title: A Tanács irányelve (1989. november 30.) a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről (második egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0655

Hivatalos Lap L 393 , 30/12/1989 o. 0013 - 0017 finn különkiadás fejezet 5 kötet 4 o. 0182  svéd különkiadás fejezet 5 kötet 4 o. 0182

		A Tanács irányelve(1989. november 30.)a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről (második egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)(89/655/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 118a. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el azért, hogy különösen a munkakörnyezet tekintetében javításokat ösztönözzön a munkavállalók egészségének és biztonságának magasabb szintű biztosítása érdekében;mivel az említett cikk értelmében ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;mivel a Bizottság a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi programjáról szóló közleményében [4] előírja egy, a munka során alkalmazott munkaeszközök használatáról szóló irányelv elfogadását;mivel a munkahelyi biztonságról, higiéniáról és egészségvédelemről szóló 1987. december 21-i állásfoglalásában [5] a Tanács tudomásul vette a Bizottságnak azt a szándékát, hogy a közeljövőben minimumkövetelményeket nyújt be a Tanácsnak a munkahelyi egészségvédelem és biztonság szervezéséről;mivel a munkavállalók egészsége védelmének és biztonságának biztosításához elengedhetetlen azoknak a minimumkövetelményeknek a betartása, amelyek célja a munkaeszközök használata során az egészségvédelem és a biztonság magasabb szintjének biztosítása;mivel ez az irányelv egyedi irányelv a munkavállalók munkahelyi egészségvédelmének és biztonságának javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [6] 16. cikkének (1) bekezdése értelmében; mivel ezért az említett irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók a munkavállalók által a munka során alkalmazott munkaeszközök használatának területére az ezen irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül;mivel ez az irányelv a belső piac szociális dimenziója megvalósításának gyakorlati szempontját testesíti meg;mivel a 83/189/EGK irányelv [7] értelmében a tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot a gépekre, berendezésekre és felszerelésekre vonatkozó műszaki előírás-tervezetekről;mivel a legutóbb az 1985-ös csatlakozási okmánnyal módosított 74/325/EGK határozat [8] értelmében a Bizottság konzultál a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal az e területre vonatkozó javaslatok kidolgozásáról,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkTárgy(1) Ez az irányelv, amely a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében a második egyedi irányelv, megállapítja a munkavállalók által a munka során használt munkaeszközökre vonatkozó egészségvédelmi és biztonsági minimumkövetelményeket a 2. cikkben meghatározottak szerint.(2) A 89/391/EGK irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók az (1) bekezdésben említett terület egészére az ezen irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül.2. cikkFogalommeghatározásokEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:a) "munkaeszköz": a munka során használt bármely gép, készülék, szerszám vagy felszerelés;b) "munkaeszköz használata": bármely munkaeszközt érintő tevékenység, úgymint elindítás és leállítás, használat, szállítás, javítás, átalakítás, karbantartás és szervizelés, beleértve különösen a tisztítást;c) "veszélyes tér": a munkaeszközön belüli, illetve körülötte levő bármely tér, ahol a munkavállaló egészségét vagy biztonságát veszély fenyegeti;d) "veszélynek kitett munkavállaló": részben vagy teljesen a veszélyes térben tartózkodó munkavállaló;e) "kezelő": az a munkavállaló vagy azok a munkavállalók, akiknek feladata a munkaeszköz használata.II. SZAKASZA MUNKÁLTATÓ KÖTELEZETTSÉGEI3. cikkÁltalános kötelezettségek(1) A munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a vállalkozás, illetve telephely munkavállalói rendelkezésére bocsátott munkaeszközök megfelelőek legyenek az elvégzendő munkához, vagy megfelelően alkalmassá tegyék azokat e célra, és a munkavállalók az eszközöket biztonságuk és egészségük károsodása nélkül használhassák.A munkáltató az általa használatra javasolt munkaeszközök kiválasztásánál figyelembe veszi a sajátos munkakörülményeket és jellemzőket, valamint azokat a kockázatokat, amelyek a vállalkozásban, illetve a telephelyen, különösen a munkahelyen a munkavállalók egészségével és biztonságával kapcsolatban merülnek fel, illetve minden olyan további kockázatot, amelyet a kérdéses munkaeszköz használata jelent.(2) Ahol nem lehetséges teljes mértékben biztosítani azt, hogy a munkavállalók a munkaeszközöket egészségük és biztonságuk veszélyeztetése nélkül használhassák, a munkáltató megfelelő intézkedéseket tesz a kockázatok minimálisra csökkentése érdekében.4. cikkA munkaeszközökre vonatkozó szabályok(1) A 3. cikk sérelme nélkül a munkáltatónak be kell szereznie, illetve használnia kell:a) azt a munkaeszközt, amely – amennyiben először 1992. december 31. után biztosítják a vállalkozás, illetve telephely munkavállalói számára – megfelel:i. az erre vonatkozó, alkalmazandó közösségi irányelvek rendelkezéseinek;ii. a mellékletben megállapított minimumkövetelményeknek olyan mértékben, amennyiben más közösségi irányelv nem, vagy csak részben alkalmazandó;b) azt a munkaeszközt, amely – amennyiben 1992. december 31-ig már biztosították a vállalkozás, illetve telephely munkavállalói számára – legkésőbb az említett időpont után négy éven belül megfelel a mellékletben megállapított minimumkövetelményeknek.(2) A munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a munkaeszközt annak teljes élettartama alatt a megfelelő karbantartás eszközeivel olyan szinten tartsa, hogy a berendezés megfeleljen, az adott esettől függően, az (1) bekezdés a) vagy b) pontja rendelkezéseinek.5. cikkKülönös veszélyt jelentő munkaeszközökAmennyiben a munkaeszköz használata valószínűleg különös veszélyt jelent a munkavállalók biztonságára és egészségére, a munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:- a munkaeszközt csak az erre kijelölt személyek használhassák,- javítás, átalakítás, karbantartás vagy szervizelés esetén az érintett munkavállalókat külön jelöljék ki e feladatok ellátására.6. cikkA munkavállalók tájékoztatása(1) A 89/391/EGK irányelv 10. cikkének sérelme nélkül a munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy megfelelő tájékoztatás és, ahol szükséges, írásbeli utasítások álljanak a munkavállalók rendelkezésére a munka során használt munkaeszközökről.(2) A tájékoztatásnak és az írásbeli utasításoknak tartalmazniuk kell legalább az egészségvédelemre és biztonságra vonatkozó megfelelő információkat:- a munkqeszköz használatának feltételeiről,- az előrelátható, szokásostól eltérő helyzetekről,- ahol szükséges, a tapasztalat alapján a munkaeszköz használatából levonható következtetésekről.(3) A tájékoztatásnak és az írásbeli utasításoknak az érintett munkavállalók számára érthetőeknek kell lenniük.7. cikkA munkavállalók oktatásaA 89/391/EGK irányelv 12. cikkének sérelme nélkül a munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:- azok a munkavállalók, akiknek feladata a munkaeszköz használata, megfelelő oktatásban részesüljenek, beleértve a használat során felmerülő veszélyekkel kapcsolatos oktatást is,- az 5. cikk második francia bekezdésében említett munkavállalók megfelelő különleges oktatást kapjanak.8. cikkKonzultáció a munkavállalókkal és a munkavállalók részvételeA munkavállalókkal, illetve képviselőikkel folytatott konzultációra, valamint a munkavállalók, illetve képviselőik részvételére az ezen irányelv, valamint annak mellékletei által érintett kérdésekben a 89/391/EGK irányelv 11. cikkének megfelelően kerül sor.III. SZAKASZVEGYES RENDELKEZÉSEK9. cikkA melléklet módosítása(1) A Tanács a Szerződés 118a. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el a mellékletnek a melléklet 3. pontjában említett különleges munkaeszközökre alkalmazandó további minimumkövetelményekkel történő kiegészítését.(2) A 89/391/EGK irányelv 17. