title: A Bizottság 2005/7/EK irányelve (2005. január 27.) a takarmányok dioxin- és dioxinjellegű PCB-tartalmának meghatározására vonatkozó követelmények megállapításáról szóló 2002/70/EK irányelv módosításáról - EGT vonatkozású szöveg

text:
               29.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 27/41

         A BIZOTTSÁG 2005/7/EK IRÁNYELVE
   (2005. január 27.)
   a takarmányok dioxin- és dioxinjellegű PCB-tartalmának meghatározására vonatkozó követelmények megállapításáról szóló 2002/70/EK irányelv módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a takarmányok hatósági ellenőrzésénél alkalmazandó közösségi mintavételi és analitikai módszerek bevezetéséről szóló, 1970. július 20-i 70/373/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 2. cikkére;
   mivel:

               (1)

               A takarmányok dioxin- és dioxinjellegű PCB-tartalmának meghatározására vonatkozó követelmények megállapításáról szóló, 2002. július 26-i 2002/70/EK bizottsági irányelv (2) külön rendelkezéseket állapít meg a 70/373/EGK irányelvben előírt, a hatósági ellenőrzésnél alkalmazandó analitikai módszerekre vonatkozóan.

               (2)

               Az egyes takarmányok dioxinszintjének hatósági ellenőrzésére, illetve azok dioxinjellegű PCB-tartalmának meghatározására a takarmányok hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi módszerek meghatározásáról szóló, 1976. március 1-jei 76/371/EGK bizottsági irányelvben (3) meghatározott mintavételi eljárást kell alkalmazni. Helyénvaló annak meghatározása, hogy a takarmányokban egyenletesen eloszló anyagok és termékek ellenőrzésére vonatkozó mennyiségi követelményeket alkalmazni kell.

               (3)

               Rendkívül fontos, hogy az analitikai eredményeket azonos módon jelentsék és értelmezzék annak érdekében, hogy a végrehajtás minden tagállamban összehangolt módon történjen.

               (4)

               A 2002/70/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (5)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2002/70/EK irányelv mellékletei ezen irányelv mellékletének megfelelően módosulnak.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a hatálybalépésétől számított legkésőbb egy éven belül megfeleljenek. Haladéktalanul kötelesek benyújtani a Bizottságnak a rendelkezések szövegét és az irányelv és a rendelkezések közötti megfelelési táblázatot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, hivatkozni kell bennük erre az irányelvre, illetőleg hivatalos kihirdetésük alkalmával kell ilyen hivatkozást fűzni hozzájuk. A tagállamok maguk döntik el ennek a hivatkozásnak a módját.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2005. január 27-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 170., 1970.8.3., 2. o. A legutóbb a 807/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 209., 2002.8.6., 15. o.

      (3)  HL L 102., 1976.4.15., 1. o.

      MELLÉKLET
      A 2002/70/EK irányelv mellékletei a következőképpen módosulnak:

                  (1)

                  Az I. melléklet helyébe a következő lép:
                  „1.   Cél és alkalmazási terület
                  A dioxintartalom (PCDD/PCDF) szintjének hatósági ellenőrzése, illetve a takarmányok dioxinjellegű PCB-tartalmának (1) meghatározása céljából a mintákat a 76/371/EGK irányelv rendelkezéseinek megfelelően kell venni. A takarmányokban egyenletesen eloszló anyagok és termékek ellenőrzésére vonatkozó mennyiségi követelményeket a 76/371/EGK irányelv mellékletének 5.A. pontjában előírtak szerint kell alkalmazni. Az így nyert átlagolt minták reprezentatívnak tekintendők azon tételek és altételek vonatkozásában, amelyekből a mintavételezés történt. A 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (2) meghatározott legnagyobb szintek betartását a laboratóriumi mintákban kimutatott szintek alapján állapítják meg.
                  2.   A mintavételi tétel vagy altétel előírásnak való megfelelése
                  A mintavételi tétel akkor fogadható el, ha – a mérési bizonytalanság figyelembevételével – az egyszeri elemzés analitikai eredménye nem haladja meg a 2002/32/EK irányelvben megállapított, megfelelő legnagyobb szintet.
                  A mintavételi tétel nem felel meg a 2002/32/EK irányelvben megállapított maximális szintnek, ha a párhuzamos elemzéssel megerősített és legalább két külön meghatározás átlagaként kiszámított analitikai eredmény minden kételyt kizáró módon – a mérési bizonytalanságot is figyelembe véve – meghaladja a maximális határértéket.
                  A mérési bizonytalanság figyelembevétele a következő megközelítések egyikének megfelelően történhet:

                              —

                              kiterjesztett bizonytalanság számítása, 2 kiterjesztési tényező alkalmazásával, amelynek megbízhatósága megközelítőleg 95 %,

                              —

                              a 2002/657/EK bizottsági határozat (3) rendelkezéseinek megfelelő döntési határérték (CCα) meghatározása (a melléklet 3.1.2.5. pontja – meghatározott engedélyezett határértékekkel rendelkező anyagok esetén).

                        A jelenlegi értelmezési szabályok érvényesek a hatósági ellenőrzéshez alkalmazandó mintavételből nyert vizsgálati eredményekre. Ez nem befolyásolja a tagállamok azon jogát, hogy a 95/53 irányelv 18. cikkében említett, védelmi vagy döntőbírói eljárás céljából végzett vizsgálatok esetében a nemzeti szabályokat alkalmazzák (4).”
                  (1)  A dioxinjellegű PCB-k táblázata

                              Rokonvegyület

                              TEF-érték

                              Dibenzo-p-dioxinek (»PCDD-k«)

                              2,3,7,8-TCDD

                              1

                              1,2,3,7,8-PeCDD

                              1

                              1,2,3,4,7,8-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,6,7,8-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,7,8,9-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                              0,01

                              OCDD

                              0,0001

                              Dibenzofuránok (»PCDF-k«)

                              2,3,7,8-TCDF

                              0,1

                              1,2,3,7,8-PeCDF

                              0,05

                              2,3,4,7,8-PeCDF

                              0,5

                              1,2,3,4,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,6,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,7,8,9-HxCDF

                              0,1

                              2,3,4,6,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                              0,01

                              1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                              0,01

                              OCDF

                              0,0001

                              »Dioxinjellegű« PCB-k: Nem-orto PCB-k + Mono-orto PCB-k

                              Non-orto PCB-k

                              PCB 77

                              0,0001

                              PCB 81

                              0,0001

                              PCB 126

                              0,1

                              PCB 169

                              0,01

                              Mono-orto PCB-k

                              PCB 105

                              0,0001

                              PCB 114

                              0,0005

                              PCB 118

                              0,0001

                              PCB 123

                              0,0001

                              PCB 156

                              0,0005

                              PCB 157

                              0,0005

                              PCB 167

                              0,00001

                              PCB 189

                              0,0001

                              Alkalmazott rövídítések: »T« = tetra; »Pe« = penta; »Hx« = hexa; »Hp« = hepta; »O« = octa; »CDD« = klórdibenzo-p-dioxin; »CDF« = klórdibenzofurán; »CB« = klórbifenil.

                        "
                     (2)  HL L 140., 2002.5.30., 10. o."

                     (3)  HL L 221., 2002.8.17., 8. o."

                     (4)  HL L 265., 1995.11.8., 17. o."

                  (2)

                  A II. melléklet 2. pontja a következő bekezdéssel egészül ki: Háttér
                  „Kizárólag ezen irányelv alkalmazásában az egyes rokonvegyületek (kongénerek) elfogadott meghatározási határa a vizsgált vegyület mintakivonatban mért azon koncentrációja, amelynél két különböző vizsgált ion S/N (jel/zaj) viszonya a legkevésbé érzékeny ionra vonatkozóan 3:1, és amely megfelel az EPA 1613 módszer B. felülvizsgálata szerinti meghatározási módszerben megadott alapkövetelményeknek, mint például a retenciós idő, az izotóparány.”


title: A Tánacs irányelve (1990. november 27.) egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0642

Hivatalos Lap L 350 , 14/12/1990 o. 0071 - 0079 finn különkiadás fejezet 3 kötet 35 o. 0258  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 35 o. 0258

