EGK irányelv rendelkezéseinek.3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1979. január 1-jéig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. május 19-én.a Bizottság részérőlÉtienne Davignona Bizottság tagja[1] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[2] HL L 38., 1974.2.11., 2. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 1973. DECEMBER 17-I 74/60/EGK TANÁCSI IRÁNYELV MELLÉKLETÉNEK MÓDOSÍTÁSAII. MELLÉKLETFOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM ÉS MŰSZAKI ELŐÍRÁSOKA 2.6. pont szövege a következő:"Övvonal" a jármű oldalsó ablakai átlátszó alsó kontúrjai által képzett vonal.A 2.7. pont szövege a következő:A "nyitható tetejű jármű" az a jármű, amelynél bizonyos üzemállapotokban az övvonal felett az első tetőtámaszokon és/vagy a bukóvasakon és/vagy a biztonsági övek rögzítőin kívül semmiféle merev rész nincs.A 2.8. pont szövege a következő:A "tolótetős jármű" az a jármű, amelynél csak a tető vagy annak egy része hajtható vissza, vehető le vagy csúsztatható vissza, és a jármű fennmaradó szerkezeti részei az övvonal felett maradnak.A 2.9. pont szövege a következő:"Felhajtható ülés" alkalmi használatra szánt segédülés, amely rendes esetben fel van hajtva.Az 5.3. pont szövege a következő:Az utastérnek azon keresztsík előtt elhelyezkedő belső berendezései, amelyek a hátsó ülésre helyezett próbabábu törzsének vonatkoztatási vonalán haladnak keresztül.Az 5.3.1. pont szövege a következő:HatályAz alábbi 5.3.2. pont előírásai a fogantyúkra, karokra és a működtető berendezések gombjaira valamint az 5.1. és 5.2. pontban nem említett egyéb kiálló részekre vonatkoznak (lásd az 5.3.2.2. pontot is).Az 5.3.2. pont szövege a következő:KövetelményekHa az 5.3.1. pontban említett részek olyan elrendezésűek, hogy a jármű utasai azoknak neki tudnak ütközni, akkor azoknak meg kell felelniük az 5.3.2.1.-5.3.4. pontok követelményeinek. Olyan részeknek, amelyeknek az utasok nekiütközhetnek, azon részek tekintendők, amelyek egy 165 mm átmérőjű gömbbel megérinthetőek, és amelyek az első ülések legalsó H-pontja (lásd IV. melléklet) felett, azelőtt a keresztsík előtt helyezkednek el, amelyben a hátulsó ülésre felhelyezett próbabábu törzsének a vonatkoztatási vonala húzódik, valamint kívül vannak a 2.3.1. és 2.3.2. pontban meghatározott tartományokon.Az 5.3.3. pont szövege a következő:Az 5.3.2.3. pont előírásai nem vonatkoznak a padlóhoz erősített kézifékkarra; az ilyen karoknak, ha ezek oldott helyzetben valamilyen részükkel túlnyúlnak az első ülés legalsó H-pontján keresztülmenő vízszintes síkon (lásd IV. melléklet), legalább 6,5 cm2 keresztmetszeti területtel kell rendelkezniük egy olyan vízszintes síkban mérve, amely a leginkább kiálló résztől (függőleges irányban mérve) legfeljebb 6,5 mm-re van. A lekerekítési sugarak nem lehetnek 3,2 mm-nél kisebbek.Az 5.3.4. pont után az alábbi 5.3.4.1. pontot kell beilleszteni:5.3.4.1. A tetőhöz erősített, de nem a tetőkonstrukcióhoz tartozó elemeknek, mint a kapaszkodó fogantyúk, tetőlámpák, napellenzők stb., legalább 3,2 mm-es lekerekítési sugárral kell rendelkezniük, ezen kívül a kiálló részek szélessége nem lehet kisebb, mint a kiugrás függőleges mérete, vagy ellenkező esetben a kiálló részeknek a III. melléklet követelményeivel összhangban energiaelnyelőnek kell lenniük.Az 5.4.2.1. pont szövege a következő:A tető belső oldalán az utasok feletti vagy előtti részen nem lehet hátrafelé vagy lefelé irányuló veszélyes egyenetlenség vagy éles szél. Különösen a kiálló részek szélessége nem lehet kisebb, mint a kiugrás függőleges mérete, és az éleknek nem lehet 5 mm-nél kisebb lekerekítési sugaruk. Különösen a merevítők és a bordák – a tetőkeretnek az ablaktáblák és ajtók feletti megerősítései kivételével – nem nyúlhatnak ki 19 mm-nél nagyobb mértékben.Az 5.4.2.2. pont szövege a következő:Ha a merevítők vagy bordák nem tesznek eleget az 5.4.2.1. pont követelményeinek, akkor azoknak a III. melléklet követelményeivel összhangban energiaelnyelőnek kell lenniük.Az 5.4.2. ponthoz a következő kerül