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni a mellékletnek:- a munkaeszközök műszaki harmonizálásáról és szabványosításáról szóló irányelvek elfogadásából, illetve- a munkaeszközök területén végbemenő műszaki fejlődésből, illetve a nemzetközi szabályozások, előírások, vagy ismeretek változásábóleredő, szigorúan technikai kiigazításait.10. cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.(3) A tagállamok ötévente jelentést tesznek a Bizottságnak ezen irányelv rendelkezéseinek gyakorlati végrehajtásáról, jelezve a munkáltatók és a munkavállalók álláspontjait.A Bizottság ennek megfelelően tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot és a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot.(4) Az (1)-(3) bekezdés figyelembevételével a Bizottság időszakonként jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak ezen irányelv végrehajtásáról.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. november 30-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. P. Soisson[1] HL C 114., 1988.4.30., 3. o.,HL C 106., 1989.4.26., 13. o. ésHL C 287., 1989.11.15., 12. o.[2] HL C 326., 1988.12.19., 132. o. ésHL C 256., 1989.10.9., 65. o.[3] HL C 318., 1988.12.12., 26. o.[4] HL C 28., 1988.2.3., 3. o.[5] HL C 28., 1988.2.3., 1. o.[6] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[7] HL L 109., 1983.4.26., 8. o.[8] HL L 185., 1974.7.9., 15. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 4. CIKK (1) BEKEZDÉSÉNEK a) PONT ii. ALPONTJÁBAN ÉS b) PONTJÁBAN EMLÍTETT MINIMUMKÖVETELMÉNYEK1. Általános megjegyzésAz e mellékletben megállapított kötelezettségek az irányelv rendelkezéseire tekintettel alkalmazandók, és ott, ahol a kérdéses munkaeszközzel kapcsolatban fennáll az adott veszély.2. A munkaeszközökre alkalmazandó általános minimumkövetelmények2.1. A munkaeszközök azon kezelőelemeinek, amelyek hatással vannak a biztonságra, jól láthatóknak és azonosíthatóknak kell lenniük és, ahol szükséges, azokat megfelelő jelzéssel kell ellátni.Azoknak az eseteknek a kivételével, ahol egyes kezelőelemek tekintetében ez szükséges, a kezelőelemeket a veszélyes tereken kívül kell elhelyezni, oly módon, hogy működésük ne idézzen elő további veszélyt. Nem szándékolt működés eredményeként nem okozhatnak veszélyt.Szükség esetén a kezelőnek a fő kezelőhelyről képesnek kell lennie biztosítani azt, hogy egyetlen személy se tartózkodjon a veszélyes térben. Ha ez nem lehetséges, egy biztonsági, például egy hallható, illetve látható automatikus figyelmeztető jelzésnek kell megelőznie a gépek működésbe lépését. A veszélynek kitett munkavállalónak időt, illetve eszközt kell biztosítani arra, hogy munkaeszközök működésbe lépéséből, illetve leállásából adódó veszélyek alól gyorsan kivonhassa magát.A kezelőrendszereknek biztonságosaknak kell lenniük. A kezelőrendszerekben keletkezett üzemzavar vagy a kezelőrendszerek károsodása nem idézhet elő veszélyes helyzetet.2.2. A munkaeszköz beindítása csak szándékosan, egy e célra szolgáló kezelőelem segítségével történhet.Ugyanez vonatkozik:- a bármilyen okból bekövetkező leállás utáni újraindításra,- a működési feltételekben (pl. sebesség, nyomás, stb.) bekövetkező jelentős változás kezelésére,akkor, ha az ilyen újraindítás vagy változás nem jelent veszélyt a veszélynek kitett munkavállalókra.Ez a követelmény nem vonatkozik az olyan újraindításra vagy a működési feltételek olyan megváltozására, amely egy automata készülék szabályos működési ciklusából következik.2.3. Minden munkaeszközt fel kell szerelni olyan kezelőelemmel, amellyel azt teljesen és biztonságosan le lehet állítani.Minden munkahelyet fel kell szerelni olyan kezelőelemmel, amellyel a veszély típusától függően a munkaeszközök valamelyike, vagy mindegyike leállítható úgy, hogy a munkaeszköz biztonságos állapotba kerüljön. A munkaeszköz leállító szerkezetének elsőbbséget kell kapnia a beindító szerkezetekkel szemben.Ha a munkaeszköz vagy annak veszélyes részei leálltak, az érintett működtető egységek energiaellátását le kell kapcsolni.2.4. Szükség esetén, és a munkaeszköz által képviselt kockázattól, illetve a rendes leállási időtől függően a munkaeszközt fel kell szerelni vészleállítóval.2.5. Az olyan munkaeszközt, amely a lehulló vagy kirepülő tárgyak miatt kockázatot jelent, fel kell szerelni a kockázatnak megfelelő biztonsági berendezésekkel.A gáz, pára, folyadék vagy porkibocsátás miatt veszélyt jelentő munkaeszközöket fel kell szerelni a megfelelő visszatartó, illetve elszívó berendezésekkel a veszélyforrások közelében.2.6. Ha a munkavállalók egészségének védelme és biztonsága szükségessé teszi, a munkaeszközöket és azok részeit rögzítéssel vagy egyéb eszközzel stabilizálni kell.2.7. Ahol fennáll a veszélye annak, hogy a munkaeszköz egyes részei eltörnek vagy szétesnek, és ezáltal valószínűleg jelentősen veszélyeztetik a munkavállalók egészségét és biztonságát, megfelelő védintézkedéseket kell tenni.2.8. Ahol fennáll annak veszélye, hogy a munkaeszközök mozgó részeivel történő mechanikus érintkezés balesetet okozhat, a veszélyes részeket fel kell szerelni olyan eszközökkel, amelyek megakadályozzák a veszélyes tér megközelítését, vagy amelyek a veszélyes terek elérése előtt megállítják a veszélyes részek mozgását.A védőeszközök:- legyenek stabil szerkezetűek,- ne jelentsenek további kockázatot,- ne legyenek könnyen eltávolíthatók vagy működésképtelenné tehetők,- megfelelő távolságra helyezkedjenek el a veszélyes tértől,- a szükségesnél jobban ne korlátozzák a munkaeszköz működési ciklusának figyelemmel kísérhetőségét,- tegyék lehetővé azokat a műveleteket, lehetőleg a védőeszközök eltávolítása nélkül, amelyek szükségesek egyes részek felszereléséhez vagy cseréjéhez és a karbantartási munkákhoz, csak azokra a területekre korlátozva a hozzáférést, ahol a munkákat el kell végezni.2.9. A munkaeszközökön végzett munkálatoknak vagy azok karbantartásának területeit az elvégzendő művelethez igazodva, megfelelően meg kell világítani.2.10. Szükség esetén a munkaeszköz nagyon magas vagy alacsony hőmérsékletű részeit védelemmel kell ellátni, azért hogy elkerülhető legyen annak kockázata, hogy a munkavállalók hozzájuk érjenek vagy túl közel kerüljenek hozzájuk.2.11. A munkaeszközökön elhelyezett jelzőeszközöknek egyértelműeknek, könnyen észrevehetőeknek és érthetőeknek kell lenniük.2.12. A munkaeszközöket csak a megfelelő műveletekre és a megfelelő feltételek mellett lehet használni.2.13. Lehetővé kell tenni a karbantartási műveletek elvégzését a munkaeszköz kikapcsolt állapotában. Ha ez nem lehetséges, lehetővé kell tenni a megfelelő védintézkedések meghozatalát az ilyen műveletek végrehajtásához, vagy az ilyen műveletek veszélyes téren kívüli végrehajtásához.Amennyiben a munkaeszköznek van karbantartási naplója, azt naprakészen kell vezetni.2.14. Minden munkaeszközt fel kell szerelni jól azonosítható eszközökkel, amelyek elkülönítik azokat energiaforrásaiktól.A visszakapcsolásra csak akkor kerülhet sor, ha az nem veszélyezteti az érintett munkavállalókat.2.15. A munkaeszközöket el kell látni azokkal a figyelmeztetésekkel és jelzésekkel, amelyek elengedhetetlenek a munkavállalók biztonságának biztosításához.2.16. A munkavállalók számára biztosítani kell a gyártási, beállítási és karbantartási műveletekhez szükséges területekhez való biztonságos hozzáférés lehetőségét, valamint a biztonságos tartózkodást az ilyen területeken.2.17. Minden munkaeszköznek megfelelően védenie kell a munkavállalókat a munkaeszköz kigyulladásával vagy túlmelegedésével járó kockázatoktól, illetve a munkaeszközökben gyártott, használt, vagy tárolt gáz, por, folyadék, pára vagy egyéb anyagok szivárgásából eredő kockázatoktól.2.18. Minden munkaeszköznek alkalmasnak kell lennie a munkaeszköz felrobbanásával, illetve a munkaeszközben gyártott, használt, vagy tárolt anyagok felrobbanásával járó veszélyek elhárítására.2.19. Minden munkaeszköznek alkalmasnak kell lennie a veszélynek kitett munkavállalók védelmére az elektromossággal történő közvetlen vagy közvetett érintkezés kockázatával szemben.3. A különleges munkaeszközökre vonatkozó további minimumkövetelményekaz irányelv 9. cikke (1) bekezdésében említettek szerint.--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1991. július 15.) a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak fékberendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 71/320/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0422

