title: A Tanács 2010/12/EU irányelve ( 2010. február 16. ) a dohánygyártmányra kivetett jövedéki adók szerkezete és adókulcsai tekintetében a 92/79/EGK, a 92/80/EGK és a 95/59/EK irányelv módosításáról, valamint a 2008/118/EK irányelv módosításáról

text:
               27.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 50/1

         A TANÁCS 2010/12/EU IRÁNYELVE
   (2010. február 16.)
   a dohánygyártmányra kivetett jövedéki adók szerkezete és adókulcsai tekintetében a 92/79/EGK, a 92/80/EGK és a 95/59/EK irányelv módosításáról, valamint a 2008/118/EK irányelv módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   különleges jogalkotási eljárás keretében,
   mivel:

               (1)

               A cigaretták adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/79/EGK tanácsi irányelv (3) 4. cikkével, valamint a cigarettán kívüli dohánygyártmány adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/80/EGK tanácsi irányelv (4) 4. cikkével összhangban alaposan felülvizsgálták a dohánytermékekre kivetett jövedékiadó-kulcsokat és ezen adó szerkezetét. E felülvizsgálat kiterjedt a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv (5) rendelkezéseire is.

               (2)

               A belső piac megfelelő működésének és ezzel egyidejűleg az EK-Szerződés 168. cikkében előírt magas szintű egészségvédelem biztosításának érdekében – szem előtt tartva, hogy a dohánytermékek súlyosan károsíthatják az egészséget, továbbá hogy az Unió részes fele az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezményének – a dohánytermékekre vonatkozó uniós adójogszabályok tekintetében különböző változtatásokat kell végrehajtani. A módosítások során figyelembe kell venni a különböző dohánytermékek helyzetét.

               (3)

               A termelők vonatkozásában semleges versenyfeltételek kialakítása, a dohánypiacok felosztottságának csökkentése és az egészségvédelmi célkitűzések hangsúlyozása érdekében a cigaretták tekintetében egyszerűsíteni kell a szabályokat. E célból fel kell váltani a legkeresettebb árkategória fogalmát, az árhoz kapcsolódó adóminimum alapját a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárnak kell képeznie, a pénzösszegben kifejezett adóminimumnak pedig valamennyi cigarettára vonatkoznia kell. Ugyanezen okokból kell a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat alapul venni a tételes jövedéki adóknak a teljes adóterhen belüli jelentősége felméréséhez.

               (4)

               A vegyes adószerkezet és a teljes adóterhen belül a tételes összetevő maximális százalékarányának sérelme nélkül, hatékonyabb eszközöket kell a tagállamok rendelkezésére bocsátani, amelyekkel a cigarettára tételes vagy minimum jövedéki adót vethetnek ki, és ezáltal biztosíthatják, hogy legalább egy bizonyos minimális adóösszeg érvényesül az Unió egészén belül.

               (5)

               A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében az Unióban az árhoz kapcsolódó minimumadó alapját úgy kell meghatározni, hogy a cigaretta esetében kiváltotthoz hasonló hatást érjenek el, referenciaértéknek pedig a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat kell tekinteni.

               (6)

               Az árak és a jövedékiadó-szintek változásait különösen a cigaretta – a messze legjelentősebb dohánytermék-kategória –, valamint a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében elemezték. Az elemzés azt mutatja, hogy a tagállamok között még mindig jelentős eltérések léteznek, ami zavarhatja a belső piac működését. Az adószinteknek a tagállamok közötti nagyobb mértékű közelítése elősegítené a csalás és a csempészet Unión belüli visszaszorítását.

               (7)

               A nagyobb mértékű közelítés elősegítené az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítását is. Az adószint valójában lényeges tényező a dohánytermékek árában, amely pedig befolyásolja a fogyasztók dohányzási szokásait. A csalás és csempészet aláássa különösen a cigaretta és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány adóalapon kialakított árszintjét, és ezzel veszélyezteti a dohány-ellenőrzési és egészségvédelmi célkitűzések elérését.

               (8)

               Az adószintek közötti nagyobb mértékű közelítés és a fogyasztás csökkentése érdekében tehát növelni kell a cigarettákra és cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányra kivetett uniós minimumadókat.

               (9)

               A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány minimumadóját közelíteni kell a cigarettákra vonatkozó minimumadókhoz annak érdekében, hogy a két termék közötti, a megfigyelt fogyasztási szokásokban tükröződő verseny intenzitása, valamint azonos mértékben ártalmas jellegük egyaránt figyelembevehetőbb legyen.

               (10)

               Az átmeneti időszakok lehetővé kell, hogy tegyék a tagállamok részére, hogy zökkenőmentesen igazodjanak a teljes jövedéki adó új szintjeihez, korlátozva ezáltal a lehetséges mellékhatásokat.