beillesztésre:5.4.2.3. A nyitható tető megfeszítésére szolgáló huzalok és a napellenző keretek legfeljebb 5 mm átmérőjűek lehetnek, vagy azoknak a III. melléklet követelményeivel összhangban energiaelnyelőnek kell lenniük. A napellenzőkeretek nem szilárd rögzítő részeinek meg kell felelniük az 5.3.4.1. pont követelményeinek.Az 5.5. pont szövege a következő:Tolótetős járművekAz 5.5.1.1. pont szövege a következő:Az alábbi valamint az 5.4 pont követelményei a tolótetős járművekre zárt tető mellett vonatkoznak.Az 5.5.1.2.2. pont szövege a következő:felületüknek lekerekített élekben kell végződniük, amelyek sugara 5 mm-nél nem kisebb.Az 5.6. pont szövege a következő:KabrioletekAz 5.6.1. pont szövege a következő:A nyitható vagy tolótetős járművek esetében az 5.4. pont követelményeinek csak a bukóvasak felső részei alsó oldalának, valamint a szélvédőüveg keretek felső részének kell megfelelniük, azok valamennyi rendes használati helyzetében. A nem merev tetők megtámasztására szolgáló összehajtható rudazatnak, az összekötő tagokat is beleértve, az utasok előtt vagy fölött nem lehetnek hátrafelé vagy lefelé irányuló veszélyes egyenetlenségei vagy éles szélei.Az 5.6.2. pontot el kell hagyni.Az 5.7. pont szövege a következő:A járműhöz rögzített ülések hátsó része.Az 5.7.1.2.3. pont szövege a következő:A fej 5.7.1.2.1. pontban és az 5.7.1.2.2. pontban előírt határokon kívül fekvő ütközési tartományában az ülőkeret részeinek párnázottnak kell lenniük annak elkerülésére, hogy a fej közvetlenül érintkezhessen a keretnek azon részeivel, amelyeknek ebben a tartományban legalább 5 mm-es lekerekítési sugárral kell rendelkezniük. Ezek a részek abban az esetben megengedettek, ha a III. melléklet követelményeivel összhangban energiaelnyelők.Az 5.7.2. pont szövege a következő:Ezek az előírások nem vonatkoznak a leghátulsó ülésekre, az oldalsó, hátrafelé néző vagy az egymás mögé rendezett, ellenkező irányba néző ülésekre, valamint a felhajtható ülésekre. Ha az ülések, a fejtámlák és azok támaszainak ütközési tartománya olyan részeket foglal magában, amelyek 50 Shore A-nál kisebb keménységű szerkezeti anyaggal vannak bevonva, akkor – III. melléklet energiaelnyelésre vonatkozó követelményei kivételével – az előbbi előírások csak a merev részekre vonatkoznak.A korábbi 5.8. pont számozása 5.8.1.-re változikAz új 5.8. pont szövege a következő:Más, nem meghatározott felszerelések.II. MELLÉKLETA FEJ ÜTKÖZÉSI TARTOMÁNYÁNAK MEGHATÁROZÁSAA 2.2. pont szövege a következő:A csuklóponttól a fej tetőpontjáig terjedő minden olyan távolságra, amelyet a vizsgáló berendezés és a jármű belső méretei együtt lehetővé tesznek, az összes H-pont előtt fekvő érintési pontot meg kell határozni.Ha a vizsgáló berendezés feje a csuklós rögzítési pont és a fejtetőpont közötti lehető legkisebb távolsági méretre van beállítva, a hátsó H-pontból kiindulva az első ülésen túlnyúlik, akkor ehhez a speciális vizsgálathoz nem adódik érintkezési pont.A 2.3. pont szövege a következő:A lehetséges érintkezési pontokat egy függőlegesen álló vizsgáló berendezésből kiindulva kell meghatározni úgy, hogy azt a jármű H-pontján átmenő hosszsík két oldalán az ezzel 0-tól 90°-os szöget bezáró függőleges síkokban lévő összes ívben előre és lefelé kell billenteni.III. MELLÉKLETENERGIAELNYELÉSRE ALKALMAS SZERKEZETI ANYAGOK VIZSGÁLATI MÓDSZEREAz 1.3.3. pont szövegét el kell hagyni. A számozás zárójelbe kerül.Az 1.4.1. pont szövege a következő:Az ütközési irányt a vizsgálandó felületen lévő minden ütközési pontra vonatkozólag a II. mellékletben leírt vizsgáló berendezés fejének pályájához húzott érintő segítségével kell meghatározni.Az I. melléklet 5.3.4.1. és 5.4.2.2. pontjában megjelölt részek vizsgálataihoz a vizsgálati berendezés karját a berendezés csuklópontja és a fej legfelső pontja között legfeljebb <NUM<1000</NUM< mm távolságig meg kell hosszabbítani addig, amíg a vizsgálandó elemmel az érintkezés létre nem jön. Azonban az 5.4.2.2. pontban említett azon merevítésekre vagy bordákra, amelyek ebben az esetben nem lennének