Hivatalos Lap L 233 , 22/08/1991 o. 0021 - 0029 finn különkiadás fejezet 13 kötet 21 o. 0003  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 21 o. 0003

		A Bizottság irányelve(1991. július 15.)a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak fékberendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 71/320/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(91/422/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 88/194/EGK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak fékberendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1971. július 26-i 71/320/EGK tanácsi irányelvre [2], és különösen annak 5. cikkére,mivel általában a fékezési technika területén elért fejlődést figyelembe véve most már lehetőség van a követelmények szigorítására és különösen arra, hogy bizonyos nehéz járművekre és pótkocsijaira kötelezően előírják automata fékbetét-beállító berendezés felszerelését a közúti közlekedésbiztonság javítása érdekében;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a gépjárművekre vonatkozó irányelvek műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására létesített bizottság véleményével.ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 71/320/EGK irányelv I., II., III., IV., V., VII., IX., X.. és XII. melléklete ezen irányelv melléklete szerint módosul.2. cikk(1) 1991. október 1-jétől kezdve a fékberendezésekkel kapcsolatos okok alapján egy tagállam nem:- tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás, vagy a 70/156/EGK irányelv [3] 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében meghatározott bizonyítvány másolata, vagy nemzeti típusjóváhagyása kiadását egy gépjárműtípusra,- tilthatja meg a járművek első forgalomba helyezését,amennyiben e járműtípus vagy e járművek fékberendezései a legutóbb ezen irányelvvel módosított 71/320/EGK irányelv rendelkezéseinek megfelelnek.(2) 1992. október 1-jétől kezdve a tagállamok:- a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében meghatározott bizonyítvány másolatát nem állíthatják ki olyan járműtípusra, amelynek fékberendezése nem felel meg a legutóbb ezen irányelvvel módosított 71/320/EGK irányelv rendelkezéseinek,- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás kiadását olyan járműtípusokra, amelynek a fékberendezései nem felelnek meg a legutóbb ezen irányelvvel módosított 71/320/EGK irányelv rendelkezéseinek.(3) 1994. október 1-jétől kezdve a tagállamok megtilthatják az olyan járművek első forgalomba helyezését, amelyek fékberendezése nem felel meg a legutóbb ezen irányelvvel módosított 71/320/EGK irányelv rendelkezéseinek.3. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1988. október 1.-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. július 15-én.a Bizottság részérőlMartin Bangemannalelnök[1] HL L 92., 1988.4.9, 47. o.[2] HL L 202., 1971.9.6, 37. o.[3] HL L 42., 1970.2.23, 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 74/132/EGK, 75/524/EGK, 79/489/EGK, 85/647/EGK ÉS A 88/194/EGK IRÁNYELVEKKEL MÓDOSÍTOTT, 71/320/EGK IRÁNYELV MELLÉKLETEINEK MÓDOSÍTÁSAI. MELLÉKLET: FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, KIALAKÍTÁSI KÖVETELMÉNYEKAz 1.16.3. pont szövege a következő:"1.16.3. Középtengelyes pótkocsi"Középtengelyes pótkocsi": az a vontatott jármű, amely olyan vontató berendezéssel van felszerelve, amely nem tud függőlegesen elmozdulni (a pótkocsihoz képest), és amelyben a tengely/tengelyek a jármű súlypontjának közelében helyezkedik/helyezkednek el (amikor annak terhelése egyenletes megoszlású) úgy, hogy csak egy kis statikus terhelés, ami nem haladja meg a pótkocsi legnagyobb tömegének 10 %-át, vagy 1000 daN-nek megfelelő terhelés (amelyik kevesebb) adódik át a vontató járműre."(a többi változatlan)A 2.1.2.3. pont a következő szöveggel egészül ki:"A pótkocsi légfékét és a vontató jármű rögzítő fékét egyidejűleg is lehet működtetni akkor, ha a vezető bármikor ellenőrizni tudja, hogy a járműszerelvény rögzítőfékének hatásossága, amely tisztán a rögzítőfék berendezés mechanikus működéséből származik, megfelelő."A 2.2.1.5.2. pont szövege: (csak az angol szöveg módosul):"2.2.1.5.2 Ezenkívül, az elhelyezett tároló berendezések…"(a többi változatlan).A 2.2.1.8. pont:"2.2.1.8. Az üzemi fékberendezés működését megfelelően kell a tengelyek között eloszlani. Azon járművek esetében, amelyeknek több mint két tengelyük van, a kerék blokkolásnak és a fékbetét kiüvegesedésének elkerülése érdekében a megfelelő tengelyekre ható fékerő automatikusan nullára csökkenthető, amikor a jármű terhelése jelentősen lecsökken, feltéve, ha a jármű megfelel a II. mellékletben előírt a fékhatásosságra vonatkozó összes követelménynek."Az irányelv 2.2.1.11. pont után a következő új 2.2.1.11.1. és 2.2.1.11.2. ponttal egészül ki:"2.2.1.11.1 Az üzemi fékberendezések kopásbeállításának automatikusnak kell lennie. Az automata beállító berendezés beszerelése azonban nem kötelező az N2 és N3 kategóriájú terepjáró járművek esetében, és az M1 és N1 kategóriájú járművek hátsó fékberendezései esetében. Az automatikus kopásbeállító berendezésnek olyannak kell lennie, hogy a fékek hevítése, majd hűtése után a hatásos fékezés mindig biztosított legyen. A járműn különösképpen képes marad a további rendes üzemelésre a II. melléklet 1.3. pontjában leírt 1-es típusú vizsgálat és az 1.4. pontjában leírt 2-es típusú vizsgálat elvégzése után is.2.2.1.11.2 Szükséges, hogy a fékbetét kopását könnyen lehessen ellenőrizni kívülről vagy a jármű alól, csak azokat az eszközöket használva, amelyekkel a jármű egyébként is fel van szerelve, például megfelelő vizsgáló nyílásokon keresztül vagy egyéb eszközzel. Alternatívaként el lehet fogadni az olyan akusztikai vagy optikai jelző berendezéseket is, amelyek figyelmeztetik a vezetői testhelyzetben lévő járművezetőt arra, hogy a fékbetét cseréje szükséges. Az első és/vagy a hátsó kerekek leszerelése e célból csak az M1 és N1 kategóriájú járműveknél engedélyezett."Az irányelv a 2.2.1.12.2. pont után a következő új 2.2.1.12.3. ponttal egészül ki:"2.2.1.12.3. a hidraulikus fékberendezésnél használt folyadék típusát az ISO 9128-1987 szabványnak megfelelően kell megállapítani. Az 1. és 2. ábrákon feltüntetett megfelelő jelzést látható helyen kell elhelyezni kitörölhetetlen formában a folyadéktartály töltőnyílásától 100 milliméteren belül; további információkat megadhatnak a gyártók."A 2.2.1.18.3. pont szövege a következő:"2.2.1.18.3. a levegőellátó cső (vagy egyéb típusú csatlakozás, ha alkalmazható) törése vagy szivárgása esetén szükséges, hogy a járművezető részben vagy teljesen működésbe hozhassa a pótkocsi fékeket, vagy az üzemi fékműködtető berendezés, vagy a biztonsági fékműködtető berendezés, vagy a rögzítő fékműködtető berendezés révén, hacsak a törés vagy szivárgás a pótkocsit automatikusan le nem fékezi, a II. melléklet 2.2.3. pontjában előírt hatásossággal."A 2.2.1.18.4.1. és 2.2.1.18.4.2. pont szövege a következő:"2.2.1.18.4.1. Amikor a 2.2.1.18.3. pont alatt felsorolt fékműködtető berendezések közül a megfelelő működtető berendezése teljes löketű működésbe történt, a töltővezetékben levő nyomásnak 1.5 bárra kell csökkennie a működésbe hozatalt követő 2 másodperc alatt,2.2.1.18.4.2. Amikor a töltővezeték kiürülésekor a nyomáscsökkenés sebessége eléri az 1 bar/s-értéket, a pótkocsi automatikus lefékeződésének meg kell kezdődnie, mielőtt a nyomás 2 bar-ra csökken a töltővezetékben."A 2.2.1.23. pont után a következő, új 2.2.1.24. pont kerül beiktatásra:"2.2.1.24. Az olyan gépjármű esetében, amely számára O3 és O4 kategóriájú pótkocsik vontatása engedélyezett, a pótkocsi üzemi fékberendezését csak a vontató jármű üzemi, biztonsági vagy rögzítő fékberendezéseivel együtt lehet működtetni."Az irányelv 2.2.2.8. pont után a következő, új 2.2.2.8.1. és 2.2.2.8.2. ponttal egészül ki:"2.2.2.8.1. Az üzemi fékberendezés kopásbeállításának automatikusnak kell lennie. Azonban az automata berendezések beszerelése az O1 és O2 kategóriájú járműveknél nem kötelező. Az automatikus kopásbeállító berendezésnek olyannak kell lennie, hogy a fék hevülése, majd hűlése után a hatásos fékezés még mindig biztosított legyen.A járműnek különösképpen képesnek kell lenni a rendes üzemelésre a II. melléklet 1.3. pontjában leírt 1-es típusú vizsgálat és az 1.4. pontjában leírt 2-es típusú vizsgálat elvégzése után is.2.2.2.8.2. Szükséges, hogy a fékbetét kopását könnyen lehessen ellenőrizni kívülről, vagy a jármű alól, csak azokat az eszközöket használva, amelyekkel a jármű egyébként is fel van szerelve, például megfelelő vizsgáló nyílásokon keresztül vagy egyéb eszközzel."A 2.2.2.9. pont: a harmadik sorban el kell hagyni az "egytengelyes" szót és a "törést""szétválasztás"-ra, a "törik"-et pedig "szétválik"-ra kell helyettesíteni e pontban.A 2.2.2.11. pont szövege a következő:"2.2.2.11. Ha a pótkocsi olyan berendezéssel van felszerelve, amely kikapcsolja a sűrített levegős fékrendszer működését (nem beleértve a rögzítő fékrendszert), az először említett berendezést úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy az teljes "nyugalmi" állapotba kerüljön vissza a pótkocsi sűrített levegővel történő ellátásának folytatásakor."II. MELLÉKLET: FÉKVIZSGÁLATOK ÉS A FÉKBERENDEZÉSEK HATÁSOSSÁGA1.1.1. pont szövege a következő:"1.1.1. A fékberendezések előírt hatásosság vizsgálatának a féktávolságra és/vagy az átlagos legnagyobb lassulásra kell alapulnia. A fékrendszerek hatásosságát a féktávolságnak a jármű kezdeti sebességéhez viszonyítva történő mérésével és/vagy a vizsgálat közbeni átlagos legnagyobb lassulás mérésével lehet meghatározni."Az 1.1.3.7. pont vége a következő szöveggel egészül ki:"A kerekek blokkolása megengedett, ahol ez külön említésre kerül."Az 1.2.1.2.3. pont vége a következő szöveggel egészül ki:"a járműnek teljesítenie kell mind az előírt féktávolságra, mind pedig az átlagos legnagyobb lassulásra vonatkozó követelményeket a szóban forgó kategóriájú járművek esetében, de mindkét adat mérése nem szükséges;"Az irányelv 1.2.3.1. pont után a következő, új 1.2.3.2. ponttal egészül ki:"1.2.3.2. További vizsgálatok elvégzése szükséges a motor bekapcsolt állapotában, az adott járműkategóriára vonatkozóan előírt vizsgálati sebességről kiindulva. Minden egyes kategóriában el kell érni az előírt legkisebb hatásosságot. Félpótkocsik vontatására alkalmas nyerges vontatók, amelyek műteherrel vannak megrakva azért, hogy egy megterhelt félpótkocsi hatását idézzék elő, nem szükséges 80 km/h-nál nagyobb sebességen vizsgálni."1.3.1.3. pont:"1.3.1.3. A vizsgálatok elvégzésekor a működtető berendezésre kifejtett erőt úgy kell beállítani, hogy az a fékek első működtetésénél 3 m/s2 átlagos legnagyobb lassulást idézzen elő. Ennek az erőnek állandónak kell lenni a fék további működtetése során."1.3.3. pont:"1.3.3. Melegfék-hatásosság1.3.3.1. Az 1-es típusú vizsgálat végén… az üzemi fékberendezés melegfék-hatásossága… Gépjárművek esetében e melegfék-hatásosság… Azonban pótkocsik esetében a melegfék-erő… (a többi változatlan).1.3.3.2 Azon gépjárművek esetében, amelyek a fenti 1.3.3.1. pontban meghatározott követelményeinek 60 %-ban megfelelnek, de az 1.3.3.1. pontban meghatározott követelmények 80 %-ának nem tudnak eleget tenni, további melegfék-hatásosság vizsgálatot lehet véghezvinni olyan működtető erő használatával, amely nem haladja meg az e melléklet 2.1.1.1. pontjában meghatározottat. Mindkét vizsgálat eredményeit fel kell tüntetni a