title: Az Európai Parlament és a Tanács 2002/15/EK irányelve (2002. március 11.) a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek munkaidejének szervezéséről

text:
Avis juridique important

|

32002L0015

Official Journal L 080 , 23/03/2002 P. 0035 - 0039

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/15/EK IRÁNYELVE(2002. március 11.)a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek munkaidejének szervezésérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére és 137. cikkének (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára1,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére2,a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében3 megállapított eljárásnak megfelelően és az egyeztetőbizottság által 2002. január 16-án jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével,mivel:(1) a közúti fuvarozásra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i 3820/85/EGK tanácsi rendelet4 közös szabályokat határozott meg a gépjárművezetők vezetési idejére és pihenőidejére; a rendelet hatálya nem terjed ki a közúti fuvarozásban részt vevők munkaidejének egyéb kérdéseire;(2) a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv5 lehetővé teszi, hogy konkrétabban meghatározott követelményeket fogadjanak el a munkaidő szervezésére vonatkozóan. Szem előtt tartva ennek az irányelvnek az ágazati jellegét, ezen irányelv rendelkezései a 93/104/EK irányelv 14. cikkének értelmében a 93/104/EK irányelv rendelkezéseivel szemben elsőbbséget élveznek;(3) a szociális partnerek közötti intenzív tárgyalások ellenére a közúti fuvarozást végző utazó munkavállalók tekintetében nem született megállapodás;(4) ennek megfelelően a közúti közlekedés biztonságát és az abban résztvevő személyek egészségének és biztonságának védelmét szolgáló konkrétabb rendelkezések sorára van szükség a közúti fuvarozásban dolgozók munkaidejét illetően;(5) mivel a javasolt intézkedések céljait tagállami szinten nem lehet kellő mértékben megvalósítani, s ezért a javasolt intézkedés nagyságrendjére és hatásaira tekintettel ezek a célok közösségi szinten jobban megvalósíthatóak, a Közösség a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben megállapított arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem lép túl a célok megvalósítása érdekében szükséges mértéken;(6) ezen irányelv hatálya kizárólag a tagállamokban székhellyel rendelkező, a 3820/85/EGK rendelettel, illetve annak hiányában a nemzetközi közúti fuvarozást végző járművek személyzetének munkájáról szóló európai megállapodással (AETR) szabályozott közúti fuvarozási tevékenységben résztvevő fuvarozási vállalkozások által foglalkoztatott utazó munkavállalókra terjed ki;(7) egyértelművé kell tenni, hogy az ezen irányelv hatálya alól kizárt utazó munkavállalók, az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők kivételével, a 93/104/EK irányelv nyújtotta minimális védelmet élvezik. Ez a minimális védelem magában foglalja a megfelelő pihenőidőre, a maximális átlagos heti munkaidőre, az éves szabadságra vonatkozó meglévő szabályokat és az éjszakai munkavállalókra vonatkozó egyes alapvető rendelkezéseket, az egészségügyi vizsgálatot is beleértve;(8) mivel az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők a 3820/85/EGK rendelet hatálya alá tartoznak, de nem tartoznak a 93/104/EK irányelv hatálya alá, a 2. cikk (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek megfelelően átmenetileg ki kell zárni őket ennek az irányelvnek a hatálya alól is;(9) az ebben az irányelvben használt fogalommeghatározások nem minősülnek irányadónak a munkaidővel kapcsolatos egyéb közösségi jogszabályok esetében;(10) a közúti közlekedés biztonsága fokozásának, a versenytorzulások elkerülésének, valamint az ezen irányelv hatálya alá tartozó utazó munkavállalók biztonságának és egészségének biztosítása érdekében az említett munkavállalóknak pontosan ismerniük kell, hogy a közúti fuvarozási tevékenységek mely része számít bele a munkaidőbe és melyik nem, amely ennek megfelelően szünetnek, pihenőidőnek vagy készenléti időnek számít. Az említett munkavállalók számára a minimális napi és heti pihenőidőt és a megfelelő szüneteket biztosítani kell. A heti munkaórák számának felső határát meg kell határozni;(11) kutatások kimutatták, hogy az emberi szervezet éjszaka érzékenyebben reagál a környezeti ártalmakra és a munkaszervezés