               (11)

               Annak érdekében, hogy Korzika gazdasági és társadalmi egyensúlyának ne ártsanak, szükséges és igazolt, hogy 2015. december 31-ig meghosszabbítsák az eltérést, amely révén Franciaország a Korzikán szabadforgalomba bocsátott cigarettákra és egyéb dohánygyártmányokra vonatkozó nemzeti adómértéknél alacsonyabb jövedékiadó-mértéket alkalmazhat. Az említett időpontra a Korzikán fogyasztásra bocsátott dohánygyártmányokra vonatkozó adószabályokat teljes mértékben össze kell hangolni a francia anyaországbeli szabályokkal. Mindazonáltal el kell kerülni a túl hirtelen változást, és fokozatosan kell növelni Korzikán a cigarettát és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányt jelenleg terhelő jövedéki adót.

               (12)

               A verseny torzulásának, a kereskedelem elfogadhatatlan elterelésének és a magas jövedéki adót alkalmazó tagállamokat ebből fakadóan érintő bevételkiesésnek az elkerülése érdekében, mind fontos bevételi forrásként, mind pedig egészségügyi okokból szükségesnek tűnik, hogy a szóban forgó tagállamok mennyiségi korlátozásokat alkalmazhassanak azokra a cigarettákra, amelyeket további jövedéki adó megfizetése nélkül hozhatnak be a területükre az átmeneti időszakban részesülő tagállamokból. Annak figyelembevétele mellett kell szabályozni a korlátozások említett engedélyezését, hogy az általános kötelező minimumadó milyen szintet ér el, valamint hogy az eltérést élvező tagállamok milyen nehézségekkel kerülhetnek szembe azon tagállamok vonatkozásában, amelyekben az alacsonyabb adószintek fokozatosan közelítenek az általánosan kötelező minimumszinthez.

               (13)

               A cigarettákra, szivarokra, szivarkákra és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányon kívüli fogyasztási dohányokra kivetett uniós minimumadók értékvesztésének elkerülése érdekében szükség van a tételes összegben kifejezett minimumadók növelésére.

               (14)

               Az egységes és méltányos adóztatás érdekében a cigaretták, szivarok, szivarkák és egyéb fogyasztási dohányok fogalommeghatározását úgy kell módosítani, hogy a hosszuk alapján két vagy több cigarettának megfelelő dohányrudakat a jövedéki adó szempontjából kettő vagy több cigarettának lehessen tekinteni; az a szivarfajta, amely számos tekintetben hasonlít egy cigarettához, a jövedéki adó szempontjából cigarettának minősüljön, és az a fogyasztási dohány, amely számos tekintetben hasonlít a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányhoz, a jövedéki adó szempontjából finomra vágott dohánynak minősüljön; a dohánytörmelék fogalmát egyértelműen meg kell határozni. Figyelembe véve mindazokat a gazdasági nehézségeket, amelyeket az azonnali végrehajtás okozhatna a német és a magyar gazdasági szereplőknek, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Magyar Köztársaság számára engedélyezni kell, hogy 2015. január 1-jéig elhalaszthassa a szivarok és szivarkák új meghatározásának alkalmazását.

               (15)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (6) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára, valamint az Unió érdekében – készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (16)

               A 92/79/EGK, a 92/80/EGK és a 95/59/EK irányelvet, valamint a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelvet (7) ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 92/79/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „2. cikk
               (1)   A cigarettára kivetett teljes jövedéki adó (tételes és ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 57 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 64 EUR.
               Azok a tagállamok azonban, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 101 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem kötelesek megfelelni az első albekezdésben előírt 57 %-os követelménynek.
               (2)   2014. január 1-jétől a cigarettára kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 60 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR.
               Azok a tagállamok azonban, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 115 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem kötelesek megfelelni az első albekezdésben előírt 60 %-os követelménynek.
               Az első és második albekezdésben meghatározott követelmények teljesítéséhez Bulgária, Észtország, Görögország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Románia 2017. december 31-ig tartó átmeneti időszakban részesül.
               (3)   A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott cigaretták összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabadforgalomba bocsátott cigaretták teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év forgalomba hozatali adatai alapján.
               (4)   A tagállamok fokozatosan emelik a jövedéki adókat annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben meghatározott időpontokra megfeleljenek a (2) bekezdésben említett követelményeknek.
               (5)   A Bizottság évente egyszer közzéteszi az euro nemzeti pénznemekben megállapított értékét, amely a teljes jövedéki adó összegeire alkalmazandó.
               Az alkalmazandó átváltási árfolyamok az október első munkanapján érvényes és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett árfolyamok kell, hogy legyenek. Azokat a következő naptári év január 1-jétől kell alkalmazni.
               (6)   Az (5) bekezdésben előírt éves kiigazítás során a tagállamok fenntarthatják a hatályos jövedékiadó-összegeket, ha az euróban kifejezett jövedékiadó-összegek átváltása nemzeti valutában kifejezve a jövedéki adó 5 %-ánál vagy 5 EUR-nál kisebb növekedését eredményezné, bármelyik is az alacsonyabb összeg.”

               2.