jelentésben."Az 1.4.3. pont szövege a következő:"1.4.3. A vizsgálat végén az üzemi fékrendszer melegfék-hatásossága…Gépjárműveknél, a melegfék-hatásosságnak 700 N-t nem meghaladó működtető erő alkalmazása esetén egy olyan féktávolságot kell eredményeznie, ami nem haladja meg a következő értéket, és olyan átlagos legnagyobb lassulást, amely nem kevesebb a következő értékeknél:M3 kategória: | s = 0,15 V + 1,33 V2130 | (a második kifejezés, az átlagos legnagyobb lassulás, ami 3,75 m/s2) |N3 kategória: | s = 0,15 V + 1,33 V2115 | (a második kifejezés az átlagos legnagyobb lassulás, ami 3,3 m/s2) |Azonban pótkocsik esetében a kerekek kerületén jelentkező melegfék-erő… (a többi változatlan)."A 2.1.1.1.1. pont szövege a következő:"2.1.1.1.1. Az M és N kategóriába tartozó járművek üzemi fékének vizsgálatát a következő táblázatban bemutatott feltételek mellett kell végrehajtani:| Vizsgálat típusa | 1M | 2M | 3M | 1N | 2N | 3N |O-I | O-I | O-I-II | O-I | O-I | O-I-II |O típusú vizsgálat a motor kikapcsolt állapotában | V | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h |s ≤ | 0,1 V + V2150 | 0,15 V + V2130 |dm ≥ | 5,8 m/s2 | 5 m/s2 |O típusú vizsgálat a motor bekapcsolt állapotában | V = 80 % legnagyobb, de ≤ | 160 km/h | 100 km/h | 90 km/h | 120 km/h | 100 km/h | 90 km/h |s ≤ | 0,1 V + V2130 | 0,15 V + V2103,5 |dm ≥ | 5 m/s2 | 5 m/s2 || F ≤ | 500 N | 700 N |Ahol:V = vizsgálati sebességs = féktávolságdm = átlagos legnagyobb lassulásf = a fékműködtető pedálra gyakorolt erőVmax = a jármű legnagyobb sebessége a vizsgálat során"A 2.1.2.1. pont szövege a következő:"2.1.2.1. A biztonsági fékberendezésnek olyan féktávolságot kell előidéznie, amely nem több a következő értéknél és egy olyan átlagos legnagyobb lassulást, amely nem kevesebb a következő értékeknél még akkor sem, ha a működtető berendezés, amely működteti más fékezési funkciókat is ellát:M1 kategória: | s = 0,1 V + 2 V2150 | (a második kifejezés az átlagos legnagyobb lassulás, ami 2,9 m/s2) |M2, M3 kategória: | s = 0,15 V + 2 V2130 | (a második kifejezés az átlagos legnagyobb lassulás, ami 2,5 m/s2) |N kategória: | s = 0,15 V + 2 V2115 | (a második kifejezés az átlagos legnagyobb lassulás, ami 2,2 m/s2)" |Az irányelv 2.1.2.4. pont után a következő, új 2.1.2.5. ponttal egészül ki:"2.1.2.5 A biztonsági fékberendezés hatásosságát az üzemi fékrendszer meghibásodásának szimulálásával kell vizsgálni."A 2.1.4.1. pont szövege a következő:"2.1.4.1 Az üzemi fékberendezés az erőátvitel valamely részének meghibásodása esetén visszamaradó hatásossága olyan féktávolságot kell hogy eredményezzen, amely a 0 típusú vizsgálat során, a kategóriának megfelelő kezdeti sebességgel, a motor lekapcsolásával, a 700 N-t nem meghaladó működtető erővel nem haladja meg a következő értékeket, és olyan mértékű átlagos legnagyobb lassulást, amely nem kisebb a következő értéknél:Féktávolság (m) és a legnagyobb átlagos átlaglassulás (m/s2)– (a táblázat többi része változatlan)."Az irányelv a 2.1.4.1. pont után a következő, új 2.1.4.2. ponttal egészül ki:"2.1.4.2 A visszamaradó fékhatásosságot az üzemi fékrendszer megfelelő meghibásodásának szimulálásával kell vizsgálni."A 2.2.1.2.1. pont szövege a következő: (A módosítás csak az angol nyelvű szövegre érvényes)"2.2.1.2.1. Ha az üzemi fékberendezés átmenő vagy félig-átmenő típusú, a fékezett kerekek kerületén fellépő erők összege… (a többi változatlan)."Az irányelv 2.2.2.1. pont után a következő, új 2.2.3. ponttal egészül ki:"2.2.3. Automatikus lefékezés2.2.3.1. A levegőellátó csőben történő teljes légnyomásvesztés esetén az automatikus lefékezés hatásossága a 40 km/h sebességű terhelt jármű esetében olyan fékerőt kell hogy eredményezzen, amely nem lehet kisebb a statikus helyzetű jármű kerekeire ható legnagyobb tömeg összegének 13,5 %-ánál. 13,5 %-nál nagyobb hatásosság esetén a kerékblokkolás megengedett."FÜGGELÉK A II. MELLÉKLETHEZ: A FÉKERŐ MEGOSZLÁSA A JÁRMŰ TENGELYEI KÖZÖTT (75/542/EGK)A 3.1.2. pont szövege a következő:"3.1.2. Az olyan gépjárművek esetében, amelyekkel O3-as vagy O4-es kategóriájú pótkocsik vontatása engedélyezett, és amelyek sűrített levegős fékrendszerrel vannak felszerelve, az energiaforrás lekapcsolásával, a töltővezeték kikötésével,0,5 literes űrtartalmú tartálynak a fékezővezetékhez csatlakoztatásával, és a rendszer ki-be kapcsoló nyomásra állításával végzett vizsgálat során a fékműködtető berendezés teljes löketű működtetésekor a nyomásnak 6,5 és 8,5 bar között kell lennie a töltővezeték és a fékezővezeték kapcsolófejénél, függetlenül a jármű terhelési állapotától. E nyomásoknak kimutathatóan jelen kell lenniük a vontató járműben, amikor a pótkocsi le van kapcsolva. A 2., 3. és 4A. ábrán feltüntetett kompatibilitási mezőnek nem szabad meghaladnia a 7,5 bar értéket."A 3.1.4.1. pont szövege a következő:"3.1.4.1. TMPMlefékezettségi arány és a pm nyomás közötti megengedhető összefüggésnek a 2. ábrán bemutatott területen belül kell lennie."Az irányelv az 5.1.2. pont után a következő, új 5.1.3. ponttal egészül ki:"5.1.3. TRPRlefékezettségi arány és a pm nyomás közötti megengedhető összefüggésnek a 2. ábrán megjelölt területen belül kell lennie terhelt vagy terheletlen állapotban."A 7.3. pont szövege a következő:"A IX. melléklet 18.2. pontjának tartalmazni kell…"(A többi változatlan).A 8.2. pont szövege a következő:"8.2. A nyomásvizsgáló csatlakozó megfelel az ISO 3583-1984 szabvány 4. szakaszának."= O= 0,1lefékezettségi arány és a fékezővezeték kapcsolófejnél mért nyomása között."III. MELLÉKLET: A REAKCIÓIDŐ MÉRÉSÉNEK MÓDSZERE SŰRÍTETT LEVEGŐS FÉKBERENDEZÉSSEL FELSZERELT JÁRMŰVEKNÉLAz 1.1. pont vége a következő szöveggel egészül ki:"Azon járművek esetében, amelyek fékerő-szabályozó szeleppel vannak felszerelve, ezeket a berendezéseket terhelt helyzetbe kell állítani."Az irányelv a 2.6. pont után a következő, új, 2.7. ponttal egészül ki:"2.7. Olyan gépjárművek esetében, amelyekkel O3 vagy O4-es kategóriájú pótkocsik vontatása engedélyezett, és sűrített levegős fékberendezéssel vannak ellátva, a fent említett követelmények mellett az I. melléklet 2.2.1.18.4.1. pontjában leírt előírások szerinti értékelést is el kell végezni a következő vizsgálatokkal:(a) nyomás mérése egy 13 mm belső átmérőjű, 2,5 m hosszú vezeték végén, amely a töltővezeték kapcsolófejéhez van kötve,(b) a fékezővezeték meghibásodásának szimulálása a kapcsolófejnél,(c) az üzemi fékműködtető működésbe hozása 0,2 másodperc alatt, a 2.3. pont szerint."A 4.2. pont szövege a következő:"4.2. A nyomásvizsgáló csatlakozó megfelel az ISO 3583-1984 szabvány 4. szakaszának."IV. MELLÉKLET: ENERGIATARTÁLYOK ÉS ENERGIAFORRÁSOKA. SŰRÍTETT LEVEGŐS FÉKRENDSZEREKAz 1.3.1. pont szövege a következő:"1.3.1. A pótkocsikra szerelt sűrítettlevegő-tartályoknak olyannak kell lenniük, hogy a vontató jármű üzemi fékrendszerének nyolc teljes löketű működtetése után a működő alkatrészekhez jutó nyomás ne csökkenjen az első fékezés során mért szint fele alá, és ne hozza működésbe sem a pótkocsi automatikus lefékeződését, sem pedig a rögzítőfék berendezéseit."Az 1.3.2.1. pont szövege a következő:"1.3.2.1. A vizsgálat kezdetekor a tartályban levő nyomásnak 8,5 bárnak kell lennie."A 3.2. pont szövege a következő:"3.2. A nyomásvizsgáló csatlakozó megfelel az ISO 3583-1984 szabvány 4. szakaszának."V. MELLÉKLET: RUGÓERŐTÁROLÓS FÉKEKA 2.3. pont a következő, új mondattal egészül ki a már meglevő harmadik és negyedik mondat között:"A fékrendszer 0 nyomásról való újratöltése során bármely esetben a rugóerő-tárolós fékberendezésnek nem szabad kiengednie addig, amíg az üzemi fékrendszerben a nyomás elegendő ahhoz, hogy biztosítsa legalább a biztonsági fékberendezésre előírt hatásosságot terhelt jármű esetében, üzemi fékműködtető berendezés használatával."VII. MELLÉKLET: OLYAN ESETEK, AMELYEKBEN AZ I. ÉS/VAGY II. (VAGY IIA) TÍPUSÚ VIZSGÁLATOKAT NEM KELL ELVÉGEZNI AZOKON A JÁRMŰVEKEN, AMELYEK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSRA VANNAK ELŐTERJESZTVEA következő összes pontban a"visszamaradó" szó helyébe "meleg" lép.– 1. függelék:– 3.1.2., 3.2.1., 3.5.1.1., 3.5.2.4., 3.5.3.4. és 4.3.7. pont,– 2. függelék:2. pont (táblázat)IX. MELLÉKLET: ÉRTESÍTÉS A JÁRMŰTÍPUS-JÓVÁHAGYÁSÁVAL KAPCSOLATBAN A FÉKEZÉST ILLETŐENA 7. pont szövege a következő:"7. A tengelyeken eloszló tömeg(legnagyobb érték) …"A 8. pont szövege a következő:"8. Fékbetétek márkája és típusa …8.1 Helyettesítő fékbetétek …8.1.1 Jóváhagyási vizsgálati módszerek: járművizsgálatok/XII. melléklet/egyebek …"A 9.4.3. pont szövege a következő:"9.4.3. Központi tengelyű pótkocsi: szintén tüntesse fel a…."Az irányelv a 9.4.4. pont után a következő, új 9.4.5. ponttal egészül ki:"9.4.5. O kategóriájú pótkocsik: fékezett/nem fékezett"Az irányelv a 9.5. pont után a következő, új 9.6. ponttal egészül ki:"9.6. a jármű fel van/nincs felszerelve olyan egységekkel, hogy egy blokkolásgátló szerelvénnyel ellátott pótkocsit vontasson."A 13. pont szövege a következő:"13. A jármű tömege …"A 14.2. pont szövege a következő:"14.2. O típusú vizsgálata motor bekapcsolvaüzemi fékezésa II. melléklet szerint"A 2.1.1.1.1. pont szövege:A táblázat 3. oszlopa a következő:"A működtető berendezésen mért erő (N)".A 14.5. pont szövege a következő:"14.5. A II/IIA. típusú vizsgálatok alatt használt fékberendezések …"A 14.6. pont szövege a következő:"14.6. Reakcióidő és….14.6.1. Reakcióidő….-nál14.6.2. Reakcióidő….-nál"A 14.7.2. pont szövege a következő:+++++ TIFF +++++"14.7.2." A 14.7.3. pont szövege a következő:+++++ TIFF +++++"14.7.3." 14.7.4.pont. A táblázatban említett"maradék" szó helyébe a "meleg" lép.Az irányelv a 19.2. pont után a következő, új 20. és 21. ponttal egészül ki:"20. Automatikus fékezés sűrített levegős fékberendezéssel ellátott pótkocsikon20.1. Elért lefékezettségi arány …21. Elektromos fékberendezéssel ellátott pótkocsik21.1. Megfelel-e a jármű a XI. számú melléklet követelményeinek: igen/nem*21.2. Elért lefékezettségi arány …"A 20-27. pont számozása 22-29. pontra változik.A lábjegyzetet a következőre kell cserélni:"(1) Félpótkocsi esetén itt a nyeregszerkezetre eső tömegnek megfelelő terhelést kell jelezni."X. MELLÉKLET: KÖVETELMÉNYEK BLOKKOLÁSGÁTLÓ BERENDEZÉSSEL ELLÁTOTT JÁRMŰVEK VIZSGÁLATA ESETÉNA 6.1.2. pont szövege a következő:"6.1.2. A kezdeti energiaszint… megfelel 8.5 bar-nak a pótkocsi töltővezetékének kapcsolófejénél."(a többi változatlan) A 6.1.5. pont szövege a következő:"6.1.5. A fékezés végén, statikus járművön, az üzemi fékműködtető berendezést egy alkalommal teljes löketű működésbe kell helyezni. Ennek során a működtető vezetékekben lévő nyomásnak akkora fékerőt kell kifejteniük a kerekek kerületén, ami egyenlő azzal az erővel, ami a kerekekre ható legnagyobb tömeg nem kevesebb, mint 22.5 %-ának felel meg statikus helyzetben, anélkül, hogy ez a fékezőrendszer bármely részének – ami nem áll a blokkolásgátló hatása alatt – automatikus bekapcsolódását okozná."XII. MELLÉKLET: FÉKBETÉTEK INERCIA PRÓBAPADI VIZSGÁLATI MÓDSZEREA 4.4.3., 4.4.3.1., 4.4.3.2., 4.5.3., 4.5.3.1. és 4.5.3.2. pontban előforduló"visszamaradó" szó helyébe "meleg" lép.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2001/39/EK irányelve (2001. május 23.) a gabonafélékben, az állati eredetű élelmiszerekben, illetőleg az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló 86/362/EGK, 86/363/EGK, illetőleg 90/642/EGK tanácsi irányelv mellékleteinek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0039