bizonyos megterhelő formáira, és hogy a hosszú ideig tartó éjszakai munka hátrányos lehet a munkavállalók egészségére és veszélyeztetheti a biztonságukat, illetve általában a közúti közlekedés biztonságát;(12) ennek következtében korlátozni kell az éjszakai munka időtartamát, és biztosítani kell, hogy azok a hivatásos gépkocsivezetők, akik éjszaka dolgoznak, e tevékenységükért megfelelő ellentételezésben részesüljenek és ne kerüljenek hátrányos helyzetbe a képzési lehetőségek terén;(13) a munkaadóknak feljegyzéseket kell vezetniük azokról az esetekről, amikor túllépték az utazó munkavállalók esetében megengedett maximális átlagos munkaidőt;(14) a 3820/85/EGK rendeletben szereplő, a nem menetrend szerinti nemzetközi és belföldi személyfuvarozásban a vezetési időre vonatkozó rendelkezéseket továbbra is alkalmazni kell;(15) a Bizottságnak figyelemmel kell kísérnie ezen irányelv végrehajtását és a tagállamokban ezen a területen bekövetkező fejlődést, és jelentést kell benyújtania az Európa Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a rendelkezések végrehajtásáról és az éjszakai munkavégzésre vonatkozó szabályok következményeiről;(16) biztosítani kell, hogy a körülményektől függően a tagállamoknak vagy a szociális partnereknek legyen lehetősége arra, hogy az általuk elfogadott módon eltérjenek bizonyos rendelkezésektől. Általános szabályként eltérés esetén az érintett munkavállalóknak kompenzációs pihenőidőt kell biztosítani,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélEnnek az irányelvnek az a célja, hogy a munkaidő szervezésével kapcsolatban minimumkövetelményeket állapítson meg a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek egészségének védelme és biztonságának javítása céljából, illetve hogy fokozza a közúti közlekedés biztonságát és összehangolja a versenyfeltételeket.2. cikkHatály(1) Ez az irányelv a tagállamokban székhellyel rendelkező, a 3820/85/EGK rendelet vagy annak hiányában az AETR-megállapodás hatálya alá tartozó közúti fuvarozásban részt vevő vállalkozások által foglalkoztatott utazó munkavállalókra vonatkozik.A következő albekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül ezt az irányelvet az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetőkre 2009. március 23-tól kell alkalmazni.Legkésőbb e határidő előtt két évvel a Bizottság jelentést nyújt be az Európa Parlamentnek és a Tanácsnak. Ez a jelentés a közúti közlekedés biztonsága, a versenyfeltételek, a foglalkoztatás szerkezete, valamint a szociális vonatkozások tekintetében vizsgálja annak következményeit, hogy az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők ki vannak zárva ennek az irányelvnek a hatálya alól. Az egyes tagállamokban figyelembe kell venni a fuvarozási ágazat szerkezete és a közúti fuvarozási szakmában dolgozók munkakörülményei tekintetében fennálló körülményeket. E jelentés alapján a Bizottság javaslatot terjeszt elő, amelynek célja adott esetben:- az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetőknek az irányelv hatálya alá történő bevonása körülményeinek megállapítása bizonyos önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők tekintetében, akik más tagállamokban nem folytatnak közúti fuvarozási tevékenységet, és akikre objektív okok, például a perifériális elhelyezkedés, a nagy országon belüli távolságok és a különösen erős versenyhelyzet miatt helyi korlátozások vonatkoznak, vagy- az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetőknek ezen irányelv hatálya alóli további kizárása.(2) A 93/104/EK irányelv rendelkezéseit kell alkalmazni az ennek az irányelvnek a hatálya alól kizárt utazó munkavállalókra.(3) Amennyiben ez az irányelv különleges rendelkezéseket tartalmaz a közúti fuvarozási tevékenységet végző utazó munkavállalók tekintetében, akkor ezek a rendelkezések a 93/104/EK irányelv 14. cikkének értelmében elsőbbséget élveznek az említett irányelvben foglalt vonatkozó rendelkezésekkel szemben.(4) Ez az irányelv kiegészíti a 3820/85/EGK rendelet és, ahol szükséges, az AETR-megállapodás rendelkezéseit, amelyek az ebben az irányelvben foglalt rendelkezésekkel szemben elsőbbséget élveznek.3. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:a) "munkaidő":1. az utazó munkavállalók esetében: a munka kezdetétől a munka befejezéséig tartó idő, ami alatt a munkavállaló a munkahelyén tartózkodik, a munkaadó rendelkezésére áll, és ellátja feladatait, vagy tevékenységeit végzi, azaz:- a közúti fuvarozási tevékenységre fordított teljes idő.Ezek a tevékenységek különösen a következők:i. vezetés;ii. be- és kirakodás;iii. segédkezés az utasok be- és kiszállásánál;iv. takarítás és műszaki karbantartás;v. minden egyéb, a gépjármű, a rakomány vagy az utasok biztonságának biztosítását vagy a folyamatban lévő fuvarozási tevékenységgel közvetlen összefüggésben lévő jogi vagy hatósági kötelezettségeknek való megfelelést célzó tevékenység, beleértve a be- és a kirakodás ellenőrzését, a rendőrségi, vámhatósági és bevándorlási hivatali közigazgatási formalitások elintézését stb.,- azon időszakok, amelyek során az utazó munkavállaló idejével nem rendelkezik szabadon, és a munkahelyén tartózkodik, készen a szokásos munka felvételére, amikor a szolgálattal kapcsolatos bizonyos feladatokat is elvégez, különösen a be- és a kirakodásra történő várakozás időszaka, amikor azok várható időtartama előre nem ismert, azaz az indulás előtt vagy közvetlenül a szóban forgó időszak tényleges kezdetét megelőzően, vagy a szociális partnerek között tárgyalás útján kialakított általános feltételeknek, illetve a tagállamok jogszabályaiban rögzített feltételeknek megfelelően;2. önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők esetében ugyanaz a meghatározás érvényes: a munka kezdetétől a munka végéig tartó időszak, amely során az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezető a munkahelyén tartózkodik és az ügyfelek rendelkezésére áll, valamint a folyamatban lévő fuvarozási tevékenységgel nem összefüggő általános ügyviteli munka kivételével feladatait ellátja, illetve tevékenységeit végzi.Az 5. cikkben említett szünetek, a 6. cikkben említett pihenőidők, továbbá a tagállamok azon jogszabályainak, illetve a szociális partnerek közötti azon megállapodásoknak a sérelme nélkül, amelyek kimondják, hogy ezeket az időszakokat díjazással kell kompenzálni, illetve ezeket az időszakokat korlátozni kell, az e cikk b) pontjában említett készenléti idő nem része a munkaidőnek;b) "készenléti idő":- a szünettel és a pihenőidővel kapcsolatos időszakokon kívüli olyan időszak, amelynek során az utazó munkavállalónak nem kell a munkahelyén maradnia, de készenlétben kell állnia, hogy jelentkezni tudjon a gépjárművezetés megkezdésére vagy folytatására, vagy egyéb munka elvégzésére vonatkozó bármely hívásra. A készenléti időbe különösen azok az időszakok tartoznak bele, amelyek során az utazó munkavállaló a komp vagy vonat által szállított járművet kíséri, illetve a határokon töltött és a közlekedési tilalmak miatti várakozási idők.Ezeket az időszakokat és előrelátható időtartamukat az utazó munkavállalónak előre ismernie kell, azaz az indulás előtt vagy közvetlenül a szóban forgó időszak tényleges kezdetét megelőzően, vagy a szociális partnerek között tárgyalás útján kialakított általános feltételeknek, illetve a tagállamok hatályos jogszabályaiban rögzített feltételeknek megfelelően;- olyan utazó munkavállalók esetében, akik a vezetés során váltják egymást, az utazás során a gépjárművezető mellett vagy a fekvőhelyen eltöltött idő;c) "munkahely":- a vállalkozás, amely számára a közúti fuvarozási tevékenységet végző személy fuvarozási tevékenységet végez, központi telephelye a vállalkozás további telephelyeivel együtt, függetlenül attól, hogy azok a székhellyel vagy a központi telephellyel azonos helyen találhatók-e vagy sem,- az a jármű, amelyet a személy a közúti fuvarozási tevékenység végezéséhez feladatai teljesítése során használ,- bármely egyéb hely, ahol a fuvarozással kapcsolatos tevékenységeket végzik;d) "utazó munkavállaló": minden munkavállaló, a gyakornokokat és tanulókat is beleértve, aki harmadik fél vagy saját számlájára közúti személyszállítási vagy árufuvarozási szolgáltatásokat végző vállalkozás szolgálatában közúti fuvarozási tevékenységet végez;e) "önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezető": minden olyan személy, aki a közösségi jogszabályok értelmében közösségi engedély vagy bármely egyéb szakmai engedély alapján foglalkozásszerűen személyek szállítását vagy áruk közúti fuvarozását végzi harmadik fél számlájára vagy, aki jogosult a saját számlájára munkát vállalni, és aki nem kötődik munkaadóhoz sem munkaszerződéssel, sem egyéb munkavégzésre irányuló, alá-, fölérendeltségen alapuló jogviszony