               A 2a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „2a. cikk
               (1)   Amennyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárában változás következik be, és ezzel a teljes jövedéki adó a 2. cikk (1) vagy (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken, az érintett tagállam a változás évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a jövedéki adó kiigazításától.
               (2)   Amennyiben egy tagállam felemeli a cigarettákra kivetett hozzáadottérték-adó kulcsát, a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adót akkora összeggel csökkentheti, amely megegyezik a – szintén a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett – hozzáadottérték-adó növekményével, még abban az esetben is, ha az említett kiigazítás eredményeképpen a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adó a 2. cikk (1) és (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken.
               Mindazonáltal a tagállamok újból növelik a jövedéki adót annak érdekében, hogy a csökkentés évétől számított második év január 1-jéig elérjék legalább az említett szinteket.”

               3.

               A 3. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(4)   A 2. cikktől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat az 1 200 tonna éves kvótát nem meghaladó mennyiségben Korzika megyéiben forgalomba hozott cigarettákra. E kedvezményes mérték a következő:

                           —

                           2012. december 31-ig: az említett megyékben a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták esetében legalább 44 %,

                           —

                           2013. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 50 %-a. A jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 88 EUR-nak kell lennie,

                           —

                           2015. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 57 %-a. A jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR-nak kell lennie.”

               4.

               A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „4. cikk
               (1)   A Bizottság négyévente jelentést nyújt be a Tanácsnak, és – adott esetben – javaslatot tesz az ezen irányelvben megállapított jövedékiadó-kulcsokra, valamint a jövedéki adónak a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv (8) 16. cikkében meghatározott szerkezetére vonatkozóan.
               A Bizottság jelentése figyelembe veszi a belső piac megfelelő működését, a jövedékiadó-kulcsok reálértékét és a Szerződés szélesebb körű célkitűzéseit.
               (2)   Az (1) bekezdésben említett jelentésnek elsősorban a tagállamok által nyújtott információkon kell alapulnia.
               (3)   A Bizottság a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (9) 43. cikkében említett eljárással összhangban összeállítja a jelentéshez szükséges statisztikai adatok listáját, amely nem foglal magában az egyes természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatos adatokat. A lista a tagállamoknak már rendelkezésére álló adatokon kívül kizárólag olyan adatokat tartalmazhat, amelyek összegyűjtése és összeállítása nem ró aránytalan adminisztratív terhet a tagállamokra.
               (4)   A Bizottság nem teszi közzé és más módon sem hozza nyilvánosságra az említett adatokat, ha ezáltal üzleti, ipari vagy foglalkozási titkot fedne fel.

         2. cikk
   A 92/80/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 3. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
               „2011. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó (tételes és/vagy ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 40 %-a, vagy kilogrammonkénti összege legalább 40 EUR.
               2013. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó (tételes és/vagy ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 43 %-a, vagy kilogrammonkénti összege legalább 47 EUR.
               2015. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó (tételes és/vagy ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 46 %-a, vagy kilogrammonkénti összege legalább 54 EUR.
               2018. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 48 %-a, vagy kilogrammonkénti összege legalább 60 EUR.
               2020. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 50 %-a, vagy kilogrammonkénti összege legalább 60 EUR.
               A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabadforgalomba bocsátott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
               2011. január 1-jétől a százalékban, kilogrammonkénti összegben kifejezett vagy bizonyos darabszámra vonatkozó teljes jövedéki adónak legalább a következőkkel kell egyenértékűnek lennie:

                           a)

                           szivarok vagy szivarkák esetében az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár 5 %-a, vagy 1 000 darabonként vagy kilogrammonként 12 EUR;

                           b)

                           a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohánytól eltérő fogyasztási dohányok esetében az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár 20 %-a vagy kilogrammonként 22 EUR.”

               2.

               A 3. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(4)   Az (1) bekezdéstől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat a Korzika megyéiben szabadforgalomba bocsátott, a cigarettán kívüli dohánygyártmányokra. A kedvezményes mérték a következő:

                           a)

                           a szivarok és a szivarkák esetében:
                           az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 10 %-a;

                           b)

                           a cigaretták sodrására szánt, finomra vágott dohány esetében:

                                       —

                                       2012. december 31-ig az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 27 %-a,

                                       —

                                       2013. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 30 %-a,

                                       —

                                       2015. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 35 %-a;

                           c)

                           az egyéb fogyasztási dohány esetében:
                           az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 22 %-a.”

               3.

               A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „4. cikk
               (1)   A Bizottság négyévente jelentést nyújt be a Tanácsnak és – adott esetben – javaslatot tesz a jövedéki adó ezen irányelvben megállapított kulcsaira és szerkezetére.
               A Bizottság jelentése figyelembe veszi a belső piac megfelelő működését, a jövedékiadó-kulcsok reálértékét és a Szerződés szélesebb körű célkitűzéseit.
               (2)   Az (1) bekezdésben említett jelentésnek elsősorban a tagállamok által nyújtott információkon kell alapulnia.
               (3)   A Bizottság a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (10) 43. cikkében említett eljárással összhangban összeállítja a jelentéshez szükséges statisztikai adatok listáját, amely nem foglal magában az egyes természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatos adatokat. A tagállamoknak már rendelkezésére álló adatokon kívül a lista kizárólag olyan adatokat tartalmaz, amelyek összegyűjtése és összeállítása nem ró aránytalan adminisztratív terhet a tagállamokra.
               (4)   A Bizottság nem teszi közzé és más módon sem hozza nyilvánosságra az említett adatokat, ha ezáltal üzleti, ipari vagy foglalkozási titkot fedne fel.