		A Tánacs irányelve(1990. november 27.)egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról(90/642/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSEGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a növénytermesztés nagyon fontos szerepet játszik a Közösségben;mivel az ilyen termesztés hozamát folyamatosan befolyásolják a károsítók és gyomok;mivel szükséges a növények és növényi termékek védelme ezekkel a szervezetekkel szemben, nemcsak a hozam csökkenésének vagy a betakarított termékek károsodásának megakadályozása, hanem a mezőgazdasági termelékenység növelése céljából is;mivel a növények és növényi termékek ilyen károsítóktól való megvédésének az egyik legfontosabb módszere a kémiai peszticidek használata; mivel azonban a kötelező maximális értékeket a jó mezőgazdasági gyakorlattal összeegyeztethető lehető legalacsonyabban kell meghatározni;mivel azonban ezeknek a peszticideknek nemcsak előnyös hatásuk van a növénytermesztésre, minthogy ezek általában mérgező anyagok vagy készítmények, veszélyes mellékhatásokkal;mivel ezeknek a peszticideknek és metabolitjaiknak, vagy bomlástermékeiknek jelentős hányada káros hatással lehet a növényi termékek fogyasztóira; mivel az ilyen peszticidek nem használhatóak olyan körülmények között, amelyek az emberi vagy állati egészségre, vagy a környezetre kockázatot jelentenek;mivel a Közösségnek ösztönözni kell az alternatív, ökológiai termelési módszerek használatát;mivel a legutóbb a 89/186/EGK irányelvvel [4] módosított, a gyümölcsökben és zöldségekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1976. november 23-i 76/895/EGK tanácsi irányelv [5] megállapítja az említett maradványok maximális értékét, és biztosítja az olyan termékek szabad mozgását a Közösségen belül, melyek ezeket a maximális értékeket nem lépik túl; mivel azonban az említett irányelv megengedi a tagállamoknak, hogy az általuk indokoltnak tartott esetekben saját területükön engedélyezzék a maximális értéket túllépő termékek forgalomba hozatalát;mivel ez utóbbi rendelkezés egyes esetekben a tagállamok között a peszticid-szermaradványok maximális értékével kapcsolatban folyamatos nézeteltérésekhez vezet, amelyek kereskedelmi korlátozások kialakulásához vezethetnek, és ennélfogva akadályozhatják az áruk szabad mozgását a Közösségen belül; mivel az egységes piac 1992-re történő megvalósítása érdekében ezeket az akadályokat el kell távolítani;mivel emiatt meg kell fosztani a tagállamokat attól a lehetőségtől, hogy magasabb értékeket engedélyezzenek, és az összes tagállamra nézve kötelező megengedett maximális értéket kell megállapítani a gyümölcsökben és zöldségben, illetve azok felületén található egyes hatóanyagok tekintetében, amelyeket az ilyen termékek forgalomba hozatalakor be kell tartani;mivel, ugyancsak az áruknak a Közösségen belüli szabad mozgásának biztosítása céljából, maximális értékeket kell meghatározni egyes növényi termékekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványokra;mivel ezen túlmenően a maximális szermaradvány-értékek betartása biztosíthatja a termékek szabad mozgását, és a fogyasztók és az állatok egészségének megfelelő védelmét;mivel azonban a peszticid-szermaradványokra vonatkozó kötelező maximális értékek meghatározása hosszadalmas műszaki megfontolást igényel, ezért nem lehetséges ezeknek az értékeknek azonnali kötelezővé tétele a 76/895/EGK irányelvben szabályozott peszticid-szermaradványok tekintetében;mivel ezért az ilyen kötelező maximális értékeket megállapító külön szabályok elfogadása szükséges abból a célból, hogy az olyan peszticid-szermaradványok, melyek tekintetében kötelező értéket állapítottak meg, a 76/895/EGK irányelvből fokozatosan ezekbe a külön szabályokba kerüljenek át;mivel, ennek megfelelően, ez az irányelv nem érinti a 76/895/EGK irányelvet, amely továbbra is alkalmazandó egyes, az irányelv tárgyát nem képező peszticid-szermaradványok tekintetében;mivel a peszticid-szermaradványokat és ezeknek maximális értékét tartalmazó lista elkészítése a Tanács hatáskörébe tartozik; mivel azonban ennek a listának nem kell tartalmaznia a 76/895/EGK irányelvben még szereplő peszticid-szermaradványokat;mivel helyénvaló ezt az irányelvet a harmadik országokba történő kivitelre szánt termékek tekintetében alkalmazni, bizonyos olyan esetek kivételével, amikor megállapítható, hogy az importőr ország különleges bánásmódra tart igényt, mely szükségessé tenné az ezen irányelvnek megfelelően a Közösség számára megállapítottaknál magasabb maximális értékek alkalmazását; mivel azonban nem helyénvaló az irányelv alkalmazása olyan termékek tekintetében, amelyeket az élelmiszerektől és takarmányoktól különböző termékek gyártására, illetve vetésre vagy ültetésre szánnak;mivel abból a célból, hogy garantálva legyen az ezen irányelvnek való megfelelés, ha a kérdéses élelmiszerek forgalomba kerülnek, a tagállamoknak alkalmas ellenőrzési intézkedéseket kell tenniük; mivel a szükséges vizsgálatokat a hatósági élelmiszer-ellenőrzésről szóló, 1989. június 14-i 89/397/EGK tanácsi irányelvnek [6] megfelelően kell megtervezni, kivitelezni és eredményükről jelentést készíteni;mivel meg kell állapítani a mintavétel és az elemzés közösségi módszereit, és az elemzési módszerek esetében legalább referenciamódszerként kell azokat használni; mivel e módszerek megállapítása műszaki és tudományos végrehajtási rendelkezés, melynek meghatározása a tagállamok és a Bizottság között a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságon belül zajló szoros együttműködéssel járó eljárásban folyik; mivel a vizsgálati módszereknek meg kell felelniük az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi és vizsgálati módszerek bevezetéséről szóló, 1985. december 20-i 85/591/EGK tanácsi irányelv [7] mellékletében megállapított feltételeknek;mivel az olyan növényi eredetű termékek listájának jövőbeni módosításait, amelyekben illetve amelyek felületén peszticid-szermaradványok lehetnek jelen, a Tanácsnak kell elfogadnia;mivel a tagállamoknak meg kell engedni, hogy időlegesen csökkentsék a meghatározott értékeket, ha ezek később veszélyesnek bizonyulnak az emberi vagy állati egészségre; mivel ilyen esetekben helyénvaló a tagállamok és a Bizottság között a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságon belül zajló szoros együttműködést is létrehozni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ezt az irányelvet a melléklet 1. oszlopában meghatározott csoportokba tartozó termékek – amelyekhez a 2. oszlop tartalmaz példákat – tekintetében kell alkalmazni, amennyiben az ezekbe a csoportokba tartozó termékek, vagy a termékeknek a 3. oszlopban leírt részei egyes peszticid-szermaradványokat tartalmazhatnak.Az érintett peszticid-szermaradványok listáját és maximális értékeiket a Tanács a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel állapítja meg. A peszticid-szermaradványok nem szerepelnek a listán mindaddig, amíg maximális értékeiket a 76/895/EGK irányelv állapítja meg.(2) Ez az irányelv a következők sérelme nélkül alkalmazandó:a) a legutóbb a 85/585/EGK irányelvvel [8] módosított, a tagállamoknak az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben történő felhasználásra engedélyezett tartósítószerekre vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1963. november 5-i 64/54/EGK tanácsi irányelv [9] bifenillel (difenillel), az ortofenil-fenollal, a nátrium-orotofenil-fenáttal, és a 2-(4-tiazolil)-benzimidazollal (tiabendazollal) kapcsolatos rendelkezései, melyek továbbra is szabályozzák ezeknek az anyagoknak a felhasználását mindaddig, amíg azok és megengedett mértékeik szerepelnek az (1) bekezdésben említett listán;b) a legutóbb a 87/519/EGK irányelvvel [10] módosított, a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagok és termékek megengedett legmagasabb szintjének meghatározásáról szóló, 1973. december 17-i 74/63/EGK tanácsi irányelv [11] rendelkezései;c) a 76/895/EGK irányelv rendelkezései;d) a legutóbb a 88/298/EGK irányelvvel [12] módosított, gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelv [13] rendelkezései;(3) Ez az irányelv az (1) bekezdésben említett, harmadik országokba történő kivitelre szánt termékek tekintetében is alkalmazandó. Az irányelvnek megfelelően meghatározott legmagasabb mértékek azonban nem alkalmazandóak az exportálást megelőzően kezelt olyan termékeknél, amelyek tekintetében megnyugtatóan bizonyítható, hogy:a) a rendeltetés szerinti harmadik ország a károsítóknak az állam területére való bejutásának megelőzése céljából tart igényt a különleges kezelésre; vagyb) a kezelés a terméknek a rendeltetés szerinti harmadik országba történő szállítása és az ott történő raktározása során a károsítók elleni védekezés érdekében szükséges.(4) Ez az irányelv nem alkalmazandó az (1) bekezdésben említett termékekre, amennyiben megfelelő bizonyítékokkal igazolható, hogy ezeket a következő célokra szánják:a) az élelmiszerektől és takarmányoktól különböző termékek előállítása; vagyb) vetés vagy ültetés.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) "peszticid-szermaradvány" : az 1. cikkben említett listán szereplő peszticideknek és metabolitjaiknak, továbbá bomlás- vagy reakciótermékeiknek az abban a cikkben említett termékekben, illetve azok felületén található maradványai;b) "forgalomba hozatal" : az 1. cikkben említett termékek betakarítás utáni, ellenszolgáltatás fejében vagy anélkül történő bármilyen átruházása.3. cikk(1) Az 1. cikkben említett termékek, vagy adott esetben ezek részei forgalomba hozataluk időpontjától nem tartalmazhatnak az 1. cikkben említett listán meghatározottnál magasabb mértékű peszticid-szermaradványokat.Az olyan szárított termékek esetében, amelyek tekintetében nem állapítottak meg maximális értéket, az alkalmazandó maximális értékek az 1. cikkben említett listán megállapítottak, figyelembe véve a szárítási folyamat eredményeképpen létrejött maradványkoncentrációt.(2) A tagállamok – legalább ellenőrző mintavétel útján – biztosítják az 1. cikkben említett maximális értékek betartását. A szükséges vizsgálatokat a 89/397/EGK irányelvvel, különösen annak 4. cikkével összhangban kell elvégezni.4. cikk(1) A tagállamok illetékes hatósága vagy hatóságai a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelően meghatározott időszakonként elvégzendő vizsgálatok természetét és gyakoriságát megállapító előzetes programokat dolgoz, vagy dolgoznak ki.(2) A tagállamok minden év augusztus 1-jéig a Bizottságnak megküldik az (1) bekezdésben említett programok előző évi végrehajtásáról szóló összes szükséges információt, amely tartalmazza:- az e programok kidolgozása során alkalmazott szempontokat,- az elvégzett vizsgálatok számát és típusát,- a megállapított jogsértések számát és típusát.