megérinthetőek, továbbra is az I. melléklet 5.4.2.1. pontjának a követelményei vonatkoznak azok kivételével, amelyek a kiálló rész magasságára vonatkoznak.IV. MELLÉKLETE melléklet szövege helyébe a következő szöveg lép:ELJÁRÁS A H-PONT ÉS A TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖG MEGHATÁROZÁSÁRA ÉS AZ R-PONT H-PONTHOZ VISZONYÍTOTT HELYZETÉNEK, VALAMINT A TERVEZÉSI ÉS A TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖG KÖZÖTTI VISZONY VIZSGÁLATÁRA1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. H-pontA "H-pont" az a pont, amely egy ülő személy helyzetét jellemzi a jármű utasterében, és egy függőleges hosszanti síkban helyezkedik el, amelyen a 3. pontban leírt próbabábuval szimulált emberi test combjai és a törzse közötti elméleti forgástengely áthalad.1.2. Az ülőhely R-pontja vagy vonatkoztatási pontjaAz "R-pont" vagy a "jármű vonatkoztatási pontja" a gyártó által megadott vonatkoztatási pont;1.2.1. amely a jármű szerkezetére vonatkoztatott koordinátákkal rendelkezik;1.2.2. amely minden egyes ülés tekintetében a jármű gyártója által megadott legalsó és leghátsó normális utazási vagy használati helyzetben megfelel a törzs és a combok közötti forgáspont (H-pont) elméleti helyzetének.1.3. HáttámlaszögA "háttámlaszög" a háttámla dőlése a függőlegeshez képest.1.4. Tényleges háttámlaszögA "tényleges háttámlaszög" az a szög, amelyet a H-ponton átmenő függőleges alkot a 3. pontban leírt próbabábuval szimulált emberi test törzsvonatkoztatási vonalával.1.5. Tervezési háttámlaszögA "tervezési háttámlaszög" az a járműgyártó által előirányzott szög, amely1.5.1. megállapítja a háttámlaszöget minden egyes ülés a jármű gyártója által megadott legalsó és leghátsó normális utazási vagy használati helyzetére;1.5.2. az R-pontban a függőleges és a törzs-vonatkoztatási vonal alkotta szög és1.5.3. elméletileg a tényleges háttámlaszögnek felel meg.2. A H-PONTOK ÉS A TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖGEK MEGHATÁROZÁSA2.1. A járműgyártó által előirányzott mindegyik ülőhelyre meg kell határozni egy H-pontot és egy tényleges háttámlaszöget. Ha az ugyanabban a sorban lévő ülőhelyek hasonlónak tekinthetők (sorülés, megegyező ülések stb.), akkor mindegyik ülősorra csak egy H-pontot és egy tényleges háttámlaszöget kell meghatározni, amelynél a 3. pontban leírt próbabábut egy olyan helyre kell helyezni, amely a sorra nézve tipikusnak tekinthető. Ez a hely:2.1.1. az első sorban a vezetőülés;2.1.2. a hátsó sor(ok)ra nézve egy szélső ülőhely.2.2. A H-pont és a tényleges háttámlaszög meghatározásához az említett ülést a gyártó által megadott legalsó és leghátsó utazási vagy használati helyzetbe kell hozni. Olyan háttámlát, amelynek a dőlése állítható, a járműgyártó megadása szerint rögzíteni kell; ha ez a megadás hiányzik, akkor a háttámlát olyan tényleges háttámlaszögben kell rögzíteni, amely a lehető legközelebb van a 25°-hoz.3. A PRÓBABÁBU LEÍRÁSA3.1. Háromdimenziós próbabábut kell használni, amelynek a tömege és alakja egy közepes nagyságú felnőtt férfiénak felel meg. A próbabábut az e melléklet függelékében található 1. és 2. ábra szemlélteti.3.2. A próbabábu a következőkből áll:3.2.1. két alkotórész, amelyek egyike a test hátát, a másik annak ülőfelületeit képviseli; a két rész egy, a törzs és a combok közötti forgástengelyt képező tengellyel csuklósan össze van kapcsolva egymással. E tengely és az ülőhely hosszanti középsíkjának metszéspontja adja a H-pontot;3.2.2. két alkotórészből, amelyek a lábszárakat szimulálják, és amelyek azzal a résszel, amely az ülőfelületet képezi, csuklósan össze vannak kötve;3.2.3. két alkotórészből, amelyek a lábfejeket szimulálják, és amelyek a lábszárakkal a bokákat szimuláló csuklókkal vannak összekapcsolva;3.2.4. ezen kívül azt a részt, amely az ülőfelületet képviseli, a keresztlejtés beállítására egy vízszintezővel kell ellátni.3.3. A terhelő tömegeket a mindenkori súlypontot képező helyen úgy kell elhelyezni, hogy a próbabábu össztömege 75 kg ± 1 % legyen. A tömegekre vonatkozó részletes adatok az e