               4.

               A 5. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(1)   A Bizottság évente egyszer közzéteszi az euró nemzeti pénznemekben megállapított értékét, amely a teljes jövedéki adó összegeire alkalmazandó.
               Az alkalmazandó átváltási árfolyamok az október első munkanapján érvényes és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett árfolyamok kell, hogy legyenek, és ezeket a következő naptári év január 1-jétől kell alkalmazni.”

         3. cikk
   A 95/59/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „3. cikk
               (1)   Tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján a következő, dohányzásra alkalmas és kizárólag arra szánt dohányáruk minősülnek szivarnak vagy szivarkának:

                           a)

                           természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak;

                           b)

                           a kocsányozott keverékdohányból készült szivarbélből, valamint a szivar szokásos színével megegyező színű, regenerált dohánylevélből készült, és a terméket – adott esetben a füstszűrőt is beleértve, a szopókával ellátott szivaroknál azonban a szopóka kivételével – teljesen körülölelő, külső borítékból álló dohányrudak, amelyeknek darabsúlya – füstszűrő vagy szopóka nélkül – legalább 2,3 gramm és legfeljebb 10 gramm, valamint amelyeknek a hossztengely legalább egyharmadánál mért kerülete eléri a 34 millimétert.

                     (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően Németország és Magyarország 2014. december 31-ig folytathatja a 2002/10/EK irányelvvel módosított 95/59/EK irányelv 3. cikkének alkalmazását.”

               2.

               A 4. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(2)   A jövedéki adó szempontjából az (1) bekezdésben említett dohányrudat két darab cigarettának kell tekinteni, amennyiben füstszűrő és szopóka nélkül 8 cm-nél hosszabb, de 11 cm-nél rövidebb; három darab cigarettának kell tekinteni, amennyiben füstszűrő és szopóka nélkül 11 cm-nél hosszabb, de 14 cm-nél rövidebb, és így tovább.”

               3.

               Az 5. cikk 2. pontja helyébe a következő szöveg lép:

                           „2.

                           kiskereskedelmi értékesítésre felkínált dohánytörmelék, amely nem tartozik a 3. és 4. cikk hatálya alá, és dohányzásra alkalmas. E cikk alkalmazásában »dohánytörmeléknek« kell tekinteni a dohány feldolgozása és a dohánytermékek előállítása során keletkező dohánylevél-maradványokat és melléktermékeket.”

               4.

               A 6. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           az első albekezdésben az „1 milliméter” kifejezés helyébe az „1,5 milliméter” kifejezés lép;

                           b)

                           a második albekezdésben az „1 milliméternél nagyobb” kifejezés helyébe a „legalább 1,5 milliméter” kifejezés lép.

               5.

               A 7. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(1)   Azokat a termékeket, amelyek részben tartalmaznak dohánytól eltérő anyagokat is, de egyébként megfelelnek a 3. cikkben rögzített követelményeknek, szivarnak, illetve szivarkának kell tekinteni.”

               6.

               A 8. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(4)   Amennyiben szükséges, a cigarettákra kivetett jövedéki adó magában foglalhat egy minimum adókomponenst, feltéve, hogy az adózás vegyes szerkezetét és a jövedéki adó tételes összetevőjének tekintetében a 16. cikkben meghatározott sávot szigorúan betartják.”

               7.

               A 16. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „16. cikk
               (1)   A jövedéki adó tételes összetevőjének a cigarettákra vonatkozó teljes adóteher összegén belüli százalékarányát a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján kell kiszámolni.
               (2)   A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott cigaretták összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabadforgalomba bocsátott cigaretták teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
               (3)   2013. december 31-ig a kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek az 5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:

                           a)

                           tételes jövedéki adó;

                           b)

                           a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett értékarányos jövedéki adó és hozzáadottérték-adó.

                     (4)   2014. január 1-jétől a cigarettákra kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek a 7,5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:

                           a)

                           tételes jövedéki adó;

                           b)

                           a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett értékarányos jövedéki adó és hozzáadottérték-adó.

                     (5)   A (3) és (4) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, amennyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának változása miatt a jövedéki adónak a teljes adóteher százalékában kifejezett tételes összetevője a teljes adóteher 5 vagy 7,5 %-a (amelyik alkalmazandó) alá csökken vagy 76,5 %-a fölé emelkedik, az érintett tagállam a változás bekövetkeztének évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a tételes jövedéki adó összegének kiigazításától.
               (6)   A 8. cikk (1) bekezdésétől eltérve a tagállamok a cigaretták értékarányos jövedéki adójának kiszámítási alapjából kizárhatják a vámokat.
               (7)   A (3), (4), (5) és (6) bekezdésre is figyelemmel, a tagállamok jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra.”