(3) A Bizottság minden év november 1-jéig, először az 1993-as évben, a tagállamokkal a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságon belül zajló konzultációt követően a következő évre szóló összehangolt vizsgálati programra vonatkozó ajánlást küld a tagállamok részére. Ez az ajánlás ezt követően az összehangolt program végrehajtása során megkívánt módon módosítható.Az összehangolt program különösen a végrehajtása során alkalmazandó fontossági szempontokat állapítja meg.A (2) bekezdésben említett információk az összehangolt program végrehajtásáról szóló külön szakaszt tartalmaznak.(4) Az irányelv elfogadását követő öt év eltelte után a Bizottság e cikk alkalmazásáról szóló jelentést küld a Tanácsnak, amennyiben szükséges, a megfelelő javaslatokkal együtt.5. cikkA tagállamok nem tilthatják meg, és nem akadályozhatják az 1. cikkben említett termékek forgalomba hozatalát saját területükön azon az alapon, hogy ezek peszticid-szermaradványokat tartalmaznak, amennyiben az ezekben a termékekben vagy részeikben, illetve ezek felületén ezeknek a maradványoknak a mennyisége nem lépi túl az 1. cikkben említett listán meghatározott maximális értéket.6. cikk(1) A gyümölcsök és zöldségek 3. cikkben előírt ellenőrzésének elvégzéséhez szükséges mintavételi módszerek a 79/700/EGK bizottsági irányelvben [14] megállapított módszerek. A gyümölcsöktől és zöldségektől különböző termékek ilyen ellenőrzésének elvégzéséhez szükséges mintavételi módszereket, és az összes termék vizsgálatának módszereit a 9. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kell meghatározni.A közösségi vizsgálati módszerek megléte nem zárja ki, hogy a tagállamok más, kipróbált és tudományosan megalapozott módszereket használjanak, amennyiben ez nem akadályozza a közösségi módszerek alapján az irányelv szabályainak megfelelőnek minősülő termékek szabad mozgását. Az eredmények értelmezésében felmerülő nézetkülönbség esetén az az értelmezés érvényesül, amelyhez a közösségi módszerek használata folytán jutottak.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott elemzési módszereknek meg kell felelniük a 85/591/EGK irányelv mellékletében megállapított kritériumoknak.(3) A tagállamnak informálnia kell a többi tagállamot és a bizottságot az (1) bekezdés szerinti módszertől eltérő módszer alkalmazásáról.7. cikkA mellékletnek a tudományos vagy műszaki ismeretek fejlődése eredményeképpen adódó módosításait a Tanács a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel fogadja el.8. cikk(1) Amennyiben új információk vagy meglévő információk új értelmezése folytán egy tagállam megítélése szerint az 1. cikkben említett listán megállapított maximális érték veszélyezteti az emberi vagy állati egészséget, és ezért sürgős intézkedés meghozatalát igényli, a tagállam saját területén időlegesen csökkentheti az értéket. Ebben az esetben haladéktalanul értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot a megtett intézkedésekről, csatolva az ennek okait tartalmazó nyilatkozatot.(2) A Bizottság sürgősen kivizsgálja a tagállam által az első albekezdésnek megfelelően részére átadott indokolást, és a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "állandó bizottság") keretein belül konzultál a tagállammal; azután haladéktalanul véleményt nyilvánít, és megteszi a megfelelő intézkedéseket. A Bizottság haladéktalanul értesíti a Tanácsot és a tagállamot a megtett intézkedésekről. A Bizottság intézkedésével kapcsolatban bármely tagállam az említett értesítéstől számított 15 napon belül a Tanácshoz fordulhat. A Tanács az ügy hozzá utalásától számított 15 napon belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.(3) Amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy az 1. cikkben említett listában megállapított maximális értékeket az (1) bekezdésben említett nehézségek megoldása és az emberi egészség védelmének biztosítása érdekében módosítani kell, a 10. cikkben megállapított eljárást kezdeményezi a módosítások elfogadása céljából. Ez esetben az (1) bekezdés értelmében intézkedést hozó tagállam a Tanácsnak vagy a Bizottságnak az említett eljárás alapján történő határozatáig fenntarthatja az intézkedések hatályát.9. cikk(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök haladéktalanul az állandó bizottság elé utalja, akár a saját kezdeményezésére, akár valamelyik tagállam kérésére.(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az állandó bizottság részére a megteendő intézkedésekről. Az állandó bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. Olyan határozatok esetében, melyeket a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel kell meghozni. Az állandó bizottságban tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak az állandó bizottság véleményével.(4) Ha az intézkedések nincsenek összhangban az állandó bizottság véleményével, vagy az állandó bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.(5) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el.10. cikk(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök haladéktalanul az állandó bizottság elé utalja, akár a saját kezdeményezésére, akár valamelyik tagállam kérésére.(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az állandó bizottság részére a megteendő intézkedésekről. Az állandó bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. Olyan határozatok esetében, melyeket a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel kell meghozni. Az állandó bizottságban tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak az állandó bizottság véleményével.(4) Ha az intézkedések nincsenek összhangban az állandó bizottság véleményével, vagy az állandó bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.(5) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított 15 napon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el.11. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. december 31. előtt megfeleljenek.(2) Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. november 27-én.a Tanács részérőlaz elnökV. Saccomandi[1] HL C 46., 1989.2.25., 5. o.[2] HL C 260., 1990.10.15., 56. o.[3] HL C 329., 1989.12.30., 11. o.[4] HL L 66., 1989.3.10., 36. o.[5] HL L 340., 1976.12.9., 26. o.[6] HL L 186., 1989.6.30., 23. o.[7] HL L 372., 1985.12.31., 50. o.[8] HL L 372., 1985.12.31., 43. o.[9] HL 12., 1964.1.27., 161/64. o.[10] HL L 304., 1987.10.27., 38. o.[11] HL L 38., 1974.2.11., 31. o.[12] HL L 126., 1988.5.20., 53. o.[13] HL L 221., 1986.8.7., 37. o.[14] HL L 207., 1979.8.15., 26. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAz 1. cikkben említett termékek és olyan termékrészek jegyzéke, amelyek tekintetében a megengedett szermaradék-határértéket alkalmazni kellMegjegyzés:a "friss" szó kiterjed a hűtött vagy fagyasztott termékekre isTermékcsoport | A csoportba tartozó termékek | Olyan termékrészek, amelyek tekintetében a megengedett szermaradék-határértéket alkalmazni kell |1.Hozzáadott cukor nélküli friss, szárított vagy nyers, fagyasztással tartósított gyümölcs; héjas gyümölcsűekiCITRUSFÉLÉK | Grapefruit | Az egész termék |Citrom |Zöld citrom |Mandarin (beleértve a klementint és az egyéb hibrideket) |Narancs |Pomelo |iiFÁN TERMŐ HÉJAS GYÜMÖLCSŰEK (HÉJJAL VAGY HÉJ NÉLKÜL) | Mandula | Az egész termék a héj eltávolítása után |Brazil dió |Kesudió |Gesztenye |Kókuszdió |Mogyoró |Ausztráliai mogyoró |Pekándió |Piniamag |Pisztácia |Dió |iiiALMATERMÉSŰEK | Alma | Az egész termék a szár eltávolítása után |Körte |Birsalma |ivCSONTHÉJASOK | Kajszibarack | Az egész termék a szár eltávolítása után |Cseresznye |Őszibarack (beleértve a nektarint és hasonló hibrideket) |Szilva |vBOGYÓS-GYÜMÖLCSÖK | aCsemege- és borszőlő | Az egész termék a (esetleges) csésze és a szár eltávolítása után, a ribizlik esetében szárral együtt |bEper (termesztett) |cFélcserjén termő bogyósok (termesztett)Fekete szederHamvas szederMálna |dEgyéb bogyós gyümölcsök (termesztett)Fekete áfonyaTőzegáfonyaRibizli (piros, fekete és fehér)Pöszméte |eVadon termő bogyósok és vadon termő gyümölcsök |viEGYÉB | Avokádó | Az egész gyümölcs a (esetleges) szár eltávolítása után, az ananász estében a korona eltávolítása után |Banán |Datolya |Füge |Kivi |Kamkvat |Licsiszilva |Mangó |Olajbogyó |Golgotavirág |Ananász |Gránátalma |2.Friss vagy nyers, fagyasztott vagy szárított zöldségekiGYÖKÉR- ÉS GUMÓS ZÖLDSÉGEK | Cékla | Az egész termék a fej és a (esetleges) hozzátapadó talaj eltávolítása után (a talaj eltávolítása folyóvizes öblítéssel vagy a száraz termék gyengéd lekefélésével történik) |Sárgarépa |Gumós zeller |Torma |Csicsóka |Paszternák |Petrezselyemgyökér |Retek |Saláta bakszakáll |Édesburgonya |Karórépa |Tarlórépa |Jamszgyökér |iiHAGYMAFÉLÉK | Fokhagyma | Vöröshagyma (száraz), mogyoróhagyma (száraz), fokhagyma (száraz): az egész termék a könnyen elváló bőr és (esetleges) talaj eltávolítása után. Vöröshagyma, mogyoróhagyma és fokhagyma, nem száraz: az egész termék a gyökerek és (esetleges) talaj eltávolítása után. |Vöröshagyma |Mogyoróhagyma |Újhagyma |iiiTERMÉSÜKÉRT TERMESZTETT ZÖLDSÉGFÉLÉK | aBurgonyafélékParadicsomPaprika | Az egész termék a szár eltávolítása után |bKabakosok – ehető héjúakUborkaApró uborkaCukkini |cKabakosok – nem ehető héjúakSárgadinnyeTökGörögdinnye |dCsemege kukorica | Magok vagy csövek héj nélkül |ivKÁPOSZTAFÉLÉK | aVirágjukért termesztett káposztafélékBrokkoliKarfiol | Karfiol és brokkoli: csak a virágzat |bFejesedő káposztafélékKelbimbóFejeskáposzta | Termék az (esetleges) elhalt levelek eltávolítása után |cLeveles káposztafélékKínai kelKel |dKaralábé | Az egész termék a fej és a (esetleges) hozzátapadó talaj eltávolítása után (a talaj eltávolítása folyóvizes öblítéssel vagy a száraz termék gyengéd lekefélésével történik) |vLEVELES ZÖLDSÉGEK | aSalátafélékZsázsaGalambbegy salátaFejes salátaEndívia | Az egész termék az elhalt külső levelek, gyökerek és (esetleges) talaj eltávolítása után |bSpenótfélékMangold |cVízitorma |dCikóriasaláta |eFűszernövényekTurbolyaMetélőhagymaPetrezselyem |viHÜVELYES ZÖLDSÉGEK (FRISS) | Bab | Az egész termék a hüvely eltávolítása után, illetve hüvellyel együtt, amennyiben a hüvelyt étkezésre szánják |Borsó |viiSZÁRUKÉRT TERMESZTETT ZÖLDSÉGEK | Spárga | Az egész termék az elhalt szövetek és (esetleges) talaj eltávolítása után; póréhagyma és édeskömény: az egész termék a gyökerek és (esetleges) talaj eltávolítása után |Kardonna |Zeller |Édeskömény |Articsóka |Póréhagyma |Rebarbara |viiiGOMBA | Gombák (termesztett) | Az egész termék a talaj vagy termőközeg eltávolítása után |Vadon termő gombák |3.Hüvelyesek| Bab | Az egész termék || Lencse || Borsó |4.Olajos magvak| Lenmag | Az egész mag a héj eltávolítása után, amennyiben az lehetséges || Földimogyoró || Mák || Repcemag || Szezámmag || Napraforgómag || Repcemag || Szójabab |5.Burgonya| Új- és áru burgonya | Az egész termék a (esetleges) talaj eltávolítása után (a talaj eltávolítása folyóvizes öblítéssel vagy a száraz termék gyengéd lekefélésével történik) |6.Tea (szárított levelek és szárak, erjesztve vagy másképpen, Camellia sinensis)| | Az egész termék |7.Komló (szárított), beleértve a granulált és a be nem sűrített port| | Az egész termék |--------------------------------------------------