formájában, aki szabadon szervezheti a vonatkozó munkatevékenységeket, akinek a jövedelme közvetlenül a megtermelt nyereségtől függ, és akinek megvan az a szabadsága, hogy egyénileg vagy más önálló vállalkozó gépjárművezetőkkel történő együttműködés keretein belül több ügyféllel is üzleti kapcsolatot tartson fenn.Ennek az irányelvnek az alkalmazásában azokra a gépjárművezetőkre, akik nem felelnek meg ezeknek a feltételeknek, ugyanazon kötelezettségek és ugyanazon jogok vonatkoznak, mint amelyeket ez az irányelv az utazó munkavállalók tekintetében előír;f) "közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek": valamennyi utazó munkavállaló vagy önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezető, aki ilyen tevékenységet végez;g) "hét": hétfő 00:00 órától vasárnap 24:00 óráig terjedő időszak;h) "éjszakai idő": a nemzeti jogszabályok által meghatározott, legalább négyórás időszak 00:00 és 07:00 óra között;i) éjszakai munka: az éjszakai időben végzett minden munka.4. cikkMaximális heti munkaidőA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:a) a heti átlagos munkaidő a 48 órát ne haladja meg. A maximális heti munkaidő csak akkor hosszabbítható meg 60 órára, ha az négy hónap átlagában nem haladja meg a heti 48 órát. A 3820/85/EGK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének negyedik és ötödik albekezdése, illetve szükség esetében az AETR-megállapodás 6. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdése elsőbbséget élvez ennek az irányelvnek a rendelkezéseivel szemben, amennyiben az érintett gépjárművezetők munkaideje négy hónap átlagában a heti 48 órát nem haladja meg;b) a több munkaadónál ledolgozott munkaidő összeadódik. A munkaadó írásban elszámolást kér az utazó munkavállalótól a más munkaadónál töltött munkaidőről. Az utazó munkavállaló ezeket az adatokat írásban közli.5. cikkSzünetek(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3820/85/EGK rendelet vagy annak hiányában az AETR-megállapodás által biztosított védelem szintjének sérelme nélkül, a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek, a 2. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, semmilyen körülmények között ne dolgozzanak szünet nélkül folyamatosan hat óránál többet. Amennyiben a teljes munkaidő hat és kilenc óra közötti, azt legalább 30 perces szünettel, amennyiben pedig meghaladja a kilenc órát, legalább 45 perces szünettel kell megszakítani.(2) A szünetek egyenként legalább 15 perces időszakokra feloszthatók.6. cikkPihenőidőEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a gyakornokokra és a tanulókra a 3820/85/EGK rendelet vagy annak hiányában az AETR-megállapodás értelmében ugyanazok a rendelkezések vonatkoznak a pihenőidő tekintetében, mint a többi utazó munkavállalóra.7. cikkÉjszakai munkavégzés(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:- amennyiben éjszakai munkavégzésre kerül sor, a napi munkaidő a 10 órát egyetlen 24 órás időszakban se haladja meg,- az éjszakai munkavégzés után a nemzeti jogszabályok vagy kollektív szerződések, a szociális partnerek közti megállapodások, illetve a nemzeti gyakorlat szerinti ellentételezés jár, azzal a feltétellel, hogy ez az ellentételezés a közúti közlekedés biztonságát nem veszélyezteti.(2) A Bizottság a 13. cikk (2) bekezdésével összhangban összeállított jelentésének keretében 2007. március 23-ig értékeli a fenti (1) bekezdésben meghatározott rendelkezések hatásait. Amennyiben szükséges, a Bizottság a jelentéssel együtt megfelelő javaslatokat terjeszt elő.(3) A Bizottság a hivatásos gépkocsivezetők - az éjszakai munkát végzőket is beleértve - képzésével kapcsolatos és a képzés általános elveit meghatározó rendelkezéseket tartalmazó irányelvjavaslatot terjeszt elő.8. cikkEltérések(1) A 4. és a 7. cikktől objektív, technikai okokból vagy munkaszervezési okokból történő eltérések a kollektív szerződések vagy a szociális partnerek közötti megállapodás, illetve, amennyiben ez nem lehetséges, törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések útján fogadhatók el, feltéve, hogy az érintett munkaadók és a munkavállalók képviselőivel konzultációt folytatnak és erőfeszítéseket tesznek a szociális párbeszéd vonatkozó formáinak elősegítésére.