               8.

               A 17. cikket el kell hagyni.

         4. cikk
   A 2008/118/EK irányelv a következőképpen módosul:
   A 46. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

      „(3)   A 32. cikk sérelme nélkül, a 92/79/EGK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében nem említett tagállamok a területükre további jövedéki adó megfizetése nélkül esetlegesen behozott cigaretták tekintetében 2014. január 1-jétől 300 darabnál nem szigorúbb mennyiségi korlátozást alkalmazhatnak valamely olyan tagállamból behozott cigarettákra, amely az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban a 2. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében szereplő rendelkezésekből adódó jövedéki adónál alacsonyabb jövedéki adót alkalmaz.
      A 92/79/EGK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett tagállamok, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára legalább 77 EUR jövedéki adót vetnek ki, 2014. január 1-jétől 300 darabnál nem szigorúbb mennyiségi korlátozást alkalmazhatnak a területükre további jövedéki adó megfizetése nélkül valamely olyan tagállamból behozott cigarettákra, amely az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban alacsonyabb jövedéki adót alkalmaz.
      Az ezen bekezdés első és második albekezdésnek megfelelő mennyiségi korlátozást alkalmazó tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ezek alkalmazásáról. A szóban forgó tagállamok elvégezhetik a szükséges ellenőrzéseket, feltéve, hogy ezek nem érintik a belső piac megfelelő működését.”

   5. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy 2011. január 1-jétől kezdődő hatállyal megfeleljenek ezen irányelvnek kivéve, ha ezen irányelv másként rendelkezik. A tagállamok ezekről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok választják meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   6. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
   7. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2010. február 16-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. SALGADO

      (1)  2009. március 24-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL C 228., 2009.9.22., 130. o.

      (3)  HL L 316., 1992.10.31., 8. o.

      (4)  HL L 316., 1992.10.31., 10. o.

      (5)  HL L 291., 1995.12.6., 40. o.

      (6)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (7)  HL L 9., 2009.1.14., 12. o.

      (8)  HL L 291., 1995.12.6., 40. o.

      (9)  HL L 9., 2009.1.14., 12. o.”.

      (10)  HL L 9., 2009.1.14., 12. o.”.


title: A Tanács irányelve (1979. október 30.) a mészhéjú állatok vizeinek minőségi követelményeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31979L0923

Hivatalos Lap L 281 , 10/11/1979 o. 0047 - 0052 finn különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0200  görög különkiadás: fejezet 15 kötet 1 o. 0230  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0200  spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0156  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 2 o. 0156