title: A Tanács 92/12/EGK irányelve (1992. február 25.) a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0012

Hivatalos Lap L 076 , 23/03/1992 o. 0001 - 0013 finn különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0057  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0057

		A Tanács 92/12/EGK irányelve(1992. február 25.)a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság javaslatára [3],mivel a belső piac kialakítása és működése az áruk szabad mozgását követeli meg, ideértve a jövedéki termékeket is;mivel rendelkezni kell annak a területnek a meghatározását illetően, amelyre vonatkozóan ezt az irányelvet, valamint a jövedéki termékek adómértékéről és szerkezetéről szóló irányelveket alkalmazni kell;mivel meg kell határozni a jövedéki termék fogalmát; mivel csak az ilyenként kezelt termékre vonatkozhatnak a közösségi rendelkezések; mivel az ilyen termékre egyéb, egyedi célú közvetett adók is vonatkozhatnak; mivel egyéb közvetett adók fenntartása vagy bevezetése nem eredményezhet határátlépési formalitásokat;mivel a belső piac létrehozásának és működésének biztosítása érdekében a jövedéki adó felszámíthatóságának minden tagállamban azonosnak kell lennie;mivel rendelkezésre bocsátás vagy birtokban tartás szempontjából való bármely termékszállítás, amely egy, a fogyasztásra bocsátó országtól eltérő tagállamban önálló gazdasági tevékenységet végző kereskedő vagy egy közjogi intézmény részére történik, a jövedéki adó felszámíthatóságára ebben a másik tagállamban ad alapot;mivel abban az esetben, ha a jövedéki terméket magánszemélyek saját használatukra szerzik be és maguk szállítják el, az adót a beszerzés szerinti országban kell felszámítani;mivel a tagállamoknak számos feltételt figyelembe kell venniük annak megállapítására, hogy a jövedéki termék birtokban tartása nem magán, hanem kereskedelmi célból történik-e;mivel a nem engedélyezett adóraktári engedélyes, illetve a bejegyzett vagy nem bejegyzett kereskedők által vásárolt és az eladó vagy az eladó nevében közvetlenül vagy közvetetten feladott vagy szállított jövedéki termék esetében a jövedéki adót a rendeltetési hely szerinti tagállamban kell kivetni;mivel az adótartozás beszedésének biztosítása érdekében szükség van a termelési és raktározási létesítményekben történő ellenőrzésekre; mivel az illetékes hatóságok engedélyezése alá tartozó adóraktárrendszernek lehetővé kell tennie az ilyen ellenőrzések lefolytatását;mivel az egyik tagállam területéről a másikra való szállítás nem eredményezheti a Közösségen belüli szabad árumozgást akadályozó ellenőrzések számának növekedését, mivel az adó felszámíthatóságának szempontjából mindazonáltal szükség van a jövedéki termékek szállításának ismeretére; mivel ezért rendelkezni kell az ilyen termékek kísérőokmányáról;mivel meg kell határozni azon követelményeket, amelyeknek az adóraktár engedélyesének és az adóraktári engedélyes státusz nélküli kereskedőknek meg kell felelniük;mivel a tagállamok által meghatározott mértékű adók beszedésének biztosítása érdekében rendelkezni kell az ilyen áruk adófelfüggesztés mellett történő mozgására vonatkozó eljárás létrehozásáról;mivel e tekintetben elsősorban az egyes szállítmányok könnyű azonosíthatóságáról kell gondoskodni; mivel rendelkezni kell a szállítmány adóhelyzetének azonnali azonosíthatóságáról; mivel ennek érdekében szükséges ezen igényeknek megfelelni képes olyan kísérőokmány biztosítása, amely lehet akár adminisztratív, akár kereskedelmi okmány; mivel az alkalmazott kereskedelmi okmánynak tartalmaznia kell az adminisztratív okmányon megjelenő lényeges elemeket;mivel magyarázat szükséges azon eljáráshoz, amely szerint a piaci szereplők egy kísérőokmány segítségével tájékoztatják a tagállamok adóhatóságait a feladott vagy átvett szállítmányokról;mivel nincs szükség kísérőokmány használatára, ha a jövedéki termékek szállítása a szabadforgalomba bocsátástól eltérő közösségi vámeljárás alapján történik, vagy ha a termékeket vámszabad területen vagy vámszabad raktárban helyezik el;mivel a nemzeti szabályozás keretein belül a jövedéki adót jogszabálysértés vagy egyéb szabálytalanság esetén elvileg vagy annak a tagállamnak kell beszednie, amelynek területén a jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot elkövették, vagy azon tagállamnak, amelynek területén a jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot megállapították, vagy – amennyiben a jövedéki terméket a rendeltetési hely tagállamában nem mutatták be – azon tagállamnak, ahonnan az áru elindult;mivel a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a szabadforgalomba bocsátott termékek adóügyi vagy nemzeti azonosítási jelet viseljenek, és mivel ezeknek a jeleknek a használata nem állíthat akadályt a Közösségen belüli kereskedelem elé;mivel a jövedéki adónak a termék szabadforgalomba bocsátása szerinti tagállamban történő megfizetése az adó visszatérítését kell, hogy eredményezze, ha a terméket nem a forgalomba bocsátás tagállamában szándékoznak felhasználni;mivel az importra rakódó adók elvének eltörlése eredményeként már nem alkalmazhatók az importra vonatkozó mentességekről és kedvezményekről szóló rendelkezések a tagállamok között; mivel e rendelkezéseket el kell törölni és az érintett irányelveket ennek megfelelően módosítani szükséges;mivel a jövedéki adókra vonatkozó rendelkezések alkalmazásához szükséges a közösségi intézkedések vizsgálata érdekében létrehozni egy bizottságot a jövedéki adóra vonatkozóan;mivel a Közösségen belüli repülőutakon vagy a Közösségen belüli tengeri átkeléseken résztvevő személyek kézi- és feladott poggyászára vonatkozó ellenőrzések és alaki követelmények eltörléséről szóló rendelet 1. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a rendelet érvényesítése nem sérül a tagállamok által megállapított egyes tilalmakkal és korlátozásokkal kapcsolatban végzett ellenőrzések miatt, feltéve hogy azok összhangban vannak az Európai Közösséget létrehozó három szerződéssel; mivel ebben az összefüggésben a 26. cikkben említett mennyiségi korlátozások érvényesítéséhez szükséges ellenőrzések ilyen ellenőrzésnek minősülnek és mint ilyenek összhangban vannak a közösségi jogi szabályozással;mivel bizonyos időre van szükség a tagállamok közötti kereskedelemben az importot terhelő vámok és az exportmentességek eltörléséből fakadó, az érintett ágazatokban jelentkező negatív társadalmi hatások, különösen a határvidékeken jelentkező regionális nehézségek enyhítéséhez szükséges intézkedések megtételére; mivel e célból a tagállamokat az 1999. június 30-ig terjedő időszakra fel kell hatalmazni meghatározott korlátokon belül az adó alóli mentesítésre a vámmentes üzletekben beszerzett, a tagállamok közötti légi vagy tengeri forgalom keretein belül szállított termékek vonatkozásában;mivel a kisüzemi bortermelők mentesíthetők a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezések bizonyos követelményei alól;végül, mivel a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás területén történő kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelvet [4] módosítani kell annak érdekében, hogy rendelkezései kiterjedjenek a jövedéki adóra,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. CÍMÁltalános rendelkezések1. cikk(1) Ez az irányelv rögzíti az olyan jövedéki adó és egyéb közvetett adók alá tartozó termékekre vonatkozó rendelkezéseket, amelyeket közvetlen vagy közvetett módon az ilyen termék fogyasztására vetnek ki, kivéve a hozzáadottérték-adót és a Közösség által megállapított adókat.(2) Az egyes jövedéki termékek adójának szerkezetére és mértékére vonatkozó különös rendelkezéseket külön irányelvek határozzák meg.2. cikk(1) Ezen irányelvet és az 1. cikk (2) bekezdésében megjelölt irányelveket a Közösség területén kell alkalmazni az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés minden egyes tagállamra vonatkozó meghatározása szerint, különös tekintettel annak 227. cikkére, kivételt képeznek a következő állami felségterületek:- a Németországi Szövetségi Köztársaság esetében Helgoland szigete és Büsingen területe,- az Olasz Köztársaság esetében Livigno, Campione d'Italia területe és a Luganói-tó olasz vizei,- a Spanyol Királyság esetében Ceuta és Melilla területei.(2) Az (1) bekezdéstől eltérően ezen irányelv és az 1. cikk (2) bekezdésében említett irányelvek nem vonatkoznak a Kanári-szigetekre. A Spanyol Királyság azonban nyilatkozat útján értesítést adhat, hogy a nyilatkozat letétbe helyezését követő második hónap első napjától kezdődően az említett irányelveket alkalmazni kell e területekre is a 3. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi vagy egyes termékre vonatkozóan.(3) Az (1) bekezdéstől eltérően sem ezt az irányelvet, sem az 1. cikk (2) bekezdésében említett irányelveket nem kell alkalmazni a Francia Köztársaság tengerentúli megyéire.A Francia Köztársaság azonban nyilatkozat útján értesítést adhat, hogy a nyilatkozat letétbe helyezését követő második hónap első napjától kezdődően – a szélsőséges távolsághoz igazodó intézkedésekre is figyelemmel – ezeket az irányelveket azokra a területekre is alkalmazni kell.(4) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy- a Monacói Hercegség területéről eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha a Francia Köztársaságból eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének,- a Jungholz és Mittelberg (Kleines Walsertal) tartományokból eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha a Németországi Szövetségi Köztársaságból eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének,- a Man-sziget területéről eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága területéről eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének,- a San Marinóból eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha az Olasz Köztársaságból eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének.(5) Ezen irányelv rendelkezései nem akadályozzák meg Görögországot abban, hogy fenntartsa az Áthosz-hegy számára adott különleges státuszt, amelyet a görög alkotmány 105. cikke szavatol.(6) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az (1), (2), (3) és (4) bekezdésben biztosított kivételek, különösen a tisztességes piaci verseny szempontjából, a továbbiakban nem indokoltak, megfelelő javaslatot nyújt be a Tanácshoz.3. cikk(1) Ezen irányelv közösségi szinten a megfelelő irányelvek által meghatározott következő termékekre vonatkozik:- ásványolajok,- alkohol és alkoholtartalmú italok,- dohánygyártmányok.(2) Az (1) bekezdésben felsorolt termékekre különleges célú közvetett adók is kivethetők, amennyiben azon adók megfelelnek a jövedéki adó és a hozzáadottérték-adó esetében alkalmazandó, az adóalap meghatározására, az adó kiszámítására, az adó felszámíthatóságára és ellenőrzésére vonatkozó adószabályoknak.(3) A tagállamok fenntartják a jogot arra, hogy adókat vezessenek be vagy tartsanak fenn az (1) bekezdésben felsorolt termékeken kívül más termékekre is, amennyiben ezen adók nem eredményeznek határátlépési formaságokat a tagállamok közötti kereskedelemben.Ugyanezen rendelkezés értelmében a tagállamok fenntartják arra is a jogot, hogy a szolgáltatásnyújtásra nem forgalmi adóként meghatározható adót vessenek ki, beleértve azokat, amelyek a jövedéki termékekkel kapcsolatosak.4. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) adóraktár engedélyese: azon természetes vagy jogi személy, akit, illetve amelyet a tagállam illetékes hatósága feljogosított a jövedéki adónak az adóraktározási rendelkezések keretében való felfüggesztése mellett a jövedéki termékek üzleti tevékenység során történő előállítására, feldolgozására, birtokban tartására, átvételére és átadására;b) adóraktár: azon hely, ahol a raktár helye szerinti tagállam illetékes hatóságai által megállapított feltételek szerint az adóraktár engedélyese a jövedéki termékeket üzleti tevékenysége során adófelfüggesztés keretében előállítja, feldolgozza, tárolja, átveszi vagy átadja;c) adófelfüggesztés: olyan adózási rendszer, amelynek keretében a termékek előállítása, feldolgozása, birtokban tartása, átvétele vagy szállítása a jövedéki adó felfüggesztése mellett történik;d) bejegyzett kereskedő: adóraktári engedély nélküli természetes vagy jogi személy, akit, illetve amelyet egy tagállam illetékes hatósága feljogosított, hogy üzleti tevékenysége során adófelfüggesztés mellett más tagállamból származó jövedéki termékeket átvegyen. Az ilyen kereskedő adófelfüggesztéssel nem tárolhat és nem adhat át adóköteles termékeket.e) nem bejegyzett kereskedő: adóraktári engedély nélküli természetes vagy jogi személy, aki, illetve amely jogosult, hogy üzleti tevékenysége során adófelfüggesztéssel alkalmanként egy másik tagállamból jövedéki termékeket vegyen át. Az ilyen kereskedő adófelfüggesztés mellett nem tárolhat és nem adhat át jövedéki termékeket. A nem bejegyzett kereskedőnek az áru átadása előtt biztosítékot kell nyújtania a rendeltetés szerinti tagállam adóhatóságának a jövedéki adó megfizetésére.5. cikk(1) A 3. cikk (1) bekezdésében említett termékek jövedékiadó-kötelesek a Közösség 2. cikk meghatározása szerinti területén történt előállításukkor vagy az e területre történt importálásukkor."Jövedéki termék importálása": a termék Közösség területére történő belépése, beleértve a 2. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében említett területekről vagy a Csatorna-szigetekről történő belépést is.Ha azonban a terméket közösségi vámeljárás alá vonják a Közösség területére történő belépéskor, az importot akkor kell megtörténtnek tekinteni, amikor az a közösségi vámeljárás alól kikerül.(2) Nem érintve a vámügyekre vonatkozó nemzeti és közösségi rendelkezéseket, amikor harmadik országból származó vagy oda irányuló jövedéki termékek a szabadforgalomba bocsátástól eltérő közösségi vámeljárás alatt állnak, illetve vámszabadterületen vagy vámszabad raktárban vannak, a rájuk vonatkozó jövedéki adót felfüggesztettnek kell tekinteni.6. cikk(1) A jövedéki adó a szabadforgalomba bocsátáskor vethető ki vagy olyan hiány megállapítása esetén, amely a 14. cikk (3) bekezdése értelmében jövedékiadó-köteles.Jövedéki termékek szabadforgalomba bocsátása a következőket jelenti:a) az adófelfüggesztési eljárásból való kilépés, ideértve a szabálytalan kilépést is;b) termékek adófelfüggesztési eljáráson kívül történő előállítása, ideértve a szabálytalan előállítást is;c) azon termékek bármilyen importálása, ideértve a szabálytalan importálást is, amelyek nem kerültek adófelfüggesztés alá.(2) Az érvényesítendő jövedéki adó kivetésének feltétele és mértéke megegyezik az adó kivetésének időpontjában a szabadforgalomba bocsátás, illetve a hiány megállapításának helye szerinti tagállamban hatályban levő feltételekkel és mértékkel. A jövedéki adót az egyes tagállamok az általuk meghatározott eljárás szerint állapítják meg és szedik be azzal, hogy a tagállamok a nemzeti, illetve a más tagállamból származó termékre ugyanazon szabályozást alkalmazzák.7. cikk(1) Egy tagállamban már szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék esetén, amelyet egy másik tagállamban kereskedelmi célból tartanak, a jövedéki adót azon tagállamban vetik ki, amelyikben ezt a termékeket tartják.(2) E célból, ha az egyik tagállamban a 6. cikk alapján már szabadforgalomba bocsátott terméket egy másik tagállamba szállítanak, szállítani szándékoznak vagy ott használnak fel egy önálló gazdasági tevékenységet végző kereskedő vagy egy közjogi intézmény céljaira, a 6. cikk sérelme nélkül a jövedéki adót e másik tagállamban kell felszámítani.(3) Az összes körülménytől függően az adófizetési kötelezettség a szállítást végzőt vagy a szállítani szándékozott terméket birtokban tartót vagy a terméket a szabadforgalomba bocsátástól eltérő tagállamban felhasználásra átvevő személyt vagy az ügylet által érintett megfelelő kereskedőt vagy közjogi intézményt terheli.(4) Az (1) bekezdésben említett termék a 18. cikk (1) bekezdésében említett okmány főbb adatait feltüntető kísérőokmány mellett mozog a különböző tagállamok területei között. Ezen okmány formáját és tartalmát az ezen irányelv 24. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell megállapítani.(5) A (3) bekezdésben említett személynek, kereskedőnek vagy szervnek a következő követelményeknek kell megfelelnie:a) az áru feladása előtt nyilatkozatot tesz a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságai részére, és biztosítja a jövedéki adó megfizetését;b) a tagállam által meghatározott eljárás szerint megfizeti a rendeltetési hely szerinti tagállamban előírt jövedéki adót;c) hozzájárul bármely ellenőrzéshez, amely lehetővé teszi a rendeltetési hely szerinti tagállam adóigazgatása számára, hogy meggyőződjön a termék átvételéről és a terméket terhelő jövedéki adó megfizetéséről.(6) Az (1) bekezdésben említett első tagállamban megfizetett jövedéki adó visszatérítésére a 22. cikk (3) bekezdése alapján kerül sor.8. cikkA magánszemélyek által saját használatra beszerzett és általuk elszállított termék esetében a belső piacot szabályozó alapelv alapján, a jövedéki adót a beszerzés helye szerinti tagállamban kell felszámítani.9. cikk(1) A 6., 7. és 8. cikk sérelme nélkül, a jövedéki adó kivethető, ha az egyik tagállamban szabadforgalomba bocsátott terméket egy másik tagállamban kereskedelmi célból tartják.Ez esetben az adófizetési kötelezettséget azon tagállamban kell teljesíteni, amelyik területén a termékek találhatók, és az fizeti meg, aki a termékeket birtokban tartja.(2) Annak megállapítására, hogy a 8. cikkben említett termékeket kereskedelmi célra szánták-e, a tagállamok többek között a következőket veszik számba:- a termékek birtokban tartójának kereskedelmi státusza és a birtokban tartás oka,- a termékek birtokban tartásának helye vagy adott esetben a szállítás módja,- a termékekkel kapcsolatos minden okmány,- a termékek jellege,- a termék mennyisége.Az első albekezdés 5. francia bekezdésének alkalmazásában – kizárólag egyfajta bizonyítékként – a tagállamok irányadó szinteket állapíthatnak meg. Az irányadó szintek nem lehetnek alacsonyabbak a következőknél:a) Dohánytermékekcigaretta | 800 db |szivarka (egyenként 3 g-nál kisebb súlyú szivar) | 400 db |szivar | 200 db |fogyasztási dohány | 1,0 kg |b) Alkoholtartalmú italokégetett szesz | 10 l |köztes alkoholtermék | 20 l |bor (beleértve legfeljebb 60 l habzóbort) | 90 l |sör | 110 1 |1977. június 30-ig Írország számára eltérő irányadó szintek alkalmazása is engedélyezett, amelyek mértéke nem lehet kevesebb, mint 45 liter a bor esetében (ideértve legfeljebb 30 l habzóbort) és 55 liter a sör esetében.(3) A tagállamok rendelkezhetnek akként is, hogy egy másik tagállamban szabadforgalomba bocsátott ásványolajtermék megszerzése esetén a jövedéki adót a fogyasztás szerinti tagállamban lehet felszámítani, ha az ilyen termék szállítása magánszemélyek által vagy az ő megbízásukból végzett szállítások esetében a szokásostól eltérő módon történik. Szokásostól eltérő szállításnak minősül üzemanyag esetében a járművek üzemanyagtartályán vagy megfelelő tartaléküzemanyag-szállító kannán kívüli, illetve a folyékony fűtőanyagok esetében a hivatásos kereskedők számára végzett tartálykocsis szállítástól eltérő más szállítási mód.10. cikk(1) A rendeltetési hely szerinti tagállamban kell jövedéki adót fizetni az olyan jövedéki termék esetében, amelyet nem az adóraktári engedéllyel rendelkező személy vagy nem a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő szerzett be, és amelyet az eladó vagy képviselője közvetlenül vagy közvetetten ad át vagy szállít. E cikk alkalmazásában "rendeltetési hely szerinti tagállam" azon tagállam, ahova a szállítmány vagy a küldemény (végcélként) megérkezik.(2) Ennek alapján a jövedéki adót felszámíthatóvá teszi a rendeltetési hely szerinti tagállamban az egyik tagállamban szabadforgalomba bocsátott termékek feladása és az, hogy az eladó közvetlenül vagy képviselője által közvetetten jövedéki terméket küldött vagy szállított az (1) bekezdésben említett egy másik tagállamban illetőséggel bíró személy részére.(3) A rendeltetési hely szerinti tagállamban a jövedéki adót a kézbesítéskor az eladónak kell megfizetnie. A tagállamok azonban olyan rendelkezéseket is elfogadhatnak, amik kikötik, hogy a jövedéki adót egy adóképviselő fizesse meg, aki nem lehet azonos a termék címzettjével. Az ilyen adóképviselőnek a rendeltetés helye szerinti tagállamban kell illetőséggel rendelkeznie és e tagállam adóhatóságai által elismertnek kell lennie.Az eladó illetősége szerinti tagállam biztosítja, hogy az eladó megfelel a következő követelményeknek:- garantálja a termék feladása előtt a jövedéki adó megfizetését a tagállam által meghatározott feltételek szerint, és biztosítja, hogy a jövedéki adót a termék megérkezését követően megfizessék,- nyilvántartást vezet a szállításokról.(4) A (2) bekezdésben említett esetben az első tagállamban megfizetett jövedéki adó visszatérítésére a 22. cikk (4) bekezdése alapján kerül sor.(5) A Közösség jogára figyelemmel a tagállamok különös szabályokat állapíthatnak meg a rendelkezés olyan jövedéki termékekre történő alkalmazása tárgyában, amelyekre a Szerződéssel összhangban lévő különleges nemzeti elosztási szabályok vonatkoznak.II. CÍMElőállítás, feldolgozás és birtokban tartás11. cikk(1) Ezen irányelv rendelkezéseire figyelemmel, a tagállamok meghatározzák a jövedéki termékek előállítására, feldolgozására és birtokban tartására vonatkozó szabályaikat.(2) A jövedéki termék előállítása, feldolgozása és birtokban tartása az adó megfizetéséig adóraktárban történik.12. cikkA adóraktárak létesítése és működése a tagállamok illetékes hatóságainak engedélyével történik.13. cikkAz adóraktár engedélyesének a következő követelményeket kell teljesítenie:a) szükség esetén biztosítékot nyújt a termék előállítására, feldolgozására és birtokban tartására, valamint kötelező biztosítékot nyújt a szállításra, amelynek feltételeit az adóraktár engedélyezése szerinti tagállam adóhatóságai állapítják meg;b) megfelel az adóraktár fekvése szerinti tagállam adóhatóságai által megállapított követelményeknek;c) minden egyes raktár esetében nyilvántartást vezet a készletről és a termékszállításról;d) a terméket kérelemre bemutatja;e) hozzájárul az ellenőrzéshez és a raktárkészlet ellenőrzéséhez.A követelményeknek tiszteletben kell tartaniuk a nemzeti és a Közösségen belüli ügyletek közötti megkülönböztetésmentesség elvét.14. cikk(1) Az adóraktár engedélyesei mentesülnek az adó alól az olyan veszteségek tekintetében, amelyek az adófelfüggesztés keretében váratlan esemény vagy elháríthatatlan külső ok miatt következtek be, és amelyeket az érintett tagállam meghatalmazott képviselője állapított meg. Az adófelfüggesztés keretében mentesítést kapnak továbbá a termék természetéből adódóan az olyan veszteségek tekintetében, amelyek az előállítás és feldolgozás, tárolás és fuvarozás során következtek be. A mentesítések megadására vonatkozó feltételeket a tagállamok állapítják meg. A mentesítések azonosan vonatkoznak a 16. cikk szerinti kereskedőkre is a termékek adófelfüggesztéssel történő szállítása során.(2) A jövedéki termék Közösségen belül adófelfüggesztéssel történő szállítása közben bekövetkező, az (1) bekezdésben említett veszteségeket a rendeltetés helye szerinti tagállam szabályai szerint kell megállapítani.(3) A 20. cikk sérelme nélkül, az (1) bekezdésben említett veszteségeken kívüli, az illetékes hatóságok által megfelelően megállapított, a bekövetkezett hiányokra és azon veszteségekre vonatkozó adót, amelyek esetében nem adták meg az (1) bekezdésben említett mentesítést, az érintett tagállamban a veszteség vagy szükség esetén a hiány regisztrálásának idején alkalmazandó mértékek szerint kell megfizetni.III. CÍMAz áruk mozgása15. cikk(1) Az 5. cikk (2) bekezdése, a 16. cikk és a 19. cikk (4) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül, a jövedéki termékek adófelfüggesztés mellett történő mozgása az adóraktárak között valósul meg.(2) A tagállamok illetékes hatóságai által a 13. cikk szerint engedélyezett adóraktárosokat úgy kell tekinteni, hogy engedélyük mind a nemzeti, mind a Közösségen belüli szállításra vonatkozik.(3) A Közösségen belüli szállítással együtt járó kockázatot a 13. cikk rendelkezései alapján a feladó adóraktár engedélyese által nyújtott biztosíték, vagy amennyiben az szükséges, a feladót és a fuvarozót együttesen és egyetemlegesen kötelező biztosíték fedezi. Adott esetben a tagállamok a címzettől is követelhetnek biztosítékot.A biztosítékra vonatkozó részletes szabályokat a tagállamok határozzák meg. A biztosítéknak a Közösségen belül mindenütt érvényesnek kell lennie.(4) A 20. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül a feladó adóraktár engedélyese, valamint, amennyiben felelőssége fennáll, a fuvarozó csak azon esetben mentesül az adó alól, ha elsődlegesen a 18. cikkben említett termékkísérő-okmánnyal a 19. cikkben meghatározott feltételek mellett bizonyítja, hogy a címzett átvette a részére szállított terméket.16. cikk(1) A 15. cikk (1) bekezdése ellenére a címzett lehet adóraktári engedély nélküli hivatásos kereskedő is. E kereskedő üzleti tevékenysége során más tagállamból származó jövedéki terméket adófelfüggesztés keretében vehet át. Azonban adófelfüggesztés mellett nem tarthat, és nem adhat tovább ilyen terméket.A közösségi jogra figyelemmel a tagállamok különös szabályokat állapíthatnak meg e rendelkezés olyan jövedéki termékekre történő alkalmazására vonatkozóan, amelyeket a Szerződéssel összhangban lévő különleges nemzeti elosztási rendelkezések szabályoznak.