Hivatalos Lap L 148 , 01/06/2001 o. 0070 - 0077

		A Bizottság 2001/39/EK irányelve(2001. május 23.)a gabonafélékben, az állati eredetű élelmiszerekben, illetőleg az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló 86/362/EGK, 86/363/EGK, illetőleg 90/642/EGK tanácsi irányelv mellékleteinek módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2000/82/EK irányelvvel [1] módosított, a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 10. cikkére,tekintettel a legutóbb a 2000/82/EK irányelvvel módosított, az állati eredetű élelmiszerekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/363/EGK tanácsi irányelvre [3] és különösen annak 10. cikkére,tekintettel a legutóbb a 2000/82/EK irányelvvel módosított, az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre [4] és különösen annak 7. cikkére,tekintettel a legutóbb a 2001/21/EK bizottsági irányelvvel [5] módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre [6] és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjára,mivel:(1) Az új hatóanyagokat, az azimszulfuront és a prohexadion-kalciumot az 1999/80/EK [7], illetve a 2000/50/EK [8] bizottsági irányelv iktatta be a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, megelőző gyomirtó szerként a rizs esetében, illetve növekedésszabályozóként.(2) A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel a hatóanyagok tervezett felhasználásra vonatkozó információk értékelésén alapult.(3) A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel előtt az irányelv 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban, az egyes tagállamokban átmenetileg engedélyezték az említett anyagok használatát. Az anyagoknak az I. mellékletbe való felvételét követően ezek a tagállamok engedélyeztek számos, az e hatóanyagokat az irányelv 4. cikkével összhangban tartalmazó növényvédő szert, és megállapították a 4. cikk (1) bekezdésének f) pontja által előírt ideiglenes maximális szermaradványértékeket. Az irányelv előírásainak megfelelően, a Bizottságot tájékoztatták ezekről az értékekről, valamint azokról az információkról, amelyeken az értékek alapszanak. Ezeket az információkat az egyéb forrásokból elérhető adatokkal együtt felülvizsgálták, és kielégítőnek találták egyes maximális szermaradványértékek megállapításához. Amennyiben nem állapítottak meg közösségi maximális szermaradványértéket, illetve ideiglenes maximális értéket, a tagállamok az engedélyezés előtt a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően nemzeti ideiglenes maximális szermaradványértéket állapítanak meg. Tekintetbe véve a 86/363/EGK irányelv 5. cikkét, ez alkalmazandó az állati termékek ideiglenes maximális szermaradványértékekei esetében is, amennyiben hatóanyag maradványait tartalmazó árucikkeket valószínűleg állati takarmányként használnak fel.(4) A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvételhez az azimszulfuron és prohexadion-kalcium technikai és tudományos értékelése 1999. július 2-án fejeződött be, az azimszulfuronról és prohexadion-kalciumról szóló bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában. Ebben a felülvizsgálati jelentésben az elfogadható napi bevitelt (acceptable daily intake, ADI) az azimszulfuronra vonatkozóan 0,1 mg/testtömegkilogramm/nap mértékben, a prohexadion-kalciumra vonatkozóan 0,2 mg/testtömegkilogramm/nap mértékben határozták meg. Az azimszulfuronnal, illetve prohexadion-kalciummal kezelt élelmiszer-ipari termékek fogyasztóinak életük során való expozícióját a Közösségben használt eljárásoknak és gyakorlatnak megfelelően vizsgálták és értékelték, tekintetbe véve az Egészségügyi Világszervezet (WHO) által kiadott iránymutatásokat [9], valamint a növényügyi tudományos bizottság véleményét [10]. Megállapították, hogy az ezen irányelvben rögzített maximális szermaradványértékek nem eredményezik az ADI túllépését.(5) Az akut tüneteket kiváltó adag megállapítását szükségessé tevő akut mérgező hatást az azimszulfuronnak, illetve a prohexadion-kalciumnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételét megelőző értékelések és viták során nem észlelték.(6) Annak érdekében, hogy a fogyasztókat az olyan, a termékekben vagy azok felületén található szermaradványokkal szemben megfelelően megvédjék, amelyekre nem adtak ki engedélyeket, célszerű a maximális szermaradványértékeket az analitikai meghatározás legalacsonyabb határértékénél megválasztani minden olyan készítmény esetében, amely a 86/362/EGK, 86/363/EGK és 90/642/EGK irányelvek hatálya alá esik. Ezeknek az ideiglenes maximális szermaradványértékeknek a közösségi szintű megállapítása nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint VI. melléklete alapján az azimszulfuronra, illetve a prohexadion-kalciumra vonatkozóan ideiglenes maximális szermaradványértékeket állapítsanak meg. Négy év elegendőnek tűnik az azimszulfuron és a prohexadion-kalcium legtöbb további felhasználásának megállapításához. Ez után az időszak után ezek az ideiglenes maximális szermaradványértékek véglegessé válnak.(7) Az ezen irányelvben előírt intézkedésekről értesítették a Kereskedelmi Világszervezetet, és a kapott észrevételeket figyelembe vették. A behozatal tekintetében elfogadható maximális szermaradványértékek megállapításának lehetőségét meghatározott peszticid/növénykultúra kombinációkra vonatkozóan a Bizottság a megfelelő adatok benyújtása alapján fogja megvizsgálni.(8) A növényügyi tudományos bizottság véleményét, különösen, ami a peszticidekkel kezelt élelmiszer-ipari termékek fogyasztóinak védelmével kapcsolatos tanácsokat és ajánlásokat illeti, figyelembe vették.(9) Az irányelv intézkedései összhangban vannak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 86/362/EGK irányelv II. mellékletének A. része a következő sorokkal egészül ki:Peszticid-szermaradvány | Maximális érték(mg/kg) || |Azimszulfuron | 0,02, | Gabonafélék |Prohexadion (prohexadion és sói, prohexadionként kifejezve) | 0,2 | Búza és árpa |0,05, | Egyéb gabonafélék |2. cikkA 86/363/EGK irányelv II. mellékletének B. része a következő sorral egészül ki:Peszticid-szermaradvány | Maximális határérték(mg/kg) |az I. melléklet ex0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 és 1602 fejlécű rovataiban felsorolt zsíros hús, a húskészítmények, belsőségek és állati zsírok esetében | az I. melléklet 04010402, 040500 és 0406 fejlécű rovataiban felsorolt tej és tejtermékek esetében | Az I. melléklet 040700 és 0408 fejlécű rovataiban felsorolt hámozott friss tojás, madártojás és tojássárgája esetében |Prohexadion (prohexadion és sói, prohexadionként kifejezve) | 0,05, | 0,01, | 0,05, |3. cikkA 90/642/EGK irányelv II. melléklete az ezen irányelv mellékletében megállapított "Azimszulfuron" és "Prohexadion (prohexadion és sói, prohexadionként kifejezve)" című oszlopokkal egészül ki.4. cikkA tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2001. december 31-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket az intézkedéseket 2002. január 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.5. cikkEz a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő huszadik napon lép hatályba.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. május 23-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 3., 2001.1.6., 18. o.[2] HL L 221., 1986.8.7., 37. o.[3] HL L 221., 1986.8.7., 43. o.[4] HL L 350., 1990.12.14., 71. o.[5] HL L 69., 2001.3.10., 17. o.[6] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.[7] HL L 210., 1999.8.10., 13. o.[8] HL L 198., 2000.8.4., 39. o.[9] Iránymutatások a peszticid-szermaradványok élelmiszerrel történő bevitelének előrejelzéséhez (átdolgozott), készítette a GEMS/Food program a Peszticidmaradványok Kódex Bizottságával együttműködésben, kiadta az Egészségügyi Világszervezet, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).[10] A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a 86/362/EGK, 86/363/EGK és a 90/642/EGK bizottsági irányelv mellékleteinek módosítására vonatkozó kérdésekről (a Növényügyi Tudományos Bizottság 1998. július 14-i véleménye). (http://europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/scp/out21_en.html)--------------------------------------------------MELLÉKLETAz érintett növénycsoportok és növényi termékek, amelyekre a SZMÉ vonatkozik | Peszticid-szermaradványok és a szermaradványok maximális értéke (mg/kg) |Azimszulfuron | Prohexadion (prohexadion és sói, prohexadionként kifejezve) |1.Hozzáadott cukor nélküli friss, szárított vagy nyers, fagyasztással tartósított gyümölcs; héjas gyümölcsűek | 0,02, | 0,05, |i.CITRUSFÉLÉKGrépfrút | | |Citrom | | |Zöld citrom | | |Mandarin (beleértve a klementint és az egyéb hibrideket) | | |Narancs | | |Pomelo | | |Egyéb | | |ii.HÉJAS GYÜMÖLCSŰEK (héjjal vagy héj nélkül)Mandula | | |Brazildió | | |Kesudió | | |Gesztenye | | |Kókusz | | |Mogyoró | | |Makadámdió | | |Pekándió | | |Píniamag | | |Pisztácia | | |Dió | | |Egyéb | | |iii.ALMAFÉLÉKAlma | | |Körte | | |Birsalma | | |Egyéb | | |iv.CSONTHÉJASOKKajszibarack | | |Cseresznye | | |Őszibarack (beleértve a nektarint és hasonló hibrideket) | | |Szilva | | |Egyéb | | |v.BOGYÓSGYÜMÖLCSÖKa)Csemege- és borszőlőCsemegeszőlő | | |Borszőlő | | |b)Eper (termesztett) | | |c)Félcserjén termő bogyósok (termesztett)Feketeszeder | | |Hamvas szeder | | |Kaliforniai málna | | |Málna | | |Egyéb | | |d)Egyéb bogyósgyümölcsök (termesztett)Fekete áfonya | | |Tőzegáfonya | | |Ribizli (vörös, fekete és fehér) | | |Pöszméte | | |Egyéb | | |e)Vadon termő bogyósok és vadon termő gyümölcs | | |vi.EGYÉBAvokádó | | |Banán | | |Datolya | | |Füge | | |Kivi | | |Kamkvat | | |Licsiszilva | | |Mangó | | |Olajbogyó | | |Golgotavirág | | |Ananász | | |Gránátalma | | |Egyéb | | |2.Friss vagy nyers, fagyasztott vagy száraz zöldségek | 0,02, | 0,05, |i.GYÖKÉR- ÉS GUMÓS ZÖLDSÉGEKCékla | | |Sárgarépa | | |Gumós zeller | | |Torma | | |Csicsóka | | |Paszternák | | |Petrezselyemgyökér | | |Retek | | |Saláta bakszakáll | | |Édesburgonya | | |Karórépa | | |Tarlórépa | | |Jamszgyökér | | |Egyéb | | |ii.HAGYMAFÉLÉKFokhagyma | | |Vöröshagyma | | |Mogyoróhagyma | | |Újhagyma | | |Egyéb | | |iii.TERMÉSÜKÉRT TERMESZTETT ZÖLDSÉGEKa)BurgonyafélékParadicsom | | |Paprika | | |Padlizsán | | |Egyéb | | |b)Kabakosok – ehető héjúakUborka | | |Apró uborka | | |Cukkini | | |Egyéb | | |c)Kabakosok – nem ehető héjúakSárgadinnye | | |Tök | | |Görögdinnye | | |Egyéb | | |d)Csemegekukorica | | |iv.KÁPOSZTAFÉLÉKa)Virágjukért termesztett káposztafélékBrokkoli | | |Karfiol | | |Egyéb | | |b)Fejesedő káposztafélékKelbimbó | | |Fejes káposzta | | |Egyéb | | |c)Leveles káposztafélékKínai kel | | |Kelkáposzta | | |Egyéb | | |d)Karalábé | | |v.LEVELES ZÖLDSÉGEK ÉS FRISS FŰSZERNÖVÉNYEKa)SalátafélékZsázsa | | |Galambbegy saláta | | |Fejes saláta | | |Endívia | | |Egyéb | | |b)SpenótfélékSpenót | | |Mangold | | |Egyéb | | |c)Vízitorma | | |d)Cikóriasaláta | | |e)FűszernövényekTurbolya | | |Metélőhagyma | | |Petrezselyem | | |Zellerlevél | | |Egyéb | | |vi.HÜVELYES ZÖLDSÉGEK (friss)Bab (hüvelyben) | | |Bab (hüvely nélkül) | | |Borsó (hüvelyben) | | |Borsó (hüvely nélkül) | | |Egyéb | | |vii.SZÁRUKÉRT TERMESZTETT ZÖLDSÉGEKSpárga | | |Kardonna | | |Zeller | | |Édeskömény | | |Articsóka | | |Póréhagyma | | |Rebarbara | | |Egyéb | | |viii.GOMBAa)Termesztett gombák | | |b)Vad gombák | | |3.Hüvelyes termények | 0,02, | 0,05, |Bab | | |Lencse | | |Borsó | | |Egyéb | | |4.Olajos magvak | 0,1, | 0,1, |Lenmag | | |Földimogyoró | | |Mák | | |Szezámmag | | |Napraforgómag | | |Repcemag | | |Szójabab | | |Mustármag | | |Gyapotmag | | |Egyéb | | |5.Burgonya | 0,02, | 0,05, |Újburgonya | | |Áruburgonya | | |6.Tea (levelek és szárak, fermentálva vagy máshogyan, a Camellia sinensis leveleiből) | 0,1, | 0,1, |7.Komló (szárított), beleértve a granulált és a be nem sűrített port | 0,1, | 0,1, |--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1990. június 26.) a versenyeztetésre szánt lovak kereskedelméről, valamint a versenyen való részvétel feltételének megállapításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0428