		A Tanács irányelve(1979. október 30.)a mészhéjú állatok vizeinek minőségi követelményeiről(79/923/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a környezet védelme és minőségének javítása szükségessé teszi konkrét intézkedések bevezetését a vizek, többek között a mészhéjú állatok halászatára használt vizek szennyezésének megakadályozására;mivel szükséges a mészhéjú állatok egyes állományait megvédeni a szennyezőanyagok tengerbe öntésének káros következményeitől;mivel az Európai Közösségek 1973-as [4] és 1977-es [5] környezetvédelmi cselekvési programjai előírják, hogy közösen kell megállapítani a környezettel kapcsolatos különböző minőségi elvárásokat, különösen a vizekkel, ezen belül a mészhéjú állatok halászatára használt vizekkel kapcsolatos elvárásokat;mivel a tagállamokban már meglévő, a mészhéjú állatok halászatára használt vizek minőségi elvárásait rögzítő előírások különbözősége egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthet, és így közvetlenül befolyásolhatja a közös piac működését; mivel ezért az erre vonatkozó jogszabályokat közelíteni kell a Szerződés 100. cikkének értelmében;mivel a jogszabályok eme közelítését össze kell kapcsolni közösségi szintű intézkedésekkel, hogy átfogó szabályozás segítségével megvalósuljon a Közösség egyik célkitűzése a környezetvédelem és az életminőség javítása terén; mivel ezzel kapcsolatban bizonyos speciális előírásokat kell kialakítani; mivel az erre a célra szükséges felhatalmazásokat a Szerződés nem biztosítja, ezért szükséges annak 235. cikkéhez fordulni;mivel az irányelv céljainak eléréséhez szükséges, hogy a tagállamok kijelöljék azokat a vizeket, amelyekre az irányelv vonatkozik, és hogy megállapítsák a bizonyos paramétereknek megfelelő határértékeket; mivel az irányelv rendelkezései alá eső vizek állapotát a kijelöléstől számított hat éven belül ezekhez az értékekhez kell igazítani;mivel a mészhéjú állatok halászatára használt vizek szükséges minőségének megállapítására egy meghatározott minimális számú mintát kell venni, és azokon a mellékletben leírt paraméterekre vonatkozó méréseket el kell végezni; mivel a mérések eredményének fényében a mintavétel gyakorisága csökkenthető vagy a mintavétel el is hagyható;mivel bizonyos természeti körülményeket a tagállamok nem képesek befolyásolni, ezért meg kell engedni az irányelvtől való eltérés lehetőségét bizonyos esetekben;mivel a műszaki és tudományos fejlődés szükségessé teheti egyes, a mellékletekben leírt elvárások gyors módosítását; mivel az ebből a célból szükséges intézkedések bevezetésének megkönnyítése érdekében olyan eljárást kell megállapítani, amely szoros együttműködést alakít ki a tagállamok és a Bizottság között; mivel ennek az együttműködésnek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság keretében kell megtörténnie, amelyet a halak életének megóvása érdekében védelmet vagy javítást igénylő édesvizek minőségéről szóló, 1978. július 18-i 78/659/EGK tanácsi irányelv [6] 13. cikke hozott létre;mivel ez az irányelv önmagában nem biztosíthatja a mészhéjú állatokból készült termékek fogyasztóinak védelmét; mivel az erre vonatkozó javaslatokat a lehető leghamarabb be kell nyújtani a Bizottságnak,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv a mészhéjú állatok halászatára alkalmas vizek minőségére vonatkozik, és alkalmazandó mindazokra a partmenti és édesvízzel kevert tengervizekre, amelyekről a tagállamok megállapítják, hogy védelemre vagy javításra szorulnak a bennük élő héjas (egy- és kéthéjú) puhatestű állomány életének és növekedésének biztosítása érdekében, és ezzel hozzájárulnak az ember által közvetlenül fogyasztható, mészhéjú állatokból készült termékek jó minőségéhez.2. cikkA tagállamok által kijelölt vizekre vonatkozó paraméterek felsorolása a mellékletben található.3. cikk(1) A tagállamok a kijelölt vizekkel kapcsolatban megállapítják a mellékletben szereplő paraméterek értékeit, a G vagy I oszlopban megadott érték esetén. Mindkét oszlopban szereplő megállapításokat be kell tartaniuk.(2) A tagállamok nem állapíthatnak meg a melléklet I oszlopában megadottnál kevésbé szigorú értékeket, ugyanakkor törekednek a G oszlopban feltüntetett értékek betartására, a 8. cikkben leírt elv figyelembevételével.(3) A "szerves halogéntartalmú anyagok" és "fémek" kategóriájába tartozó szennyezőanyagok kibocsátásával kapcsolatban a tagállamok által a a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGKtanácsi irányelv [7] alkalmazása során megállapított kibocsátási követelményeket kell alkalmazni, párhuzamosan a minőségi célkitűzésekkel és az ezen irányelvben megállapított egyéb kötelezettségekkel, különösen a mintavételre vonatkozóan.4. cikk(1) A tagállamok, először az ezen irányelvről szóló értesítésétől számított két éven belül, kijelölik a mészhéjú állatok halászatára használt vizeket.(2) A tagállamok ezt követően további vizeket is kijelölhetnek.