(2) A fent említett kereskedő a termék átvételét megelőzően kérheti tagállamának adóhatóságától a bejegyzést.A bejegyzett kereskedőnek a következő követelményeket kell teljesítenie:a) a kereskedő tagállamának adóhatósága által meghatározott feltételek mellett – az adóraktár engedélyese, valamint adott esetben a fuvarozó felelősségét meghatározó 15. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül – biztosítékot nyújt a jövedéki adó megfizetésére;b) nyilvántartást vezet a termékszállításokról;c) a terméket kérelemre bemutatja;d) hozzájárul minden ellenőrzéshez és a raktárkészlet ellenőrzéséhez.Az ilyen típusú kereskedők esetében a jövedéki adó az áruk átvételekor számítható fel és az egyes tagállamok által meghatározott eljárás szerint kell megfizetni.(3) Amennyiben a fenti (1) bekezdésben említett kereskedőt a tagállamának adóhatósága nem jegyezte be, akkor a következő követelményeket kell teljesítenie:a) az áru feladása előtt nyilatkozatot tesz a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságának és – az adóraktár engedélyese és adott esetben a fuvarozó felelősségét meghatározó 15. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül – biztosítékot nyújt a jövedéki adó megfizetésére;b) a termék átvételekor a rendeltetési hely szerinti tagállam által meghatározott eljárás szerint megfizeti e tagállam jövedéki adóját;c) hozzájárul mindenfajta ellenőrzéshez, amely lehetővé teszi a rendeltetési hely szerinti tagállam igazgatása számára, hogy meggyőződjön, a termékeket valóban átvették és a rá vonatkozó jövedéki adót megfizették.(4) A (2) és (3) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel, ezen irányelv rendelkezéseit kell alkalmazni a jövedéki termékek adófelfüggesztés melletti szállítására.17. cikkA feladó adóraktár engedélyese egy adóképviselőt nevezhet ki. Ezen adóképviselőnek a rendeltetési hely szerinti tagállamban kell illetőséggel rendelkeznie és e tagállam adóhatóságának kell bejegyeznie. Az adóképviselőnek az adóraktári engedély nélküli címzett helyett és annak helyében a következő követelményeket kell teljesítenie:a) az adóraktár engedélyese és adott esetben a fuvarozó felelősségét meghatározó 15. cikk (4) bekezdésnek sérelme nélkül a rendeltetési hely szerinti tagállam által meghatározott feltételek szerint biztosítékot nyújt a jövedéki adó megfizetésére,b) a rendeltetési hely szerinti tagállam által meghatározott eljárás szerint megfizeti e tagállamnak a jövedéki adóját;c) nyilvántartást vezet a termékszállításokról, és tájékoztatja a rendeltetési hely szerinti tagállam hatóságait a termék átvételének helyéről.18. cikk(1) A számítógépes eljárások lehetséges használata ellenére, a tagállamok között adófelfüggesztés mellett szállított jövedéki termékeket a feladó által kiállított okmány kíséri. Ez vagy egy adminisztratív, vagy egy kereskedelmi okmány. Az okmány formáját és tartalmát az ezen irányelv 24. cikkében meghatározott eljárással összhangban állapítják meg.(2) A termékek azonosítása és az ellenőrzések lefolytatása érdekében az (1) bekezdésben említett okmányon a csomagokat megszámozzák és a termékeket megjelölik. Szükség esetén a csomagokat vagy az egyes konténereket a feladó lepecsételi, amennyiben a konténerek szállítási eszközét az indulási hely szerinti tagállam lepecsételésre megfelelőnek találja.(3) Azon esetekben, amikor a címzett nem egy adóraktár engedélyese vagy nem egy bejegyzett kereskedő – a 17. cikk ellenére – a fenti (1) bekezdésben említett dokumentumhoz egy olyan okmányt kell csatolni, amely igazolja, hogy a jövedéki adót a rendeltetési hely szerinti tagállamban megfizették, vagy azt hogy az adó beszedésére alkalmazott egyéb eljárás megfelel a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságai által meghatározott feltételeknek.Az okmánynak tartalmaznia kell- a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságai érintett hivatalának címét,- az adó megfizetésének vagy a fizetésre adott biztosíték említett hivatal általi elfogadásának dátumát és hivatkozását.(4) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni, ha a jövedéki terméket az 5. cikk (2) bekezdésében említett feltételek szerint szállítják.(5) A 3. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, a tagállamok fenntarthatják a jövedéki termékek gyártásához vagy elkészítéséhez felhasznált alapanyagok szállítására és birtokban tartására vonatkozó szabályaikat.19. cikk(1) A 18. cikkben meghatározott okmánnyal vagy az okmányra való hivatkozással elküldött vagy átvett szállítmányok kereskedőinek értesíteniük kell a tagállam adóhatóságait. Az okmányt négy példányban kell elkészíteni:- egy példány a feladóé,- egy példány a címzetté,- egy példányt visszaküldenek a feladónak teljesítési elismervényként,- egy példány a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságáé.Az egyes elküldés szerinti tagállamok illetékes hatóságai biztosíthatnak az okmányból egy további példányt az indulás szerinti tagállam illetékes hatóságai számára.A rendeltetés szerinti tagállamok kiköthetik, hogy a teljesítés elismerésére a feladónak visszaküldött példányt a nemzeti hatóságoknak igazolniuk kell vagy hátirattal kell ellátniuk. A rendelkezést alkalmazó tagállamok értesítik erről a Bizottságot, amely tájékoztatja erről a többi tagállamot.A rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságának küldött példánnyal kapcsolatos eljárást a 24. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően fogadják el.(2) Amennyiben a jövedéki termék adófelfüggesztés keretében egy adóraktár engedélyeséhez, illetve egy bejegyzett vagy nem bejegyzett kereskedőhöz kerül, a kísérő adminisztratív vagy kereskedelmi okmány egy példányát megfelelően kitöltve a címzett a teljesítés elismerésére legkésőbb az átvétel hónapja utáni 15 napon belül visszaküldi a feladónak.A visszaküldendő példánynak a teljesítés elismeréséhez a következő adatokat kell tartalmaznia:a) a címzett adóhatóságának hivatali címe;b) az áruk átvételének ideje és helye;c) az átvett áruk leírása annak ellenőrzése érdekében, hogy a szállítmány megfelel-e az okmányon feltüntetett adatoknak. Ha igen, rá kell írni a "szállítmány ellenőrizve" megjegyzést;d) amennyiben szükséges, a rendeltetési hely szerinti, a sorszámozást alkalmazó tagállam illetékes hatóságai által kiadott hivatkozási vagy nyilvántartási szám, és/vagy a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságainak ellenjegyzése, ha az a tagállam kiköti, hogy a visszaküldött példányt hatóságainak igazolniuk kell és hátirattal el kell látniuk;e) a címzett cégszerű aláírása.(3) A 4. cikk c) pontja szerint meghatározott adófelfüggesztés úgy zárul le, hogy a jövedéki terméket az 5. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alá helyezik, és az ott említett feltételekre figyelemmel, miután a feladó átvette a visszaküldött admnisztratív kísérőokmány vagy kereskedelmi okmány egy megfelelően kitöltött példányát, amelyben fel kell tüntetni, hogy a termék az 5. cikk (2) bekezdésében említett eljárások alá került.(4) Amennyiben a 4. cikk c) pontja szerinti adófelfüggesztéssel szállított jövedéki terméket exportálják, e felfüggesztés lezárulásaként a Közösségből való kiléptetéskor eljáró vámhivatal tanúsítványt állít ki, amely igazolja, hogy a termék valóban elhagyta a Közösséget. E hivatalnak vissza kell küldenie a feladó részére a kísérőokmány igazolással ellátott, feladót illető példányát.(5) Amennyiben a felfüggesztés nem zárul le, a feladó értesíti a tagállamának adóhatóságait az általuk meghatározott határidőn belül. A határidő azonban nem haladhatja meg az áruk elküldésétől számított három hónapot.(6) A tagállamok együttműködnek a szúrópróbaszerű ellenőrzések bevezetésében, amelyeket szükség szerint számítógépes eljárással hajtanak végre.20. cikk(1) Amennyiben a termék szállítása közben a jövedéki adó kivetésével járó jogszabálysértés vagy egyéb szabálytalanság történik, a jövedéki adót azon tagállamban kell megfizetni, ahol a jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot elkövették, és a büntetőjogi eljárás lehetőségének sérelme nélkül azon természetes vagy jogi személy fizeti meg, aki, illetve amely a 15. cikk (3) bekezdése alapján biztosítékot nyújt a jövedéki adó megfizetésére.Ha a jövedéki adót nem a feladás szerinti tagállam szedi be, az adót beszedő tagállamnak tájékoztatnia kell a feladás szerinti ország illetékes hatóságait.(2) Amennyiben a szállítás során jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot észlelnek anélkül, hogy annak elkövetési helyét meg lehetne állapítani, úgy kell tekinteni, mint amelyet az észlelés tagállamában követtek el.(3) A 6. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül, amikor a jövedéki termék nem érkezik meg rendeltetési helyére, és nem lehet megállapítani a jogszabálysértés vagy egyéb szabálytalanság elkövetésének a helyét, úgy kell tekinteni, hogy a jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot a feladás helye szerinti tagállamban követték el, amely beszedi a jövedéki adót az áru feladásakor hatályos adómértékkel, kivéve ha négy hónapon belül az illetékes hatóságok megállapítják az ügylet szabályszerűségét vagy a jogszabálysértés vagy egyéb szabálytalanság tényleges elkövetési helyét.(4) Amennyiben a kísérőokmány kiállításától számított három év eltelte előtt megállapításra kerül, hogy melyik tagállamban követték el ténylegesen a jogszabálysértést vagy egyéb szabálytalanságot, ez a tagállam jogosult beszedni a jövedéki adót az áru feladásakor esedékes mértékben. Ebben az esetben, amint a beszedés ténye bizonyítottá vált, az eredetileg kivetett jövedéki adó visszatérítésre kerül.21. cikk(1) A 6. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, a tagállamok megkövetelhetik, hogy a területükön szabadforgalomba bocsátott termékek adóügyi célokból adózási vagy nemzeti azonosító jelet viseljenek.(2) Bármely tagállam, amely az (1) bekezdés szerinti adózási vagy nemzeti azonosító jel használatát megköveteli, köteles azokat rendelkezésre bocsátani a többi tagállam adóraktár engedélyesei számára. Az egyes tagállamok azonban előírhatják, hogy az adójelzések legyenek hozzáférhetőek a tagállam adóhatóságai által engedélyezett adóképviselő számára is.A tagállamok biztosítják, hogy a jelzésekkel kapcsolatos eljárások ne jelentsenek akadályt a jövedéki termékek szabad mozgása előtt.(3) Az (1) bekezdés értelmében az adózási vagy azonosító jelek a kiadásuk szerinti tagállamban érvényesek.Elképzelhető azonban e jelzések tagállamok közötti kölcsönös elismerése.(4) Írországban az ásványolajok csak akkor tárolhatók, szállíthatók vagy használhatók fel az engedményes árú üzemanyagot engedéllyel használó járművek tartályain kívül, ha azok megfelelnek az ország ellenőrzési és jelzési követelményeinek.(5) Egy tagállam (1) bekezdés szerinti adózási vagy nemzeti azonosító jelét hordozó és az adott tagállamban értékesíteni szándékozott termékek Közösségen belüli mozgása, egy másik tagállam területén belül a 18. cikk (1) és (3) bekezdésében említett kísérőokmány alkalmazása során, vagy adott esetben az 5. cikk (2) bekezdése szerint történik.IV. CÍMAdóvisszatérítés22. cikk(1) A megfelelő esetekben a szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék jövedéki adója a kereskedő üzletvitele során tett kérelmére a forgalomba bocsátás szerinti tagállam adóhatóságai által visszatéríthető, ha abban a tagállamban nem szándékozzák azokat elfogyasztani.A tagállamok azonban elutasíthatják a visszatérítési kérelmet, ha az teljes mértékben nem felel meg az általuk meghatározott feltételeknek.