Hivatalos Lap L 224 , 18/08/1990 o. 0060 - 0061 finn különkiadás fejezet 3 kötet 33 o. 0178  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 33 o. 0178

		A Tanács irányelve(1990. június 26.)a versenyeztetésre szánt lovak kereskedelméről, valamint a versenyen való részvétel feltételének megállapításáról(90/428/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 42. és 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a lófélék mint élő állatok szerepelnek a Szerződés II. mellékletében található termékjegyzékben;mivel a lófélék tenyésztése ésszerű fejlesztésének és ezáltal az ágazat termelékenysége növelésének biztosítása érdekében közösségi szinten kell szabályozni a versenyeztetésre szánt lófélék Közösségen belüli kereskedelmét;mivel a lófélék és különösen a lovak tenyésztése és tartása általában a mezőgazdasági ágazat részét képezi, és mivel a gazdálkodó népesség egy részének jövedelemforrását jelenti;mivel a Közösségen belül különbségek vannak a versenyeken való részvételi lehetőség tekintetében, és mivel ezek a különbségek a Közösségen belüli kereskedelmet akadályozzák;mivel a versenyeztetésre szánt lófélék kereskedelmét, valamint a versenyeken való részvételt veszélyeztethetik a pénzdíjak, illetve a haszon adott százalékának a tenyésztés biztosítására, fejlesztésére és javítására való fordítására vonatkozó szabályozás tagországonkénti különbözőségei, és mivel a versenyeken való szabad részvétel bevezetése e szabályok harmonizálását feltételezi;mivel e harmonizáció bevezetéséig különösen az ágazat termelékenységének megőrzése, illetve növelése érdekében a tagállamokat fel kell hatalmazni, hogy a tenyésztés biztosítására, fejlesztésére és javítására a pénzdíjak, illetve a haszon bizonyos százalékát megtartsák, és mivel meg kell szabni e százalék legmagasabb értékét;mivel ajánlatos végrehajtási intézkedéseket elfogadni bizonyos technikai szempontokat illetően, és mivel a tervezett intézkedések végrehajtása érdekében rendelkezéseket kell hozni a tagállamok és a Bizottság közötti szoros és hatékony együttműködés végett az Állattenyésztés-technikai Állandó Bizottságon belül,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv meghatározza a versenyzésre szánt lófélék kereskedelmét és a lófélék e versenyeken való részvételét szabályozó feltételeket.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában a lófélék Közösségen belüli kereskedelmét szabályozó tenyésztéstechnikai és származástani feltételekről szóló, 1990. június 26-i, 90/427/EGK tanácsi irányelv [4] 2. cikkében megadott meghatározásokat kell alkalmazni.Továbbá a "verseny": bármely lovas verseny, beleértve a lóversenyeket, díjugratást, háromnapos versenyeket, díjlovaglást, a fogathajtó versenyeket és magasiskola bemutatókat.3. cikk(1) A versenyszabályzatok nem tehetnek különbséget a versenynek helyszínt adó, illetve más tagállamban bejegyzett lófélék között.(2) A versenyszabályzatok nem tehetnek különbséget a versenynek helyszínt adó, illetve más tagállamból származó lófélék között.4. cikk(1) A 3. cikkben megállapított kötelezettségek különös tekintettel alkalmazandók:a) a versenyen való nevezés feltételeire, különösen a minimum- és maximális feltételekre;b) a verseny bíráskodási szabályaira;c) a verseny pénzdíjára vagy a versenyből származó haszonra.(2) Mindazonáltal,- a 3. cikkben említett kötelezettségek nem érintik:a) azon versenyeket, amelyeket külön méneskönyvben jegyzett lófélék részére fajta javítása céljából szerveznek;b) azon regionális versenyeket, amelyeket lófélék kiválasztására szerveznek;c) a történelmi- és hagyományos események szervezését.Azon tagállamoknak, amelyek élni kívánnak az említett lehetőségekkel, a szokásos módon előzetesen értesíteniük kell a Bizottságot.- minden egyes verseny vagy versenytípus esetén a tagállamok jogosultak az e célra hivatalosan jóváhagyott vagy elismert testület révén az (1) bekezdés c) pontjában említett pénzdíj, illetve haszon adott százalékát a tenyésztés biztosítására, fejlesztésére és javítására fordítani.Az adott százalék nem haladhatja meg 1991-ben a 30 %-ot, 1992-ben a 25 %-ot, illetve 1993-tól kezdődően a 20 %-ot.Ezen alapok elosztásának feltételeit az érintett tagállam közli a Bizottsággal és a többi tagállammal az Állattenyésztés-technikai Állandó Bizottságban.A Bizottságnak a versenylovak tenyésztési feltételeivel kapcsolatos összes kérdésre vonatkozó harmonizáció terén elért haladást áttekintő jelentése alapján a Tanács 1992. december 31-e előtt felülvizsgálja e rendelkezések alkalmazásának feltételeit és a megfelelő javaslatokat, amelyek tekintetében a Tanács minősített többséggel dönt.(3) E cikk alkalmazásának általános szabályait a 6. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.5. cikk(1) A 90/427/EGK irányelv 4. cikkének megfelelő vonatkozó határozatok elfogadásáig írásban kell közölni a tulajdonossal vagy annak meghatalmazott képviselőjével azon okokat, amelyek miatt az adott tagállamban bejegyzett állat versenyen való részvételét megtagadják.(2) Az (1) bekezdésben leírt körülmények között, a tulajdonos vagy annak felhatalmazott képviselője jogosult szakértői véleményt beszerezni a 89/662/EGK irányelv [5] 8. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltételekkel összhangban, amelyeket értelemszerűen kell alkalmazni.(3) A Bizottság a 6. cikkben meghatározott eljárással összhangban, elfogadja e cikk alkalmazásának szabályait.6. cikkAmennyiben az e cikkben megállapított eljárás kerül alkalmazásra, a 77/505/EGK irányelvvel [6] létrehozott Állattenyésztés-technikai Állandó Bizottság a 88/661/EGK irányelv 11. cikkében [7] meghatározott szabályokkal összhangban hoz döntést.7. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1991. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1990. június 26-án.a Tanács részérőlaz elnökM. O'Kennedy[1] HL C 327., 1989.12.30., 61. o.[2] HL C 149., 1990.6.18.[3] HL C 62., 1990.3.12., 46. o.[4] HL L 224., 1990.8.18., 55. o.[5] HL L 395., 1989.12.30., 13. o.[6] HL L 206., 1988.8.12., 11. o.[7] HL L 382., 1988.12.31., 36. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1973. november 19.) a drótkötelek, láncok és horgok tanúsítására és jelölésére vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31973L0361

Hivatalos Lap L 335 , 05/12/1973 o. 0051 - 0055 finn különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0168  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 2 o. 0140  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0168  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0093  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0093