melléklet függelékének 2. ábrájához tartozó táblázatban találhatók.3.4. A próbabábu törzs-vonatkoztatási vonala egy olyan egyenesnek tekinthető, amely a comb/törzs-csuklón és az elméleti nyak/mellkas-csuklón halad keresztül (lásd. e melléklet függelékének 1. ábráját).4. A PRÓBABÁBU ELHELYEZÉSEA háromdimenziós próbabábut a következő módon kell elhelyezni:4.1. A járművet vízszintes helyzetbe kell hozni; az üléseket a 2.2. pont szerint kell beállítani.4.2. A vizsgálandó ülést egy darab ruhaanyaggal úgy kell letakarni, hogy az megkönnyítse a próbabábu helyes elhelyezését.4.3. A próbabábut úgy kell felhelyezni az érintett ülésre, hogy a csuklós tengely merőleges legyen a jármű hosszanti középsíkjára.4.4. A próbabábu lábfejeit a következőképpen kell elhelyezni:4.4.1. az első ülések esetén a lábfejeket úgy kell elhelyezni, hogy a próbabábu-ülőfelület keresztlejtésének beállítására szolgáló vízszintező vízszintesen álljon.4.4.2. a hátulsó ülések esetén a lábfejeknek, amennyire lehetséges, érinteniük kell az első üléseket. Ha azután a lábfejek a padló különböző magasságú részein állnak, akkor az a lábfej, amelyik először érinti az előző ülést, vonatkoztatási pontként szolgál, és a másik lábfejet úgy kell elrendezni, hogy a próbabábu-ülőfelület keresztlejtésének beállítására szolgáló vízszintező vízszintesen álljon.4.4.3. A H-pont egy középső ülőhelyre vonatkozó meghatározásakor a lábakat az alagúttól jobbra és balra kell elhelyezni.4.5. A terhelő tömegeknek a lábszárakra történő felerősítése után az ülőhely keresztlejtésének beállítására szolgáló vízszintezőt vízszintes helyzetbe kell hozni, azután a combok terhelő tömegeit kell felhelyezni a próbabábu ülőfelületét képviselő részre.4.6. A próbabábut a térdcsuklók tengelyének a segítségével el kell távolítani a háttámlától; a hátat előre kell hajtani. Ezt követően a próbabábut az ülésen ismét a kiinduló helyzetébe kell hozni azáltal, hogy az ülőfelületét addig kell hátratolni, ameddig az ellenállásba nem ütközik; azután a próbabábu hátát ismét a háttámlához kell billenteni.4.7. Egy 10 daN ± 1 daN nagyságú erőt kell kétszer vízszintes irányban a próbabábura kifejteni. Az erő iránya és támadáspontja a függelék 2. ábráján fekete nyíllal van ábrázolva.4.8. Az ülőfelületet terhelő tömegeknek a jobb és a bal oldalon történő felhelyezése után a törzs terhelő tömegeit kell felerősíteni. A próbabábu keresztlejtésével kapcsolatos vízszintezőnek vízszintesnek kell maradnia.4.9. A háttámlával való minden súrlódás elkerülése érdekében, a próbabábu keresztlejtésével kapcsolatos vízszintező vízszintesen tartása mellett, a hátat addig kell előrehajtani, amíg a törzs terhelő tömegei a H-pont fölött nem lesznek.4.10. Az elhelyezés befejezéséhez a próbabábu hátát óvatosan hátrafelé kell mozdítani. A próbabábu keresztlejtésével kapcsolatos vízszintezőnek vízszintesen kell állnia. Ha ez nem így történik, akkor a fent leírt eljárást meg kell ismételni.5. EREDMÉNYEK5.1. A próbabábu 4. pont szerinti elhelyezése esetén az érintett járműülés H-pontját és tényleges háttámlaszögét a próbabábu H-pontja és törzsvonatkoztatási vonalának dőlésszöge képezi.5.2. A járműgyártó által rendelkezésre bocsátott adatokkal történő összehasonlítás érdekében meg kell határozni a H-pont koordinátáit három egymásra merőleges sík vonatkozásában, valamint a tényleges háttámlaszöget.6. AZ R- ÉS A H-PONT RELATÍV HELYZETÉNEK ÉS A TERVEZÉSI ÉS TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖG KÖZÖTTI VISZONY VIZSGÁLATA6.1. Az 5.2. pont szerinti, a H-pontra és a tényleges háttámlaszögre vonatkozó mérési eredményeket össze kell hasonlítani az R-pont koordinátáival és a járműgyártó által megadott tervezési háttámlaszöggel.6.2. Az R-pont és a H-pont relatív helyzete és a tervezési és tényleges háttámlaszög közötti viszony az érintett ülőhelyre nézve akkor számít megfelelőnek, ha a koordinátáival megadott H-pont egy olyan hosszirányú téglalapban fekszik, amelynek vízszintes oldalai 30 mm, függőleges oldalai 20 mm hosszúak, és amelynek átlói az R-pontban metszik