(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a következő rendelkezéseket kell alkalmazni:a) az áru elküldése előtt a feladónak visszatérítési kérelmet kell benyújtania a tagállama illetékes hatóságaihoz, és bizonyítnia kell, hogy a jövedéki adót megfizették. Az illetékes hatóságok azonban nem utasíthatják el a visszatérítést kizárólag azon az alapon, hogy olyan, általuk kiadott dokumentumot nem mutattak be, amely a kezdeti fizetés megtörténtét igazolja;b) az a) pontban említett áruk szállítása a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott okmány szerint történik;c) a feladó bemutatja a tagállama illetékes hatóságainak a b) pontban említett okmány címzett által megfelelően kitöltött példányát, amelyet vagy egy olyan okmánynak kell kísérnie, amely igazolja a jövedéki adó biztosítását a fogyasztás szerinti tagállamban vagy olyannak, amely tartalmazza a következő adatokat:- a rendeltetés szerinti tagállam adóhatóságai érintett hivatalának címe,- a nyilatkozat e hivatal általi elfogadásának dátuma e nyilatkozat hivatkozási vagy iktatási számával együtt;d) egy tagállamban szabadforgalomba bocsátott és ennélfogva a tagállam adózási vagy nemzeti azonosító jelét viselő jövedéki termékek után a jövedéki adó visszatérítésének jogosultsága fennáll, feltéve ha a kibocsátó tagállam adóhatóságai megállapították, hogy az ilyen jelzéseket megsemmisítették.(3) A 7. cikkben említett esetekben az áru feladása szerinti tagállam csak akkor köteles visszatéríteni a megfizetett jövedéki adót, ha azt a 7. cikk (5) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban a rendeltetési hely szerinti tagállamban korábban már megfizették.A tagállamok azonban elutasíthatják a visszatérítési kérelmet, ha az teljes mértékben nem felel meg az általuk meghatározott feltételeknek.(4) A 10. cikkben említett esetekben az áru feladása szerinti tagállam az eladó kérelmére visszatéríti a megfizetett jövedéki adót, amennyiben az eladó a 10. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően járt el.A tagállamok azonban elutasíthatják a visszatérítési kérelmet, ha az teljes mértékben nem felel meg az általuk meghatározott feltételeknek.Amennyiben az eladó rendelkezik adóraktári engedéllyel, a tagállamok egyszerűsített visszatérítési eljárásról is rendelkezhetnek.(5) Az egyes tagállamok adóhatóságai meghatározzák a területükön történő visszatérítéshez szükséges ellenőrzési eljárásokat és módszereket. A tagállamok biztosítják, hogy a visszatérített jövedéki adó ne haladja meg a ténylegesen befizetett összeget.V. CÍMMentességek23. cikk(1) A jövedéki termékek mentesülnek a jövedéki adó megfizetése alól, amennyiben a következő célokra szánják őket:- diplomáciai vagy konzuli viszonylatban történő szállítás,- a fogadó tagállam közhatóságai által ilyenként elismert nemzetközi szervezetek vagy azok tagjai számára, az ilyen szervezeteket létrehozó nemzetközi egyezményeken vagy a központi irodai megállapodásokon belül és az ott lefektetett feltételek szerint,- az Észak-atlanti Szerződésben részes és a jövedéki adó kivetésének helyétől különböző bármely tagállam fegyveres erői számára történő szállítás, valamint a 90/640/EGK határozat [5] 1. cikkében említett fegyveres erők számára, ezen erők általi használatra, az őket kísérő polgári személyzet számára, vagy az azok étkezdéiben vagy kantinjaiban történő felhasználásra,- a nem tagállamokkal vagy nemzetközi szervezetekkel kötött megállapodások szerint történő felhasználás esetén, feltéve ha az ilyen megállapodás a hozzáadottérték-adó alóli mentesség szempontjából lehetséges vagy megengedett.E mentességekre az egységes adószabályok elfogadásáig a fogadó tagállam által meghatározott feltételek és korlátozások vonatkoznak. A mentességre való jogosultságot a jövedéki adó visszatérítésére vonatkozó eljárással összhangban lehet megadni.(2) A Tanács a Bizottság javaslatára hozott egyhangú döntésével feljogosíthat bármely tagállamot, hogy jövedéki adó alóli mentességet tartalmazó megállapodást kössön egy harmadik országgal vagy egy nemzetközi szervezettel.Az ilyen megállapodást megkötni kívánó állam értesíti a Bizottságot az ügyről és biztosítja az összes szükséges háttérinformációt. A Bizottság egy hónapon belül tájékoztatja a többi tagállamot. A Tanács döntését akkor kell elfogadottnak tekinteni, ha a többi tagállam tájékoztatását követő két hónapon belül az ügy nem kerül a Tanács elé.(3) 1992. december 31-én a következő irányelvek jövedéki adóra vonatkozó rendelkezéseinek hatálya szűnik meg:- 74/651/EGK irányelv [6]- 83/183/EGK irányelv [7]- 68/297/EGK irányelv [8](4) A tagállamok vonatkozásában 1992. december 31-én megszűnnek a 69/169/EGK irányelv [9] jövedéki adót érintő rendelkezései.(5) Amíg a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúan nem fogad el közösségi rendelkezéseket a hajók és légi járművek ellátásával kapcsolatban, a tagállamok fenntarthatják a tárgyban hozott nemzeti rendelkezéseiket.VI. CÍMJövedékiadó-bizottság24. cikk(1) A Bizottságot a Jövedékiadó-bizottság (továbbiakban: bizottság) segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll, elnöke pedig a Bizottság képviselője. A bizottság megállapítja a működési szabályzatát.(2) A bizottság a 7., 18. és 19. cikk alkalmazásához szükséges intézkedéseket a (3) és (4) bekezdésben meghatározott eljárásoknak megfelelően hozza meg.(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnök által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében előírt többséggel kell meghozni. Az elnök nem szavazhat.(4) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel az intézkedések ellen döntött.(5) A (2) bekezdésben említett intézkedések mellett a bizottság az elnök kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének kérésére megvizsgálja az ügyet a jövedéki adóra vonatkozó közösségi rendelkezések alkalmazása tárgyában, kivéve az ezen irányelv 30. cikkében említetteket.25. cikkA tagállamok és a Bizottság megvizsgálják és értékelik a jövedéki adóval kapcsolatos közösségi rendelkezések alkalmazását.VII. CÍMZáró rendelkezések26. cikk(1) A 8. cikk sérelme nélkül, 1996. december 31-ig és a 77/388/EGK irányelv [10] 28l. cikkében meghatározottakhoz hasonló áttekintési mechanizmus alapján Dánia a jövedéki adók mértékeinek közelítésével kapcsolatos általános keretben engedélyt kapott a (2) és (3) bekezdésben meghatározott, az égetett szeszekre és dohánygyártmányokra vonatkozó különös rendelkezések alkalmazására.(2) Dánia engedélyt kap a következő mennyiségi korlátozások alkalmazására:- a Dániába belépő magánutazókra kiterjed az 1992. december 31-én hatályos kedvezmény a cigarettákra, a szivarkákra, a fogyasztási dohányra és az égetett szeszre vonatkozóan,- az 1992. december 31-én hatályos időszaknál rövidebb időre Dánián kívül tartózkodó, Dániában honos utazókra kiterjed az 1992. december 31-én Dániában a cigarettákra és égetett szeszekre vonatkozó kedvezmény.(3) Dánia beszedheti a jövedéki adót és elvégezheti a cigarettákra, szivarkákra, fogyasztási dohányra és égetett szeszre vonatkozó szükséges ellenőrzéseket.(4) A Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúan határoz a jövedéki adók mértékének közelítéséről és a versenytorzulás kockázatának fényében döntést hoz e cikk módosításáról, vagy adott esetben, e cikk rendelkezései időtartamának korlátozásáról.27. cikk1997. január 1-je előtt a Tanács a Bizottság jelentése alapján egyhangú határozattal újra megvizsgálja a 7., 8., 9. és 10. cikk rendelkezéseit, és a Bizottság javaslatára, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően elfogadja a szükséges módosításokat.28. cikkA következő rendelkezéseket kell alkalmazni az 1999. június 30-ig tartó időszakra:(1) A tagállamok mentesítést adhatnak a vámmentes üzletben értékesített olyan termékekre, amelyeket a Közösségen belüli légi járatokon vagy tengeri hajóutakon a másik tagállamba utazók a személyi poggyászukban magukkal vihetnek.E rendelkezés alkalmazásában:a) "vámmentes üzlet": azon intézmény, amely egy repülőtér vagy kikötő területén működik, és a 28. cikk (3) bekezdése értelmében megfelel az illetékes hatóságok által meghatározott követelményeknek;b) "másik tagállamba utazó": azon útlevelet birtokló légi vagy tengeri utazó, aki kijelenti, hogy közvetlen célja egy másik tagállam repülőtere vagy kikötője;c) "Közösségen belüli légi járat vagy tengeri hajóút": azon légi vagy tengeri út, amely egy tagállamból indul és tényleges érkezési helye egy másik tagállamban található.A Közösségen belüli utazás során a légi jármű vagy hajó fedélzetén kapható termékeket ugyanúgy tekintik, mint a vámmentes üzletben kaphatókat.Ez a mentesség a Csatorna-alagút két végállomásán található vámmentes üzletekben kapható termékekre is vonatkozik a két végállomás közötti utazásra szóló érvényes útiokmánnyal rendelkező utasok számára.(2) A Közösség és harmadik országok közötti utazók tekintetében az (1) bekezdésben biztosított mentesség csak olyan termékekre vonatkozik, amelyek mennyisége személyenként és utazásonként nem haladja meg a hatályos közösségi rendelkezésekben megállapított határértéket.(3) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az e cikkben biztosított mentességet helyesen és következetesen alkalmazzák, és hogy megelőzzék azok esetleges kijátszását, megkerülését vagy megsértését.29. cikk(1) A tagállamok mentesíthetik a kisüzemi bortermelőket a II. és a III. cím, valamint a szállításra és ellenőrzésre vonatkozó egyéb követelmények alól. Amennyiben ezek a kistermelők maguk végzik el a Közösségen belüli ügyleteket, tájékoztatják az érintett hatóságaikat és megfelelnek a Bizottság 1989. április 10-i 986/89 rendeletében [11] meghatározott követelményeknek, különösen a kifelé irányuló termékek és a kísérőokmányok tekintetében."Kisüzemi bortermelők": azok a személyek, akik évi átlagban kevesebb, mint 1000 hl bort termelnek.(2) A címzett az (1) bekezdésben említett okmány segítségével vagy az erre való utalással értesíti a borszállítmányok fogadásáról a rendeltetési hely szerinti tagállam adóhatóságait.(3) A tagállamok kétoldalú alapon meghozzák a szükséges intézkedéseket a szúrópróbaszerű ellenőrzések bevezetése érdekében, amelyek szükség szerint számítógépes eljárással is végrehajthatók.30. cikkA 77/799/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A cím a következőkre változik:"A Tanács 1977. december 19-i irányelve a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen és közvetett adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról"2. Az 1. cikkben:a) Az (1) bekezdés a következőkre változik:"(1) Ezen irányelvvel összhangban a tagállamok illetékes hatóságai kicserélnek egymással minden olyan információt, amely lehetővé teheti számukra a jövedelem- és tőkeadók pontos megállapítását, illetve a következő közvetett adók megállapításával kapcsolatos valamennyi információt:- hozzáadottérték-adó,- az ásványolajok jövedéki adója,- az alkohol és alkoholtartalmú italok jövedéki adója,- a dohánygyártmányok jövedéki adója."b) Az (5) bekezdés Dánia, Görögország, az Egyesült Királyság és Portugália vonatkozásában a következőkre változik:Dániában:- Skattenministeren vagy meghatalmazott képviselője,Görögországban:– Yπουργóς Οικονομικων vagy meghatalmazott képviselője,az Egyesült Királyságban:- A Commissioners of Customs and Excise vagy meghatalmazott képviselője a hozzáadottérték-adóhoz és jövedéki adóhoz szükséges információ tekintetében,- A Commissioners of Ireland Revenue vagy meghatalmazott képviselője minden egyéb információ tekintetében,Portugáliában:- O Ministro das Finanças vagy meghatalmazott képviselője.31. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, melyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1993. január 1-jén megfeleljenek.tekintettel azonban a 9. cikk (3) bekezdésére, a Dán Királyság jogosult legkésőbb 1993. január 1-jén bevezetni a rendelkezésnek megfelelő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.32. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. február 25-én.a Tanács részérőlaz elnökVitor Martins[1] HL C 322., 1990.12.21., 1. o.; és HL C 45., 1992.8.20., 10. o.[2] HL C 183., 1991.7.15., 131. o.[3] HL C 169., 1991.3.18., 25. o.[4] HL L 336., 1977.12.27., 15. o. A legutóbb a 79/1070/EGK irányelvvel (HL L 331., 1979.12.27., 8. o.) módosított irányelv.[5] HL L 349., 1990.12.13., 19. o.[6] HL L 354., 1974.12.30., 6. o. A legutóbb a 88/663/EGK irányelvvel (HL 382., 1988.12.31., 40. o.) módosított irányelv.[7] HL L 105., 1983.4.23., 64. o. A legutóbb a 89/604/EGK irányelvvel (HL L 348., 1989.11.29., 28. o.) módosított irányelv.[8] HL L 175., 1968.7.25., 15. o. A legutóbb a 85/347/EGK irányelvvel (HL L 183., 1985.7.16., 22. o.) módosított irányelv.[9] HL L 135., 1969.6.4., 6. o A legutóbb a 91/191/EGK irányelvvel (HL L 94., 1991.4.16., 24. o.) módosított irányelv.[10] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb 90/640/EGK irányelvvel (HL L 349., 1990.12.13., 19. o.) módosított irányelv.[11] HL L 106., 1998.4.18., 1. o. A legutóbb a 592/91/EGK rendelettel (HL L 66.,1991.3.13., 13. o.) módosított rendelet.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1984. március 8.) a klóralkálielektrolízis-iparágon kívüli ágazatokból származó higanykibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31984L0156