(3) A tagállamok később módosíthatják bizonyos vizek kijelölését, különösen a kijelölés időpontjában előre nem látható körülmények fellépése esetén, a 8. cikkben leírt elv szem előtt tartásával.5. cikkA tagállamok programokat alakítanak ki a szennyeződés csökkentésére és annak biztosítására, hogy a 4. cikknek megfelelően a kijelölt vizek a kijelöléstől számított hat éven belül megfeleljenek mind a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékeknek, mind a melléklet G és I oszlopában található megállapításoknak.6. cikk(1) Az 5. cikk alkalmazása céljából a kijelölt vizek az ezen irányelvben foglalt előírásoknak megfelelnek, amennyiben az ezekből a vizekből a mellékletben meghatározott minimális gyakorisággal, ugyanazon a mintavételi helyen, 12 hónapon keresztül vett minták megfelelnek mind a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékeknek, mind a melléklet G és I oszlopában található megállapításoknak, a következő mértékben:- a minták 100 %-a megfelel a "szerves halogéntartalmú anyagok" és a "fémek" paramétereknek,- a minták 95 %-a megfelel a "sótartalom" és "oldottoxigén-telítettség" paramétereknek,- a minták 75 %-a megfelel a mellékletben felsorolt egyéb paramétereknek.Amennyiben a 7. cikk (2) bekezdése értelmében a mintavételi gyakoriság a "szerves halogéntartalmú anyagok" és a "fémek" kategóriák kivételével az összes paraméter szempontjából ritkább a mellékletben megszabottnál, minden mintának meg kell felelnie a fent említett értékeknek és megállapításoknak.(2) Amennyiben a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékek, vagy a melléklet G és I oszlopában található megállapítások katasztrófa következtében nem valósulnak meg, az ilyen eseteket nem kell figyelembe venni az (1) bekezdésben megállapított százalékok kiszámolásánál.7. cikk(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai mintavételeket folytatnak le, amelyeknek minimális gyakorisága a mellékletben található.(2) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság megállapítja, hogy a kijelölt vizek minősége jelentősen jobb, mint ami a 3. cikkben és a melléklet G és I oszlopában található megállapításokban leírt értékek alkalmazásából adódna, a mintavételi gyakoriságot csökkenteni lehet. Ahol nem áll fenn szennyeződés és a vízminőség romlásának lehetősége, a hatáskörrel rendelkező hatóság dönthet úgy, hogy mintavétel nem szükséges.(3) Amennyiben a minták által mutatott értékek nem felelnek meg a 3. cikk szerint megállapított vagy a melléklet G és I oszlopában található megállapításokban leírt értékeknek, a hatáskörrel rendelkező hatóság feladata eldönteni, hogy ez a véletlennek köszönhető, természeti jelenség eredménye vagy szennyeződés áll fenn, és ennek megfelelő intézkedéseket tenni.(4) A tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága dönti el a mintavétel pontos helyszínét, annak távolságát a legközelebbi olyan ponttól, ahol szennyező anyagok jutnak a vízbe, és azt, hogy milyen mélységben történjen a mintavétel, a helyi környezeti viszonyok figyelembevételével.(5) A szükséges paraméterekre vonatkozó elemzési módszerek (referenciamódszerek) a mellékletben találhatók. Azoknak a laboratóriumoknak, amelyek más módszereket használnak, biztosítaniuk kell, hogy az eredményeik egyenértékűek vagy összehasonlíthatóak legyenek a mellékletben megszabott eredményekkel.8. cikkAz ezen irányelv alapján hozott intézkedések alkalmazása semmilyen körülmények között nem vezethet közvetve vagy közvetlenül a part menti vagy édesvízzel keveredett tengervíz szennyeződésének növekedéséhez.9. cikkA tagállamok bármikor megállapíthatnak az ezen irányelvben leírtaknál szigorúbb értékeket a kijelölt vizekre. Megállapíthatnak továbbá előírásokat olyan jellemzőket illetően is, amelyek ezen irányelvben nem szerepelnek.10. cikkAmennyiben egy tagállam mészhéjú állatok halászatára használt vízterületet szándékozik kijelölni egy másik tagállam határának közvetlen közelében, a két tagállamnak konzultálnia kell, hogy megállapítsák, meddig terjed ki az ezen irányelv előírásai alá eső vízterület, és hogy milyen konzekvenciákat lehet levonni a közös minőségi célkitűzésekből; ezeket a konzekvenciákat mindkét államnak külön kell levonnia, a hivatalos konzultációt követően. A Bizottság ezeken a tanácskozásokon jelen lehet.11. cikkRendkívüli időjárási vagy földrajzi körülmények esetén a tagállamok eltérhetnek ezen irányelv előírásaitól.12. cikkAzokat a módosításokat, amelyeknek célja a mellékletben megállapított elemzési módszereknek és a táblázat G értékeinek a műszaki és tudományos fejlődéshez történő hozzáigazítása, a 78/659/EGK irányelv 13. cikke által létrehozott bizottság hozza meg, az ugyanazon irányelv 14. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően.13. cikkEzen irányelv alkalmazása céljából a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot a következőkről:- a 4. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően kijelölt vizek listája, egyszerűsített formában,- bizonyos vizek kijelölésének felülvizsgálata a 4. cikk (3) bekezdésének megfelelően,- azok az előírások, amelyek az új paraméterek megállapítására szolgálnak, a 9. cikkben leírtaknak megfelelően.Amennyiben egy tagállam a 11. cikkben leírtakat alkalmazza, arról haladéktalanul értesítenie kell a Bizottságot, meghatározva az intézkedések okát és várható időtartamát.