egymást, és amennyiben a tényleges háttámlaszög 3°-nál nem tér el jobban a tervezési háttámlaszögtől.6.2.1. Ha ezek a feltételek teljesülnek, akkor a vizsgálatához az R-pontot és a tervezési háttámlaszöget kell figyelembe venni; szükség esetén a próbabábut úgy kell beállítani, hogy a H-pont egybeessen az R-ponttal, valamint a tényleges háttámlaszög egybeessen a tervezési háttámlaszöggel.6.3. Ha a H-pont vagy a tényleges háttámlaszög nem felel meg a 6.2. szerinti előírásoknak, akkor két további H-pont- vagy tényleges háttámlaszög-meghatározást (összesen három meghatározást) kell végezni. Ha a három, ilyen módon kapott eredményből kettő megfelel az előírásoknak, akkor a vizsgálat eredménye megfelelő.6.4. Ha a három vizsgálati eredményből legalább kettő nem felel meg a 6.2. pont szerinti előírásoknak, akkor a vizsgálat eredménye elégtelennek tekintendő.6.5. A 6.4. pontban leírt esetben, vagy ha a vizsgálatot azért nem lehet végrehajtani, mert a járműgyártó által szolgáltatandó adatok az R-pont helyzetéről vagy a tervezésileg megállapított háttámlaszögről hiányoznak, akkor a három meghatározás eredményeinek középértéke minden esetben felhasználható, ahol az irányelv az R-pontot vagy a tervezési háttámlaszöget említi.6.6. Sorozatgyártású jármű esetében Az R-pont és a H-pont relatív helyzetének és a tervezési és tényleges háttámlaszög közötti viszonynak a vizsgálatához a 6.2. pontban említett téglalapot egy 50 mm oldalhosszúságú négyzettel kell helyettesíteni, továbbá a tényleges háttámlaszög a tervezési háttámlaszögtől nem térhet el többel, mint ± 5°.Melléklet+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++V. FÜGGELÉKELJÁRÁS A KIÁLLÓ RÉSZEK MÉRÉSÉREAz 1. pont szövege a következő:Annak meghatározására, hogy egy elem milyen mértékben áll ki ahhoz a részhez képest, amelyen az el van helyezve, egy 165 mm átmérőjű gömböt kell végiggördíteni a szóban forgó résszel állandó érintkezésben a szóban forgó résszel létrejövő első érintkezési pontból kiindulva. A kiálló rész értéke a gömbközéppont felületre merőleges távolságának a lehető legnagyobb "y"-változása.Ha a falak, alkatrészek stb. kisebb, mint 50 Shore A keménységű szerkezeti anyaggal vannak bevonva, akkor a kiálló részek meghatározására szolgáló, fent leírt eljárást az említett anyagok eltávolítása után kell végrehajtani.FÜGGELÉK AZ I., II., III., IV. ÉS VI. MELLÉKLETHEZMEGJEGYZÉSEK AZ I. FÜGGELÉKHEZFOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM ÉS ELŐÍRÁSOKA 2.2. ponthoz:A vonatkoztatási tartományba a belső visszapillantó tükör nem tartozik bele. Az energiaelnyelő képesség vizsgálatát a belső visszapillantó tükör nélkül kell elvégezni. Az ingának nem szabad a tükörtartóra felcsapódnia.A 2.3. és 2.3.1. ponthoz:Az e pontok szerint meghatározott, a kormánykerék mögötti kizárt tartomány magában foglalja az első üléseken lévő valamennyi utas tekintetében a fej ütközési tartományát is.Az állítható kormánykerekek esetében a kizárt tartomány arra a tartományra korlátozódik, amely az egyes lehetséges vezetői helyzetekhez tartozó kizárt tartományok közös területe.Ha a kormánykerekek között választási lehetőség áll fenn, akkor a kizárt tartományt a legkisebb átmérőjű, legkedvezőtlenebb kormánykerék használata mellett kell meghatározni.A 2.4. ponthoz:A műszerfal vonatkoztatási magassága az utastér egész szélességére kiterjed, és azt egy függőleges egyenes és a műszerfal azon leghátsó érintési pontjai adják meg, amelyek az egyenesnek a jármű egész szélességében történő eltolásakor keletkeznek. Ha egyidejűleg kettő vagy több érintkezési pont adódik, akkor a műszerfal vonatkoztatási magasságának meghatározásához az alsó érintési pontot kell figyelembe venni. Konzolok esetén, ha a műszerfal vonatkoztatási magassága nem határozható meg egy függőleges egyenes érintési pontjaival, akkor ezt a vonatkoztatási magasságot ott kell meghatározni, ahol egy, 25,4 mm-rel az első ülés H-pontja felett elhelyezkedő vízszintes vonal a konzolt metszi.A 2.5. ponthoz:A jármű oldalain a tető az ajtónyílás felső szélénél kezdődik. Normális esetben a tető oldalsó határát a kocsiszekrény nyitott ajtónál megmaradó alsó széle (oldalnézet) képezi. Ablakok esetén a tető oldalsó határa az átlátszó rész folyamatos körvonala (az oldalsó ablaktáblák behatolási helye). A tetőtámaszok tartományában a tető oldalsó határa az átlátszó körvonalakat összekötő vonalon fut. A 2.5. pont meghatározása vonatkozik a 2.7. és 2.8. pontban meghatározott járművek valamennyi zárt tetőnyílására is.A méréseknél a lefelé kiálló széleket figyelmen kívül kell hagyni. Ezek a jármű oldalfal részének számítanak.