		A Tanács irányelve(1973. november 19.)a drótkötelek, láncok és horgok tanúsítására és jelölésére vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről(73/361/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel számos tagállamban előírások szabályozzák az emelésre és anyagmozgatásra használt bizonyos drótkötelek, láncok és horgok tanúsítását és jelölését; mivel ezen előírások tagállamonként különbözőek; mivel különbözőségük miatt e rendelkezések akadályozzák az Európai Gazdasági Közösségen belüli kereskedelmet;mivel a közös piac létrehozásához és működéséhez ezen akadályozó tényezőket csökkenteni lehet – vagy akár megszüntetni –, ha a drótkötelek, láncok és horgok tanúsítására és jelölésére vonatkozó rendelkezéseket minden tagállamban elfogadják a jelenlegi nemzeti rendelkezések kiegészítéseként vagy azok helyett;mivel ezen irányelv a drótkötelek, láncok és horgok tanúsítására és jelölésére vonatkozó rendelkezésekre korlátozódik; mivel a tanúsítások és jelölések lehetővé teszik az emelőszerkezetek gyártóinak és használóinak, hogy megismerjék többek között az ilyen drótkötelek, láncok és horgok jellemzőit; mivel ezen felül a későbbiekben elfogadásra kerülő, a különböző emelőszerkezetek szerkezeti követelményeiről szóló irányelvek magukban foglalják majd a drótkötelek, láncok és horgok különleges használatára vonatkozó rendelkezéseket;mivel a műszaki fejlődés megköveteli az emelőszerkezetekre és -eszközökre vonatkozó műszaki rendelkezések gyors kiigazítását; mivel az e célból szükséges intézkedések végrehajtásának megkönnyítése érdekében olyan eljárást kell meghatározni, amely megalapozza a szoros együttműködést a tagállamok és a Bizottság között egy olyan bizottság formájában, amely az emelőszerkezetek és -eszközök ágazatában a Közösségen belüli kereskedelem technikai akadályainak megszűntetéséről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv az emelőeszközökre vonatkozik a következők kivételével:- a nem új emelőeszközök,- a hajók fedélzetén, a vasútnál, a függővasutaknál és a drótkötélpályákon használt emelőeszközök.Ezen irányelvben emelőeszközök alatt a következőket kell érteni: emelésre és gépi rakodásra szánt drótkötelek, köracél láncok és horgok.2. cikk(1) A tagállamok a tanúsítási vagy jelölési okokra vonatkozóan nem tilthatják meg és nem korlátozhatják az 1. cikkben említett emelőeszközök forgalomba hozatalát, ha azok olyan tanúsítvánnyal és jelöléssel rendelkeznek, amelyek megfelelnek a mellékletben található rendelkezéseknek.(2) Ha azonban egy tagállam meggyőződik arról, hogy az emelőeszközök jellemzői – különösen annak minimálisan elvárt jellemzői – nem felelnek meg a tanúsítványon feltüntetett jellemzőknek, felfüggesztheti az adott emelőeszköz forgalomba hozatalát. Erről a többi tagállamot és a Bizottságot haladéktalanul értesíti, ismertetve a döntése okait.Ha egy tagállam a fent említett intézkedések indokoltságát megkérdőjelezi, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni.A Bizottságot folyamatosan tájékoztatni kell. A Bizottság – amennyiben szükséges – a megoldás elérése érdekében megfelelő konzultációkat folytat.3. cikkA tagállamok kérhetik, hogy a saját területükön az ajánlattétel és a végső fogyasztó részére történő értékesítés időpontjában az ezen irányelvben meghatározott tanúsítványt és jelöléseket nemzetközi szinten egyeztetett szimbólumok formájában vagy saját nemzeti nyelvükön jelenítsék meg.4. cikk(1) Létrejön egy bizottság annak érdekében, hogy az emelőszerkezetek és -eszközök kereskedelmében a technikai akadályok megszüntetéséről szóló irányelveket a műszaki fejlődéshez igazítsák (a továbbiakban: bizottság). A bizottság a tagállamok képviselőiből áll, és elnöke a Bizottság képviselője.(2) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.(3) A műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításhoz szükséges változtatások érdekében a melléklet rendelkezéseit az 5. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.5. cikk(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az elnök a saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének a kérésére az ügyet a bizottság elé terjeszti.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.c) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.6. cikk(1) A tagállamok a kihirdetéstől számított tizennyolc hónapon belül hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek az ezen irányelvnek történő megfeleléshez, és erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot.(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ezen irányelv által érintett területeken elfogadott nemzeti jogszabályok lényeges rendelkezéseinek szövegét a Bizottsággal közöljék.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1973. november 19-én.a Tanács részérőlaz elnökIb Frederiksen--------------------------------------------------MELLÉKLET1. Általános rendelkezések1.1. A drótkötél és a lánc minden hosszanti darabján, valamint minden horgon egy jelnek kell lennie, vagy ha a jelölés nem lehetséges, egy kis címkét vagy karikát kell biztonságosan hozzárögzíteni, amelyen fel kell tűntetni az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó céget vagy annak meghatalmazott képviselőjét, valamint a megfelelő tanúsítványok számát (ld. a 2.1., 3.1. és 4.1. pontokat).1.2. Az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cég vagy annak meghatalmazott képviselője gondoskodik arról, hogy a drótkötél és a lánc minden hosszanti darabja, valamint minden horog megfeleljen a tanúsítványban felsorolt jellemzőknek (ld. a 2.1., 3.1. és 4.1. pontokat).2. A drótkötelekre vonatkozó rendelkezések2.1. Az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy annak meghatalmazott képviselőjének minden drótkötélre vonatkozóan olyan tanúsítványt kell kiadnia, amelynek legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) kötelező információk:- az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy meghatalmazott képviselőjének neve és címe,- a drótkötél névleges átmérője,- a szállított drótkötél hossza,- méterenkénti átlagos tömeg,- a kábel típusa és sodrásának iránya (jobb vagy bal sodrású, formázott vagy nem formázott, keresztezett vagy egyenletes),- a kábel sodrásának hossza,- a szerkezet (a drótkötél felépítése, a drótkötél magjának jellege és felépítése, szálak száma, drótok száma); az alapvető méreteket tartalmazó keresztmetszeti rajz csatolásával,- az acél jellemzői (osztály vagy minőség),- a huzalok névleges szakítószilárdsága,- a drótkötél feszültség alatti legkisebb tényleges szakítószilárdsága,- a drótkötél minimális tényleges szakítószilárdsága,- a belső és külső korrózió elleni védelem jellegére vonatkozó információk (horganyzás esetében a horganyzás minőségét fel kell tüntetni),- tanúsítvány arról, hogy a drótkötél egyetlen darabból készült és jellemzői egész hosszában állandóak,- a húzó-, a csavaró- és a hajlítópróba jellegére, módszereire vonatkozó információk, valamint azok eredményei,- a drótkötél használatának hőmérsékleti határai,- karbantartási és ellenőrzési utasítások;b) szükség esetén megadandó információk:- a szabvány megnevezése, ha a drótkötél valamelyik nemzeti vagy nemzetközi szabvány szerint készült.3. Köracél láncokra vonatkozó rendelkezések3.1. Az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy annak meghatalmazott képviselőjének minden egyes láncra vonatkozóan egy tanúsítványt kell kiadnia, amelynek legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) kötelező információk:- az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy meghatalmazott képviselőjének neve és címe,- a lánc jellemzői (a láncszemek névleges hossza és szélessége, a huzal átmérője, akár hitelesített láncról van szó, akár nem); egy legalább két láncszemet ábrázoló rajzot csatolni kell, amely mutatja a maximális tűréseket,- a szállított lánc hossza,- méterenkénti átlagos tömeg,- a láncszemek összekapcsolásának módja (kovácsolás vagy elektromos hegesztés),- hőkezelés után a lánc egészére vonatkozó szilárdsági próbaterhelés értéke,- a lánc minimális tényleges szakítószilárdsága normál hőmérsékleten,- a lánc minimális tényleges szakítószilárdsága használati hőmérsékleten,- a lánc egyenletes nyúlása szakításnál,- a lánc anyagának jellemzői (például osztálya és minősége),- a gyártó vagy szakosodott vállalkozás által alkalmazott – vagy szükség esetén egy későbbi időpontban alkalmazandó – hőkezelés típusa,- a szakítószilárdsági vizsgálatok jellegére és módszereire vonatkozó információk, valamint azok eredményei,- a lánc használatára vonatkozó hőmérsékleti határértékek,- karbantartási és ellenőrzési utasítások;b) szükség esetén megadandó információk:- a szabvány megnevezése, ha a lánc valamely nemzeti vagy nemzetközi szabványnak megfelelően készült,- amennyiben a lánc speciális hőkezelésen esett át, a következő megállapítás: "bármilyen hőkezeléssel kapcsolatos információért forduljon a gyártóhoz vagy annak meghatalmazott képviselőjéhez".3.2. Minden húsz láncszemből legalább egy láncszemen – vagy ha az rövidebb, méterenként egy láncszemen – egy olvasható és kitörölhetetlen minőségjelnek kell lennie a nemzeti vagy nemzetközi szabványoknak megfelelően. A jelek méretei a következők:A lánc névleges méretei milliméterben | A jelek méretei milliméterben |12,5-ig bezárólag | 3 |12,5-től 26-ig bezárólag | 4,5 |26 felett | 6 |4. Horgokra vonatkozó rendelkezések4.1. Az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy annak meghatalmazott képviselőjének minden egyes tétel horogra vonatkozóan – vagy a felhasználó kérésére minden egyes horogra – tanúsítványt kell kiadnia, amelynek legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) kötelező információk:- az Európai Gazdasági Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó cégnek vagy meghatalmazott képviselőjének neve és címe,- a horog típusa,- a méretjellemzők,- amennyiben a horog nemzeti vagy nemzetközi szabványnak megfelelően készült, meg kell adni a referenciát,- amennyiben a horog nem nemzeti vagy nemzetközi szabványnak megfelelően készült:- az a terhelés, amely a horognak a teher elengedéséhez elegendő megnyílását okozza vagy a törési teherbírás (a gyártónak fel kell tüntetnie, hogy megnyílásról vagy törésről van-e szó),- az a maximális szilárdsági próbaterhelés, amelyet tartós alakváltozás nélkül lehet alkalmazni,- az acél jellemzői (osztály vagy minőség),- a gyártó vagy szakosodott vállalkozás által alkalmazott – vagy szükség esetén egy későbbi időpontban alkalmazandó – hőkezelés típusa,- a szakítószilárdsági vizsgálatok jellegére és módszereire vonatkozó információk, valamint azok eredményei,- a horog használatára vonatkozó hőmérsékleti határértékek,- karbantartási és ellenőrzési utasítások;b) szükség esetén megadandó információk:- amennyiben a horog speciális hőkezelésen esett át, a következő megállapítás: "bármilyen hőkezeléssel kapcsolatos információért forduljon a gyártóhoz vagy annak meghatalmazott képviselőjéhez".4.2. A horgokon a nemzeti vagy a nemzetközi szabványoknak megfelelően olvasható és kitörölhetetlen minőségi jelzésnek kell szerepelnie.--------------------------------------------------


title: A Tanács 1999/65/EK irányelve (1999. június 24.) a gabonafélékben, illetőleg az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló 86/362/EGK, illetőleg 90/642/EGK tanácsi irányelv módosításárólEEA vonatkozású szöveg

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0065

Hivatalos Lap L 172 , 08/07/1999 o. 0040 - 0041

		A Tanács 1999/65/EK irányelve(1999. június 24.)a gabonafélékben, illetőleg az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló 86/362/EGK, illetőleg 90/642/EGK tanácsi irányelv módosításáról(EEA vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 98/82/EK irányelvvel [1] módosított, a gabonafélékben, illetve azok felszínén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 7. cikke (4) bekezdése a) pontjára,tekintettel a legutóbb a 98/82/EK irányelvvel módosított, az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felszínén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre [3] és különösen annak 4. cikke (4) bekezdése a) pontjára,(1) mivel a 86/362/EGK irányelv 7. cikke (2) bekezdésének a) pontja és a 90/642/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja előírja a tagállamoknak, hogy minden év június 30-ig nyújtsák be a Bizottság részére a gyümölcsökben, a zöldségekben és gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványokra vonatkozó, a következő évre szóló előzetes nemzeti megfigyelési programjaikat; mivel a tagállamoknak az előző évi megfigyelési programok tervezésével, létrehozásával, kivitelezésével, értékelésével és a jelentéskészítéssel kapcsolatos tapasztalatai azt mutatják, hogy a határidő ésszerűtlen annyiban, hogy nem hagy elégséges időt arra, hogy a következő évre irányuló tervezés során figyelembe vehessék az előző évi eredményeket; mivel egy további három hónapos időtartam elégségesnek tekinthető a korábbi eredmények értékelésére és az előzetes nemzeti megfigyelési programok megtervezésére;(2) mivel a 86/362/EGK irányelv 7. cikke (2) bekezdésének b) pontja és a 90/642/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja előírja a Bizottságnak, hogy minden év szeptember 30-ig az összehangolt közösségi megfigyelési program megállapítása érdekében a megfigyelési programba felveendő egyes mintavételeket meghatározó ajánlástervezetet nyújtson be a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság részére; mivel az ilyen ajánlástervezetek tartalma a tagállamok által rendelkezésre bocsátott, előzetes megfigyelési programjaikról szóló információktól függ; mivel a nemzeti terveknek a tagállamok által a Bizottság részére történő benyújtására nyitva álló további három hónapos időtartam három hónapos késedelmet okozna az ajánlástervezetnek a Bizottság által a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságnak történő benyújtásában;(3) mivel a gyakorlatban a Bizottság és a tagállamok többéves alapon tervezik meg az összehangolt közösségi megfigyelési programokat;(4) mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 86/362/EGK irányelv 7. cikkében:- a (2) bekezdés a) pontjában "június 30-a" helyébe "szep- tember 30-a" lép,- a (2) bekezdés b) pontjában és a (3) bekezdésben "szep- tember 30-a" helyébe "december 31-e" lép.2. cikkA 90/642/EGK irányelv 4. cikkében:- a (2) bekezdés a) pontjában "június 30-a" helyébe "szep- tember 30-a" lép,- a (2) bekezdés b) pontjában és a (3) bekezdésben "szep- tember 30-a" helyébe "december 31-e" lép.3. cikk(1) Ez az irányelv kihirdetésének napján lép hatályba.(2) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1999. december 31-e előtt megfeleljenek.(3) Ezeket az intézkedéseket 2000. január 1-jétől alkalmazzák. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. június 24-én.a Bizottság részérőlFranz Fischlera Bizottság tagja[1] HL L 290., 1998.10.29., 25. o.[2] HL L 221., 1986.8.7., 37. o.[3] HL L 350., 1990.12.14., 71. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1978. május 24.) a takarmánynövényekben és a gabonavetőmagokban az „Avena fatua” előfordulása különleges feltételeinek megállapításáról szóló 74/268/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0511

Hivatalos Lap L 157 , 15/06/1978 o. 0034 - 0034 finn különkiadás fejezet 3 kötet 10 o. 0004  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 21 o. 0150  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 10 o. 0004  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 14 o. 0118  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 14 o. 0118