Általában véve a tagállamok a Bizottság megalapozott kérésére tájékoztatják azt minden olyan információról, amely ezen irányelv alkalmazásához szükséges.14. cikk(1) A 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott első kijelölést követően a tagállamok hat év múlva, és ezt követően rendszeres időközönként, részletes jelentést juttatnak el a Bizottsághoz a kijelölt vizekről és azok alapvető jellemzőiről.(2) A Bizottság, az érintett tagállam előzetes hozzájárulásával, ezeket az adatokat közzéteszi.15. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1979. október 30-án.a Tanács részérőlaz elnökM. O'Kennedy[1] HL C 283., 1976.11.30., 3. o.[2] HL C 133., 1977.6.6., 48. o.[3] HL C 114., 1977.5.11., 29. o.[4] HL C 112., 1973.12.20., 3. o.[5] HL C 139., 1977.6.13., 3. o.[6] HL L 222., 1978.8.14., 1. o.[7] HL L 129., 1976.5.18., 23. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA MÉSZHÉJÚ ÁLLATOK HALÁSZATÁRA HASZNÁLT VIZEK MINŐSÉGERövidítések:G = irányadó értékI = kötelező érték| Paraméter | G | I | Elemzési referenciamódszer | Mintavétel és mérés minimális gyakorisága |1. | pH pH egység | | 7–9 | –Elektrometriahelyben mérve a mintavétel időpontjában | negyedévenként |2. | Hőmérséklet °C | A mészhéjú állatok halászatára használt vizekbe történő kibocsátás nem emelheti a víz hőmérsékletét 2 °C-nál nagyobb mértékben a nem szennyezett víz hőmérsékletéhez képest | | –Hőmérsékletméréshelyben mérve a mintavétel időpontjában | negyedévenként |3. | Elszíneződés (szűrés után) mg Pt/l | | A mészhéjú állatok halászatára használt vizekbe történő kibocsátás nem okozhat nagyobb mértékű elszíneződést szűrés után 10 mg Pt/l-nél a nem szennyezett víz színéhez képest | –átszűrés 0,45 μm-es membránon–fotometrikus eljárás a platina-kobalt skála használatával | negyedévenként |4. | Szuszpendált szilárd anyagok mg/l | | A mészhéjú állatok halászatára használt vizekbe történő kibocsátás nem okozhatja a vizek szuszpendált szilárdanyag-tartalmának 30 %-nál nagyobb mértékű növekedését a nem szennyezett víz szuszpendált szilárdanyag-tartalmához képest | átszűrés 0,45 μm-es membránon, megszárítás 105 °C-on és súlyméréscentrifugálás (legalább öt percen keresztül, 2800 és 3200 g közötti átlagos gyorsulással), megszárítás 105 °C-on és súlymérés | negyedévenként |5. | Sótartalom ezrelék | 12–38 ezrelék | ≤ 40 ezrelékA mészhéjú állatok halászatára használt vizekbe történő kibocsátás nem okozhatja a sótartalom 10 %-nál nagyobb mértékű növekedését a nem szennyezett víz sótartalmához képest | Konduktometria | havonta |6. | Oldott oxigéntelítettség % | ≥ 80 % | ≥ 70 % (átlagos érték)Amennyiben egy adott mérés 70 %-nál alacsonyabb értéket mutat, a mérést meg kell ismételniEgy adott mérés nem mutathat 60 %-nál alacsonyabb értéket, kivéve, ha ez nem jár káros következményekkel a mészhéjú állatok telepei számára | Winkler-módszerElektrokémiai eljárás | havonta legalább egy, a mintavétel napján alacsony oxigéntartalmú mintával. Ha gyanítható, hogy az oxigéntartalom egy nap folyamán nagymértékben ingadozik, egy nap legalább két mintavételre van szükség |7. | Szénhidrátok kőolajból | | A mészhéjú állatok halászatára használt vizek nem tartalmazhatnak olyan mennyiségű szénhidrogént, hogy az: látható bevonatot képezzen a víz felszínén vagy a mészhéjú állatokon,káros hatással legyen a mészhéjú állatokra | Vizuális vizsgálat | Negyedévenként |8. | Szerves halogéntartalmú anyagok | Az egyes anyagok jelenléte a mészhéjú állatok húsában csak olyan mértékű lehet, hogy, az 1. cikk értelmében, ne befolyásolja károsan a mészhéjú állatokból készült termékek minőségét | Az egyes anyagok jelenléte a mészhéjú állatok halászatára használt vizekben vagy az állatok testében nem érheti el vagy haladhatja meg azt a mértéket, ami káros hatással van a mészhéjú állatokra és lárváikra | Gázkromatográfia megfelelő oldószerrel történő kivonás és tisztítás után | Félévenként |Ezüst | Ag |Arzén | As |Kadmium | Cd |Króm | Cr |Réz | Cu |Higany | Hg |Nikkel | Ni |Ólom | Pb |Cink | |Znmg/l | || | Az egyes anyagok jelenléte a mészhéjú állatok húsában csak olyan mértékű lehet, hogy, az 1. cikk értelmében, ne befolyásolja károsan a mészhéjú állatokból készült termékek minőségét | Az egyes anyagok jelenléte a mészhéjú állatok halászatára használt vizekben vagy az állatok testében nem érheti el vagy haladhatja meg azt a mértéket, ami káros hatásokat okozhat a mészhéjú állatokra és lárváikra. Ezeknek a fémeknek a szinergikus hatásait figyelembe kell venni | Az atomok felszívódásának spektrometrikus vizsgálata (atomabszorpciós spektofotometria), ahol szükséges, sűrítést és/vagy kivonást követően | Félévenként |10. | Fekál coliformok/100 ml | ≤ 300 a mészhéjú állatok húsában és a mészhéjú állatok köpenyüregét kitöltő folyadékban [1] | | Folyadékban történő hígítás és erjesztés, legalább három kémcsőben három különböző oldatban. A pozitívnak bizonyult kémcsöveket másodlagos megerősítő vizsgálatnak kell alávetni. Kiszámítás a legvalószínűbb szám szerint. Inkubációs hőmérséklet: 44 °C ± 0, 5 °C | negyedévenként |11. | Olyan anyagok, amelyek befolyásolják a mészhéjú állatok ízét | | Koncentrációjuk nem érheti el azt a szintet, hogy károsan befolyásolja a mészhéjú állatok ízét | Ízlelés útján történő vizsgálat, amennyiben ilyen anyag jelenléte feltételezhető | |12. | Szaxitonin (páncélos ostorosok által kibocsátott) | | | | |--------------------------------------------------