+++++ TIFF +++++A 2.7. ponthozEgy le nem vehető hátsó ablak a kocsiszekrény merev részének számít.Az 5.1.1. ponthozÉles él egy kemény szerkezeti anyagból kialakított él, 2,5 mm-nél kisebb lekerekítési sugárral, a faltól mért 3,2 mm-nél kisebb kiugrások kivételével. Erre az esetre a legkisebb sugárra vonatkozó előírás nem vonatkozik, feltéve hogy a kiugrás magassága nem nagyobb, mint szélességének a fele és a szélei le vannak tompítva.A rácsok akkor tekinthetők megfelelőnek, ha azok eleget tesznek az alábbi táblázatban megadott minimum-követelményeknek:(milliméter) |Sík elemek | Lekerekített elemek | Legkisebb sugár Az elemek közötti távolság |emin | Legkisebb sugár |0–10 | 1,5 | 0,25 | 0,50 |10–15 | 2,0 | 0,33 | 0,75 |15–20 | 3,0 | 0,50 | 1,25 |+++++ TIFF +++++Az 5.1.2. ponthoz:A vizsgálat során az kerül megállapításra, hogy az ütközési tartományban lévő, erősítésre szolgáló részek el tudnak-e olyan módon mozdulni, vagy előre tudnak-e úgy ugrani, hogy ezáltal megnövelik az utasok sérülésének a veszélyét vagy súlyosságát.Az 5.1.3. ponthoz:A két módszer (vonatkoztatási magasság és a műszerfal alsó széle) eltérhet. Az 5.1. pont azonban tartalmazza az 5.1.3. pontot (…a műszerfal vonatkoztatási magassága felett…) és ezért csak akkor kerül alkalmazásra, ha a két módszer összekapcsolódik. Ha azok nincsenek kapcsolatban, azaz a műszerfal alsó széle a műszertábla vonatkoztatási magassága alatt van, akkor az 5.3.2.1. pont az 5.8. pontra való utalással kerül alkalmazásra.Az 5.1.4. ponthoz:Ha egy karnak vagy egy gombnak a szélességi mérete 50 mm vagy ennél több, és azok olyan tartományban vannak elhelyezve, amelyben a legnagyobb kiugrást a kar vagy a gomb 50 mm-nél kisebb szélessége esetén az V. melléklet 2. pontjában meghatározott, fejformájú mérőeszköz alkalmazásával kellene mérni, akkor a legnagyobb kiugrást az V. melléklet 1. pontja szerint kell meghatározni, azaz egy 165 mm átmérőjű gömb segítségével és a maximális magasságváltozás megállapításával az y-tengelyen.A keresztmetszet területét egy olyan síkban kell mérni, amely párhuzamosan fekszik azzal a felülettel, amelyre a rész fel van szerelve.Az 5.1.5. ponthoz:Az 5.1.4. és az 5.1.5. pont előírásai kölcsönösen kiegészítik egymást; az 5.1.5. pont első mondatát (egy 37,8 daN erő hatására történő hátratolódás vagy leválás) követően a hátratolódás esetén, egy 3,2 mm és 9,5 mm közötti kiugrásra vonatkozóan az 5.1.4. pont előírásai kerülnek alkalmazásra, a leválás esetén ellenben az 5.1.5. két utolsó mondata (a keresztmetszeti területének mérése az erőt kifejtése előtt történik). Ha azonban egy gyakorlati esetben az 5.1.4. pontot kell alkalmazni (egy 3,2 mm és 9,5 mm közötti hátratolódás), akkor a gyártó felülvizsgáltathatja az 5.1.4. szerinti követelményeket, mielőtt az 5.1.5. pont szerinti 37,8 daN erőt kifejtik.+++++ TIFF +++++Az 5.1.6. ponthoz:mivel lágy szerkezeti anyagok jelenléte esetén az előírások csak a kemény támaszokra terjednek ki, ebben az esetben csak a kemény támaszok kiugrását kell mérni.A Shore-keménységet a vizsgálandó objektum mintarészein kell mérni. Ha a szerkezeti anyag adottságai miatt nem lehetséges a Shore-A-eljárás szerinti keménységmérés, akkor a keménységet az előbbivel összevethető mérésekkel kell megállapítani.Az 5.2.1. ponthoz:A pedálok, azok karjai és azok legközelebbi csapágyai kivételt képeznek, de az ezeket körülvevő fémtartók nem.Az 5.2.2. ponthoz:Annak kritériuma, hogy a kézifék karja megérinthető-e,- a II. mellékletben