		A Bizottság irányelve(1978. május 24.)a takarmánynövényekben és a gabonavetőmagokban az "Avena fatua" előfordulása különleges feltételeinek megállapításáról szóló 74/268/EGK irányelv módosításáról(78/511/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 78/55/EGK tanácsi irányelvvel [1] módosított, a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 11. cikkére,mivel az említett irányelv meghatározza a takarmánynövény-vetőmagokban az Avena fauta előfordulására vonatkozó tűréshatárokat;mivel ezek a tűréshatárok túl magasnak tűnnek bizonyos követelmények tekintetében;mivel az 1974. május 2-i 74/268/EGK bizottsági irányelv [3] ezért különleges feltételeket határozott meg a takarmánynövény-vetőmagban az Avena fauta előfordulására vonatkozó tűréshatárok tekintetében;mivel a takarmánynövény-vetőmag forgalmazásáról szóló 66/401/EGK tanácsi irányelv mellékleteinek módosításáról szóló, 1978 április 18-i 78/386/EGK első bizottsági irányelv [4] új feltételeket határozott meg a takarmánynövény-vetőmagban az Avena fauta előfordulására vonatkozó tűréshatárok tekintetében;mivel e módosítások következtében a 74/268/EGK irányelvben meghatározott különleges feltételekre már nincs szükség;mivel e különleges feltételeket a takarmánynövény-vetőmagok tekintetében ennek következtében hatályon kívül kell helyezni;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 74/268/EGK irányelv 1. cikke hatályát veszti.2. cikkA tagállamok legkésőbb 1980. július 1. előtt hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot, aki tájékoztatja erről a többi tagállamot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. május 24-én.a Bizottság részérőlFinn Gundelachalelnök[1] HL L 16., 1978.1.20., 23. o.[2] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o.[3] HL L 141., 1974.5.24., 19. o.[4] HL L 113., 1978.4.25., 1. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1990. május 29.) az elsősorban a munkavállalók hátsérülésének kockázatával járó kézi tehermozgatásra vonatkozó egészségvédelmi és biztonsági minimumkövetelményekről (negyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0269

Hivatalos Lap L 156 , 21/06/1990 o. 0009 - 0013 finn különkiadás fejezet 5 kötet 4 o. 0198  svéd különkiadás fejezet 5 kötet 4 o. 0198

		A Tanács irányelve(1990. május 29.)az elsősorban a munkavállalók hátsérülésének kockázatával járó kézi tehermozgatásra vonatkozó egészségvédelmi és biztonsági minimumkövetelményekről (negyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)(90/269/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118a. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el azért, hogy, különösen a munkakörnyezet tekintetében, javításokat ösztönözzön a munkavállalók munkahelyi biztonsága és egészsége védelmének magasabb szintű biztosítása érdekében;mivel az említett cikk értelmében ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;mivel a Bizottság a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi programjáról szóló közleményében [4] olyan irányelvek elfogadását írja elő, amelyek célja a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének biztosítása;mivel a munkahelyi biztonságról, higiéniáról és egészségvédelemről szóló, 1987. december 21-i állásfoglalásában [5] a Tanács tudomásul vette a Bizottságnak azt a szándékát, hogy a közeljövőben a nehéz terhek kézi mozgatásából eredő kockázatok elleni védelemről szóló irányelvet nyújt be a Tanácsnak;mivel a munkavállalók egészsége védelmének és biztonságának biztosításához elengedhetetlen azoknak a minimumkövetelményeknek a betartása, amelyek célja az egészségvédelem és a biztonság magasabb szintjének biztosítása;mivel ez az irányelv egyedi irányelv a munkavállalók munkahelyi egészségvédelmének és biztonságának javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [6] 16. cikkének (1) bekezdése értelmében; mivel ezért az említett irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók a kézi tehermozgatás területére, ahol fennáll a munkavállalók hátsérülésének kockázata, az ebben az irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül;mivel ez az irányelv gyakorlati lépést jelent a belső piac szociális dimenzióinak megvalósítása felé;mivel a 74/325/EGK határozat [7] értelmében a Bizottság konzultál a munkahelyi biztonsági higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal az e területre vonatkozó javaslatok kidolgozásáról,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkTárgy(1) Ez az irányelv, amely a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében a negyedik egyedi irányelv, megállapítja az elsősorban a munkavállalók hátsérülésének kockázatával járó kézi tehermozgatásra vonatkozó egészségvédelmi és biztonsági minimumkövetelményeket.(2) A 89/391/EGK irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók az első bekezdésben említett terület egészére az ebben az irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül.2. cikkFogalommeghatározásEzen irányelv alkalmazásában "kézi tehermozgatás" a teher egy vagy több munkavállaló által történő szállítása vagy tartása, beleértve annak felemelését, lerakását, tolását, húzását, hordását vagy mozgatását, ami jellemzőinél vagy kedvezőtlen ergonómiai feltételeinél fogva magában foglalja a munkavállalók hátsérülésének kockázatát.II. SZAKASZA MUNKÁLTATÓ KÖTELEZETTSÉGEI3. cikkÁltalános rendelkezések(1) A munkáltató meghozza a szükséges szervezési intézkedéseket, vagy megfelelő eszközöket, különösen mechanikai eszközöket alkalmaz, hogy elkerülje a munkavállalók általi kézi tehermozgatás szükségességét.(2) Amennyiben nem kerülhető el a munkavállalók általi kézi tehermozgatás szükségessége, a munkáltató meghozza a megfelelő szervezési intézkedéseket, alkalmazza a megfelelő eszközöket, vagy ellátja a munkavállalókat ilyen eszközökkel, hogy csökkentse a kézi rakodással kapcsolatos kockázatokat, az I. mellékletre tekintettel.4. cikkA munkahelyek kialakításaAmennyiben nem kerülhető el a munkavállalók általi kézi tehermozgatás szükségessége, a munkáltató úgy alakítja ki a munkahelyeket, hogy a tehermozgatás a lehető legbiztonságosabb és az egészségre a lehető legkevésbé veszélyes legyen, és:a) amennyiben lehetséges, előzetesen felméri az érintett munkatípus egészségvédelmi és biztonsági feltételeit, és különösen megvizsgálja a teher jellemzőit, tekintettel az I. mellékletre;b) figyelmet fordít a munkavállalók hátsérülési kockázatának elkerülésére vagy csökkentésére a megfelelő intézkedések meghozatalával, a munkakörnyezet jellemzőinek és a tevékenység követelményeinek figyelembevételével, tekintettel az I. mellékletre.5. cikkHivatkozás a II. mellékletreA 89/391/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének b) pontja, valamint 14. és 15. cikkének végrehajtásakor figyelembe kell venni a II. mellékletet.6. cikkA munkavállalók tájékoztatása és oktatása(1) A 89/391/EGK irányelv 10. cikkének sérelme nélkül a munkavállalók, illetve képviselőik tájékoztatást kapnak minden olyan intézkedésről, amelyet ezen irányelv értelmében a munkavállalók egészségének és biztonságának védelme érdekében végre kell hajtani.A munkáltatóknak biztosítaniuk kell, hogy a munkavállalók, illetve képviselőik általános útmutatást, és, ahol szükséges, pontos információt kapjanak:- a teher súlyáról,- a súlypontról vagy a legnehezebb oldalról, amennyiben a rakomány külpontos terhelésű.(2) A 89/391/EGK irányelv 12. cikkének sérelme nélkül a munkáltatóknak biztosítaniuk kell, hogy a munkavállalók emellett megfelelő oktatásban részesüljenek és tájékoztatást kapjanak a terhek megfelelő mozgatásáról és azokról a kockázatokról, amelyek akkor jelentkezhetnek, ha e feladatokat nem helyesen hajtják végre, tekintettel az I. és II. mellékletre.7. cikkKonzultáció a munkavállalókkal és a munkavállalók részvételeA munkavállalókkal, illetve képviselőikkel folytatott konzultációra, valamint a munkavállalók, illetve képviselőik részvételére az ezen irányelv, valamint annak mellékletei által érintett kérdésekben a 89/391/EGK irányelv 11. cikkének megfelelően kerül sor.III. SZAKASZVEGYES RENDELKEZÉSEK8. cikkA mellékletek kiigazításaA 89/391/EGK irányelv 17. cikkében megállapított eljárás szerint kell elfogadni az I. és II. mellékletnek a műszaki fejlődésből és a nemzetközi szabályozásoknak, előírásoknak vagy ismereteknek a kézi tehermozgatás területén végbemenő változásából eredő, szigorúan technikai jellegű módosításait.9. cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1992. december 31-ig megfeleljenek.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak vagy fogadtak el.(3) A tagállamok négyévente jelentést tesznek a Bizottságnak az irányelv rendelkezéseinek gyakorlati végrehajtásáról, jelezve a munkáltatók és a munkavállalók álláspontjait.A Bizottság erről tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot és a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot.(4) A Bizottság az (1), (2) és (3) bekezdés figyelembevételével időszakonként jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak az irányelv végrehajtásáról.10. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. május 29-én.a Tanács részérőlaz elnökB. Ahern[1] HL C 117., 1988.5.4., 8. o.[2] HL C 326., 1988.12.19., 137. o. és HL C 96., 1990.4.17., 82. o.[3] HL C 318., 1988.12.12., 37. o.[4] HL C 28., 1988.2.3., 3. o.[5] HL C 28., 1988.2.3., 1. o.[6] HL L 183., 1983.6.29. 1. o.[7] HL L 185., 1974.7.9., 15. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET [1]HIVATKOZÁSI TÉNYEZŐK(A 3. cikk (2) bekezdése, a 4. cikk a) és b) pontja és a 6. cikk (2) bekezdése)1. A teher jellemzőiA kézi tehermozgatás különösen hátsérülés kockázatával járhat, amennyiben a rakomány:- túl nehéz, vagy túl nagy,- nem kézhez álló, vagy nehezen megfogható,- instabil, vagy tartalma elmozdulhat,- olyan módon helyezkedik el, hogy a törzstől távol vagy a törzs előrehajlásával, illetve elfordításával lehet tartani vagy mozgatni,- külseje, illetve állaga következtében a munkavállalók sérülését okozhatja, különösen ütközés esetén.2. A szükséges fizikai erőkifejtésA fizikai erőkifejtés különösen hátsérülés kockázatával járhat, amennyiben az(t):- túl megerőltető,- csak a törzs elfordításával fejthető ki,- valószínűleg a teher hirtelen elmozdulását eredményezi,- instabil helyzetben kell a testnek kifejtenie.3. A munkakörnyezet jellemzőiA munkakörnyezet jellemzői növelhetik a hátsérülés kockázatát, amennyiben:- nincs elég hely, főként függőleges irányban, a tevékenység végzéséhez,- a padló egyenetlen, így botlásveszéllyel jár, vagy a munkavállaló cipője megcsúszhat azon,- a munkahely vagy a munkakörnyezet nem teszi lehetővé a tehernek biztonságos magasságban vagy a munkavállaló számára megfelelő testhelyzetben való mozgatását,- a padlónak vagy a munkafelületnek több szintje van, és a terhet különböző szinteken kell mozgatni,- a padló vagy a láb megtámasztása nem stabil,- nem megfelelő a hőmérséklet, a páratartalom vagy a szellőzés.4. A tevékenység követelményeiA tevékenység különösen hátsérülés kockázatával járhat, amennyiben az alábbi feltételekkel jár együtt:- túl gyakori vagy túl hosszú, különösen a gerincet érintő fizikai erőkifejtés,- nem elegendő a testi pihenési vagy a felfrissülési időszak,- túlzott emelési, lerakási vagy továbbítási távolságok,- az eljárás által meghatározott munkatempó, amelyen a munkavállaló nem változtathat.[1] Többtényezős elemzés céljából az I. és II. mellékletben felsorolt különböző tényezőkre egyidejűleg is lehet hivatkozni.--------------------------------------------------II. MELLÉKLET [1]EGYEDI KOCKÁZATI TÉNYEZŐK(Az 5. cikk és a 6. cikk (2) bekezdése)A munkavállaló veszélyben lehet, amennyiben:- fizikailag alkalmatlan a kérdéses feladat elvégzésére,- nem megfelelő öltözetet, lábbelit vagy személyes tárgyat visel,- nem rendelkezik az alkalmas vagy megfelelő ismeretekkel vagy gyakorlattal.[1] Az I. és II. mellékletben felsorolt különböző tényezőkre egyidejűleg is lehet hivatkozni többtényezős elemzés céljából.--------------------------------------------------