Hivatalos Lap L 074 , 17/03/1984 o. 0049 - 0054 finn különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0183  spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 5 o. 0020  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0183  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 5 o. 0020

		A Tanács irányelve(1984. március 8.)a klóralkálielektrolízis-iparágon kívüli ágazatokból származó higanykibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről(84/156/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 6. és 12. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [2],tekintettel a Közgyűlés véleményére [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a Közösség vízi környezetének az egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezéstől való védelme érdekében, a 76/464/EGK irányelv 3. cikke olyan előzetes engedélyezési rendszert vezet be, amely meghatározza az említett irányelv mellékletében található I. listában felsorolt anyagok kibocsátására vonatkozó kibocsátási előírásokat; mivel az említett irányelv 6. cikke előírja az említett kibocsátási előírásokra vonatkozó határértékeket és megállapítja az említett anyagok kibocsátása által érintett vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzéseket;mivel a higany és vegyületei szerepelnek az I. listán;mivel a tagállamok számára előírják a határértékek alkalmazását azon esetek kivételével, amikor minőségi célkitűzéseket alkalmazhatnak;mivel a higany vízbe történő kibocsátásából eredő szennyezés oka az ipari létesítmények nagy száma, szükséges az érintett ipari tevékenység típusa szerinti egyedi határértékek megállapítása és azon vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzések megállapítása, amelybe az említett ipari létesítmények általi higanykibocsátás történik;mivel a minőségi célkitűzések célja a higanykibocsátás által érintett vízi környezet különböző részein a higanyszennyezés megszűntetése;mivel az említett minőségi célkitűzések megállapítása kifejezetten az említett célból és nem a fogyasztóvédelemre vagy a vízi környezetből származó termékek forgalomba hozatalára vonatkozó szabályok létrehozásának szándékával kell, hogy történjen;mivel olyan egyedi ellenőrzési eljárást kell meghatározni, amely lehetővé teszi a tagállamok számára a minőségi célkitűzések betartásának igazolását;mivel ezen irányelv hatékony végrehajtásának figyelembevételével rendelkezéseket kell hozni az említett higanykibocsátás által érintett vízi környezet tagállamok általi ellenőrzésére vonatkozóan; mivel a 76/464/EGK irányelv 6. cikke nem rendelkezik az említett ellenőrzések bevezetéséhez szükséges hatáskörről; mivel a szükséges különleges hatáskörről a Szerződés nem rendelkezik, annak 235. cikkére kell hivatkozni;mivel egyes olyan üzemtípusokból eredő kibocsátások esetén, amelyekre vonatkozóan emissziós előírások nem állapíthatóak meg vagy rendszeresen nem ellenőrizhetőek a források szétszórtsága miatt, egyedi programokat kell kidolgozni az említett üzemekből eredő higanyszennyezés elkerülésére vagy megszűntetésére; mivel a hatáskört sem a 76/464/EGK irányelv 6. cikke, sem a Szerződés különös rendelkezései nem határozzák meg, a Szerződés 235. cikkére kell hivatkozni;mivel a 82/176/EGK irányelv [5] megállapítja a klóralkálielektrolízis–iparágból származó, vízi környezetbe történő higanykibocsátásra vonatkozó határértékeket és megállapítja a higanykibocsátás által érintett vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzéseket;mivel fontos, hogy a Bizottság négyévente jelentést készítsen az irányelv tagállami végrehajtásáról;mivel a felszín alatti vizek a 80/68/EGK irányelv [6] hatálya alá tartoznak, nem tartozik ezen irányelv hatálya alá;mivel Grönland iparosítási szintje igen alacsony, a szigetország általános helyzete, és különösen alacsony népsűrűsége, nagy kiterjedése és különleges földrajzi fekvése miatt; mivel ennélfogva ezen irányelv Grönlandon nem alkalmazandó,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk(1) Ez az irányelv:- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (1) bekezdésével összhangban megállapítja az ipari üzemekből történő higanykibocsátás kibocsátási előírásaira vonatkozó határértékeket, az említett irányelv 2. cikkében meghatározottak szerint,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (2) bekezdésével összhangban megállapítja a higanyra vonatkozó minőségi célkitűzéseket vízi környezetben,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (4) bekezdésével összhangban megállapítja a határidőket a tagállami illetékes hatóságok által, a létező kibocsátások tekintetében kiadott engedélyekben meghatározott feltételek teljesítésére,- a 76/464/EGK irányelv 12. cikke (1) bekezdésével összhangban meghatározza azon mérési referenciamódszereket, amelyek alkalmasak a kibocsátásokban és a vízi környezetben lévő higanytartalom meghatározására,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésével összhangban ellenőrzési eljárást állapít meg,- előírja a tagállamok együttműködését abban az esetben, ha a kibocsátás egynél több tagállamhoz tartozó vízterületet érint,- előírja a tagállamok számára, hogy a 4. cikk értelmében dolgozzák ki a kibocsátások által okozott szennyezés elkerülésére vagy megszűntetésére szolgáló programokat.(2) Ez az irányelv a 76/464/EGK irányelv 1. cikkében említett vizekre vonatkozik, a felszín alatti vizek kivételével.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) a "higany":- higany, mint kémiai elem,- valamennyi higanyt tartalmazó vegyület;b) a "határértékek":az I. mellékletben meghatározott értékek;c) a "minőségi célkitűzések":a II. mellékletben meghatározott követelmények;d) a "higany kezelése":minden olyan ipari folyamat, amely higany előállításával vagy használatával jár, vagy minden egyéb olyan ipari folyamat, amely magában foglalja higany jelenlétét;e) az "ipari létesítmény":olyan létesítmény, amelyben higanyt vagy higanyt tartalmazó bármilyen anyagot kezelnek, a 82/176/EGK irányelv 2. cikke d) pontjában említett ipari létesítmények kivételével;f) "üzemelő létesítmény":olyan ipari létesítmény, amely az ezen irányelvről szóló értesítés időpontjában üzemel;g) "új létesítmény":- olyan ipari létesítmény, amely az ezen irányelvről szóló értesítés időpontját követően kezd üzemelni,- olyan működő ipari létesítmény, amelynek higanykezelő kapacitása jelentős mértékben megnövekedett az ezen irányelvről szóló értesítés időpontja óta.3. cikk(1) A határértékek, a teljesítésre vonatkozó határidők, valamint a kibocsátásokra vonatkozó ellenőrzési eljárás az I. mellékletben kerülnek megállapításra.(2) A határértékeket rendszerint azon a ponton kell alkalmazni, ahol a higanyt tartalmazó szennyvíz elhagyja az ipari létesítményt.Amennyiben a higanyt tartalmazó szennyvíz kezelését az ipari létesítményen kívül, egy higany eltávolítására szolgáló tisztítóműben végzik, a tagállamok engedélyezhetik azt, hogy a határértékeket azon a ponton alkalmazzák, ahol a szennyvíz elhagyja a tisztítóművet.(3) A 76/464/EGK irányelv 3. cikkében említett engedélyeknek legalább olyan szigorú rendelkezéseket kell tartalmazniuk, mint az ezen irányelv I. mellékletében meghatározottak, kivéve amennyiben a tagállam, ezen irányelv II. melléklete és a 82/176/EGK irányelv IV. melléklete alapján megfelel a 76/464/EGK irányelv 6. cikk (3) bekezdésének.Az engedélyeket legalább négyévenként felülvizsgálják.(4) A tagállamok, az (1), (2) és (3) bekezdésből eredő kötelezettségeik, illetve a 76/464/EGK irányelv rendelkezéseinek sérelme nélkül, kizárólag abban az esetben adhatnak engedélyt új létesítményekre, ha az adott létesítmények az elérhető legjobb technikai eszközöknek megfelelő szabványokat alkalmaznak a szennyezés megszűntetésére az említett irányelv 2. cikkével összhangban, vagy a versenytorzulás megelőzésére.A tagállam, az általa elfogadott módszertől függetlenül, amennyiben műszaki okokból a tervezett intézkedések nem felelnek meg az elérhető legjobb technikai eszköznek, még az engedélyezés előtt benyújtja az említett okokat alátámasztó indoklását a Bizottságnak.A Bizottság haladéktalanul továbbítja az indoklást a többi tagállamnak és a lehető legrövidebb idő alatt jelentést küld a tagállamoknak, amelyben véleményt ad a második albekezdésben említett eltérésről. Adott esetben, ezzel egyidőben megfelelő javaslatokat tesz a Tanácsnak.(5) A higany jelenlétének meghatározására alkalmazandó analitikai referenciamódszer a 82/176/EGK irányelv III. mellékletének (1) pontjában kerül megállapításra. Más módszerek abban az esetben alkalmazhatók, ha az adott módszer kimutatási határa, precizitása és pontossága legalább egyenértékű a 82/176/EGK irányelv III. mellékletének 1. pontjában megállapítottaknál. A szennyvízmennyiség méréséhez előírt mérési pontosság az említett irányelv III. melléklete 2. pontjában kerül megállapításra.4. cikk(1) A tagállamok egyedi programokat dolgoznak ki az olyan, több forrásból történő higanykibocsátások esetére, amelyek nem ipari létesítményekből származnak, és amelyekre a 3. cikkben megállapított kibocsátási előírások a gyakorlatban nem alkalmazhatók.(2) Az említett programok célja a szennyezés elkerülése vagy megszüntetése. A programok magukba foglalják a higany helyettesítésére, visszatartására és újrahasznosítására legmegfelelőbb intézkedéseket és technikákat. A higanyt tartalmazó hulladékok ártalmatlanítását az 1979. évi csatlakozási okmánnyal módosított, a mérgező és veszélyes hulladékokról szóló, 1978. március 20-i 78/319/EGK tanácsi irányelvnek [7] megfelelően kell végezni.(3) Az egyedi programokat 1989. július 1-jétől alkalmazzák és arról tájékoztatják a Bizottságot.5. cikkAz érintett tagállamok felelősek az ipari kibocsátások által érintett vízi környezet ellenőrzéséért.Az egynél több tagállamhoz tartozó vizeket érintő kibocsátások esetén, az érintett tagállamok együttműködnek harmonizált ellenőrzési eljárások figyelembe vételével.6. cikk(1) A Bizottság négyévente jelentést készít ezen irányelv tagállami végrehajtásáról azon adatok alapján, amelyeket a 76/464/EGK irányelv 13. cikkének megfelelően, a Bizottság kérésére a tagállamok bocsátanak a rendelkezésére eseti lebontásban. A vonatkozó adatok különösen a következőkre terjednek ki:- higanykibocsátásra vonatkozó kibocsátási előírásokat megállapító engedélyek adatai,- az 1. cikk (2) bekezdésében említett vízbe kibocsátott higanyra vonatkozó jegyzék eredménye,- a higany koncentrációjának meghatározására létrehozott országos hálózat által végzett mérési eredmények.(2) Abban az esetben, ha az élő szervezetekben és az üledékben lévő higany mérgező hatásaira, tartós megmaradására, illetve felhalmozódására vonatkozó tudományos ismeretek megváltoznak, vagy az elérhető legjobb technikai eszközök tökéletesedése esetén a Bizottság megfelelő javaslatokat nyújt be a Tanácshoz azzal a céllal, hogy adott esetben emelje a határértékeket és a minőségi célkitűzéseket, vagy további határértéket és további minőségi célkitűzéseket állapítson meg.7. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a kihirdetését követő két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.8. cikkEz az irányelv Grönlandra nem alkalmazandó.9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1984. március 8-án.a Tanács részérőlaz elnökC. Lalumiere[1] HL L 129., 1976.5.18., 23. o.[2] HL C 20., 1983.1.25., 5. o.[3] HL C 10., 1984.1.16., 300. o.[4] HL C 286., 1983.10.24., 1. o.[5] HL L 81., 1982.3.27., 29. o.[6] HL L 20., 1980.1.26., 43. o.[7] HL L 84., 1978.3.31., 43. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETHatárértékek, a teljesítésére vonatkozó határidők és a kibocsátások ellenőrzésére vonatkozó eljárás1. Az érintett ipari ágazatokra vonatkozó határértékek és határidők a következő táblázatban együtt kerülnek megállapításra:Ipari ágazat | Határérték, amit az alábbi dátumtól kell betartani: | Mérési egysége |1986. július 1. | 1989. július 1. |1.Higany katalizátort használó vegyipar:a)vinilklorid gyártás | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |0,2 | 0,1 | g/t vinilklorid termelési kapacitás |b)egyéb folyamatok | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |10 | 5 | g/kg feldolgozott higany |2.A vinilklorid gyártásban használt higanykatalizátor előállítása | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |1,4 | 0,7 | g/kg feldolgozott higany |3.Szerves és szervetlen higanyvegyületek előállítása (kivéve a 2. pontban említett termékeket) | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |0,1 | 0,05 | g/kg feldolgozott higany |4.Higanyt tartalmazó szárazelemek előállítása | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |0,05 | 0,03 | g/kg feldolgozott higany |5.Színesfém ipar5.1.Higany kinyerő üzemek | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |5.2.Színesfémek extrakciója és finomítása | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |6.Higanyt tartalmazó mérgező hulladékok kezelését végző üzemek | 0,1 | 0,05 | mg/l szennyvíz |--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMinőségi célkitűzésekAzon tagállamok esetében, amelyek a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésében említett kivételt alkalmazzák, az irányelv 5. cikke alapján a tagállamok által kötelezően megállapítandó és alkalmazandó emissziós előírásokat úgy rögzítik, hogy a higanykibocsátás által érintett területen a 82/176/EGK irányelv II. mellékletének 1., 2. és 3. pontjában felsoroltak közül a megfelelő minőségi célkitűzést vagy célkitűzéseket teljesítsék.Minden esetben az illetékes hatóság jelöli ki az érintett területet és választja ki a 82/176/EGK irányelv II. mellékletének 1. pontjában felsorolt minőségi célkitűzések közül azt a célkitűzést vagy célkitűzéseket, amelyeket megfelelőnek ítél az érintett területen történő alkalmazásra, szem előtt tartva azt, hogy ezen irányelvnek a célja a szennyezés elkerülése vagy kiküszöbölése.A 82/176/EGK irányelv II. mellékletének 1.2., 1.3. és 1.4. pontjában megállapított minőségi célkitűzések számszerű értékeit, kivételes esetben és amennyiben ez technikai okokból szükséges, 1989. július 1-jéig meg lehet szorozni 1,5-tel, feltéve hogy a Bizottságot erről előzetesen értesítik.--------------------------------------------------