meghatározott fejforma alkalmazása akkor, ha a kar a műszertábla vonatkoztatási magassága felett van elhelyezve (vizsgálat az 5.1. pont szerint és az ütközési tartományon belül),- a VI. mellékletben meghatározott térd alkalmazása akkor, ha a kar a műszertábla vonatkoztatási magassága alatt van elhelyezve (ebben az esetben a működtető kart az 5.3.2.3. pont szerint kell vizsgálni).Az 5.2.3. ponthoz:Az 5.2.3. pont szerinti műszaki követelmények a konzolok azon tartóira és elemeire is vonatkoznak, amelyek a műszertábla vonatkoztatási magassága alatt, az első ülések között találhatóak feltéve, hogy azok a H-pont előtt találhatók. Ha létezik egy zárt üreges tér, akkor az kesztyűtartó rekesznek számít, és arra ezek az előírások nem vonatkoznak.Az 5.2.3.1. ponthoz:Az előírt méretek arra a felületre vonatkoznak, amely egy 50 Shore A-nál kisebb keménységű szerkezeti anyag hozzátétele előtt fennáll (lásd 5.2.4. pont). Az energiaelnyelő képesség vizsgálatát a III. melléklet értelmében kell elvégezni.Az 5.2.3.2. ponthoz:Ha egy tartó leválik vagy eltörik, annak következtében nem szabad veszélyes pontoknak keletkezniük; ez nemcsak a tartó szegélyeire vonatkozik, hanem más, az alkalmazott erő hatására a jármű belsejében az utasok felé irányuló szélekre is.A tartó legellenállóbb részének egy rögzítő elemhez legközelebb található szakaszt kell tekinteni. A "lényegesen alakváltozás" kifejezés jelentése az, hogy a tartó a kifejtett erő hatására, a vizsgálati hengerrel való érintkezési ponttól mérve, szabad szemmel felismerhető elhajlást vagy alakváltozást mutat. A rugalmas deformáció megengedett.A vizsgálati hengernek legalább 50 mm hosszúnak kell lennie.Az 5.3. ponthoz:A "más részek" olyan elemeket tartalmaz, mint az ablakzárak, a biztonsági övek felső rögzítői és más, a lábtérben és az oldalsó ajtókon található részek, amennyiben ezeket a részeket a korábbi előírások még nem említették, vagy ezek nincsenek kifejezetten kizárva az irányelvből.Az 5.3.2. ponthoz:Az első fal és a műszerfal között a műszertábla alsó széle fölött található tér nem tartozik az 5.3 pont szerinti előírások hatálya alá.Az 5.3.2.1. ponthoz:A 3,2 mm-es sugár minden, az 5.3. pontban foglalt érinthető elemre vonatkozik, az összes lehetséges használati helyzet figyelembevételével.Ez alól csak a zárt helyzetben lévő kesztyűtartó rekesz tekintendő kivételnek. A biztonsági öveket rendesen csak felcsatolt helyzetben kell figyelembe venni, de az öv összes olyan részének, amelynek megszabott állandó nyugalmi helyzete van, ebben a helyzetben ugyancsak meg kell felelnie a legalább 3,2 mm-es sugárra vonatkozó követelménynek.Az 5.3.2.2. ponthoz:A vonatkoztatási felületet az V. melléklet 2. pontjában leírt eszköz segítségével, 2 daN erő kifejtésével kell meghatározni. Ha ez nem lehetséges, akkor az V. melléklet 1. pontjában leírt eljárást kell alkalmazni 2 daN erővel.A veszélyes kiugrások megítélése a vizsgálatért felelős hatóságok mérlegelési körébe tartozik.Akkor is a 37,8 daN erőt kell alkalmazni, ha az eredeti kiugrás adott esetben kisebb, mint 35 mm, illetve 25 mm. A kiugrást az erő kifejtésekor kell mérni.A 37,8 daN nagyságú, vízszintes hosszirányban kifejtendő erőt rendes esetben egy legfeljebb 50 mm átmérőjű nyomótuskóval kell létrehozni. Ha azonban ez nem lehetséges, akkor más, ezzel egyenértékű eljárás is alkalmazható; például az akadályok eltávolításával.Az 5.3.2.3. ponthoz:Egy sebességváltó kar esetében a leginkább kiálló rész a fogantyúnak vagy a gombnak az a része, amelyet egy vízszintesen hosszirányban eltolt függőleges keresztsík először érint. Ha a sebességváltó kar valamelyik része magasabban van a H-pontnál, akkor a kar teljesen a H-pont fölött lévőnek számít.Az 5.3.4. ponthoz:Ha a legalacsonyabb első ülés és a legalacsonyabb hátsó ülés H-pontján keresztülmenő vízszintes síkok nem esnek egybe, akkor egy, a jármű hossztengelyére merőleges és az első ülés H-pontján keresztülmenő függőleges síkot kell meghatározni. A kizárt tartományt külön kell megállapítani az első és a hátsó utastérre, a vonatkozó H-pontokból kiindulva és egészen a fent meghatározott függőleges síkig.Az 5.3.4.1. ponthoz:Az állítható napellenzőket valamennyi lehetséges használati helyzetben figyelembe kell venni. A napellenzők keretei nem számítanak merev erősítéseknek (lásd 5.3.5. pont).Az 5.4. ponthoz:A tető kiugrások és olyan részek vonatkozásában történő vizsgálatához, amelyek egy 165 mm átmérőjű gömbformával megérinthetőek, a nyitható tetőt el kell távolítani. Az előírt lekerekítési sugarak tekintetében való felülvizsgálatnál figyelembe kell venni a burkoló anyagok méreteit és tulajdonságait. A tető vizsgálati tartománya a leghátsó ülésre felhelyezett próbabábu törzsének vonatkoztatási vonala által határolt keresztsíktól előre és felfelé terjed ki.Az 5.4.2.1. ponthoz (az éles élek vonatkozásában lásd az 5.1.1. pontot):A lefelé irányuló kiugrást az V. melléklet 1. pontjával összhangban a tetőre merőlegesen kell mérni.A kiugró rész szélességét a kiugrás vonalára derékszögben kell mérni. Különösen a tető merevítői vagy bordái nem emelkedhetnek ki 19 mm-nél nagyobb mértékben a tető belső felületéből.Az 5.5. ponthoz:A tolótetők összes bordájának meg kell felelnie az 5.4. szerinti előírásoknak, ha azokat egy 165 mm átmérőjű gömbformával meg lehet érinteni.Az 5.5.1.2., 5.5.1.2.1., 5.5.1.2.2. ponthoz:A nyitó- és kezelő berendezésnek, amikor zárt tető mellett nyugalmi helyzetben van, valamennyi előírt feltételnek eleget tennie.Az 5.5.1.2.3.-hoz:A 37,8 daN nagyságú erőt még akkor is alkalmazni kell, ha az eredeti kiugrás csak 25 mm vagy ennél kevesebb. A kiugrást az erő kifejtésekor kell mérni.A 37,8 daN nagyságú, a III. mellékletben a fejalak pályához húzott érintő által meghatározott, ütközési irányba ható erőt rendesen egy legfeljebb 50 mm átmérőjű nyomótuskóval kell létrehozni, ha azonban ez nem lehetséges, akkor más, ezzel egyenértékű eljárás is alkalmazható; például az akadályok eltávolításával."Nyugalmi helyzet" a kezelő berendezés reteszelt helyzete.Az 5.6. ponthoz:A nyitható tetejű járművek tetőrudazata nem számít borulás ellen védő keretnek.Az 5.6.1. ponthoz:A szélvédő üveg keretének felső része a szélvédő üveg körvonala fölött kezdődik.Az 5.7.1.1. ponthoz:Az "éles él" meghatározása tekintetében lásd az 5.1.1. pontot.Az 5.7.1.2. ponthoz:Az első ülés háttámlájának esetében a fej ütközési tartománya meghatározásakor minden egyes, a háttámla megtámasztásához szükséges alkatrészt e háttámla egy elemeként kell tekinteni.Az 5.7.1.2.3. ponthoz:Az üléskeret részeinek párnázata nem tartalmazhat olyan veszélyes egyenetlenségeket vagy éles széleket, amelyek az utasok sérülésének veszélyét vagy annak súlyosságát növelhetnék.A II. MELLÉKLETHEZA FEJ ÜTKÖZÉSI TARTOMÁNYÁNAK MEGHATÁROZÁSAA 2.1.1.2. ponthoz:A magasság megállapítására szolgáló két lehetőség közötti választás a gyártóra van hagyva.A 2.2. ponthoz:Az érintési pontok meghatározásánál a vizsgálókészülék hosszmértékét egy meghatározott mérési eljárás folyamán nem szabad megváltoztatni. Minden vizsgálati eljárás függőleges helyzetben kezdődik.A 3. ponthoz:A 25,4 mm-es méret egy a H-ponton átmenő vízszintes sík és a vizsgálati fej alsó körvonalához vízszintesen húzott érintő közötti távolságnak felel meg.A III. MELLÉKLETHEZENERGIAELNYELÉSRE ALKALMAS SZERKEZETI ANYAGOK VIZSGÁLATI MÓDSZEREAZ 1.4. ponthoz:Egy elem energiaelnyelési vizsgálat közben bekövetkező törése tekintetében, lásd az I. melléklet 5.1.2. pontjához tartozó megjegyzést.A IV. MELLÉKLETHEZELJÁRÁS A H-PONT ÉS A TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖG MEGHATÁROZÁSÁRA, AZ R-PONT H-PONTHOZ VISZONYÍTOTT HELYZETÉNEK, VALAMINT A TERVEZÉSI ÉS TÉNYLEGES HÁTTÁMLASZÖG KÖZÖTTI VISZONY VIZSGÁLATÁRAA 4. ponthoz:Egy ülés H-pontjának meghatározásához a többi ülést szükség esetén el lehet távolítani.A VI. MELLÉKLETHEZVIZSGÁLÓ KÉSZÜLÉK ÉS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS AZ I. MELLÉKLET 5.2.1. PONTJA ALKALMAZÁSÁHOZAz első mondathoz:A lábbal működtetett kezelőelemek a pedálokkal azonos elbírálás alá esnek.--------------------------------------------------