(2) A 4. cikktől való eltérési lehetőség nem terjedhet ki arra, hogy a negyvennyolc órás átlagos maximális heti munkaidő számításához használt referencia-időszakot hat hónapot meghaladó időtartamban állapítsák meg.9. cikkTájékoztatás és nyilvántartásA tagállamok biztosítják, hogy:a) az utazó munkavállalók tájékoztatást kapjanak a vonatkozó nemzeti előírásokról, a vállalkozás belső szabályzatáról és a szociális partnerek között létrejött megállapodásokról, különösen a kollektív szerződésekről és bármely vállalati megállapodásról, amelyet ennek az irányelvnek az alapján kötöttek, a munkaadónak a munkavállalóval szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettségéről szóló 1991. október 14-i 91/533/EGK tanácsi irányelv6 rendelkezéseinek sérelme nélkül.b) a 2. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, a közúti fuvarozási tevékenységet végző személyek munkaidejéről nyilvántartást vezessenek. A nyilvántartást legalább a szóban forgó időszakot követő két évig kell megőrizni. A munkaadó felelős az utazó munkavállalók munkaidejének nyilvántartásáért. A munkaadók kérésre átadják az utazó munkavállalóknak a ledolgozott munkaórák számáról szóló nyilvántartás egy példányát.10. cikkKedvezőbb rendelkezésekEz az irányelv nem sérti a tagállamok azon jogát, hogy a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek egészsége és biztonsága védelmének szempontjából kedvezőbb törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket alkalmazzanak vagy vezessenek be, illetve azon jogukat, hogy elősegítsék vagy engedélyezzék az utazó munkavállalók egészségének és biztonságának védelme szempontjából kedvezőbb kollektív szerződések, illetve szociális partnerek között létrejött kedvezőbb megállapodások alkalmazását. Ennek az irányelvnek a végrehajtása nem képez jogalapot a 2. cikk (1) bekezdésében említett munkavállalók számára biztosított védelem általános szintjének csökkentésére.11. cikkSzankciókA tagállamok kialakítják az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti jogszabályaik megsértése esetén alkalmazandó szankciórendszert, és megtesznek minden szükséges intézkedést e szankciók alkalmazásának biztosítására. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.12. cikkHarmadik országokkal folytatott tárgyalásokEnnek az irányelvnek a hatálybalépését követően a Közösség tárgyalásokat kezd az érintett harmadik országokkal, az ebben az irányelvben meghatározott szabályokkal egyenértékű szabályoknak a harmadik országban székhellyel rendelkező vállalkozások által foglalkoztatott utazó munkavállalók tekintetében történő alkalmazása érdekében.13. cikkJelentések(1) A tagállamok kétévente jelentést nyújtanak be a Bizottságnak ennek az irányelvnek a végrehajtásáról, a jelentésben feltüntetve a szociális partnerek álláspontját. A jelentésnek legkésőbb a szóban forgó kétéves időszak lejártát követő szeptember 30-ig kell megérkeznie a Bizottsághoz. A kétéves időszak megegyezik a 3820/85/EGK rendelet 16. cikkének (2) bekezdése szerinti időszakkal.(2) A Bizottság kétévenként jelentést készít ennek az irányelvnek a tagállamok általi végrehajtásáról és az adott területen bekövetkezett fejlődésről. A Bizottság eljuttatja ezt a jelentést az Európa Parlamenthez, a Tanácshoz, a Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához.14. cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2005. március 23-tól megfeleljenek, illetve gondoskodnak arról, hogy a szociális partnerek az említett időpontig megállapodás útján meghozzák a szükséges intézkedéseket; a tagállamoknak minden szükséges lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy folyamatosan lehetővé tegyék az ebben az irányelvben előírt eredmények biztosítását.Amikor a tagállamok elfogadják az első albekezdés szerinti intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az utazó munkavállalókat foglalkoztató áruküldők, szállítmányozók, fővállalkozók, alvállalkozók és vállalkozások betartsák az ebben az irányelvben szereplő vonatkozó rendelkezéseket.15. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.16. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. március 11-én.az Európai Parlament részéről az elnök P. COX a Tanács részéről az elnök J. PIQUÉ I CAMPS1 HL C 43., 1999.2.17., 4. o.2 HL C 138., 1999.5.18., 33. o.3 Az Európai Parlament 1999. május 6-án megerősített (HL C 279., 1999.10.1., 270. o.), 1999. április 14-i véleménye (HL C 219., 1999.7.30., 235. o.), a Tanács 2001. március 23-i közös álláspontja (HL C 142., 2001.5.15., 24. o.) és az Európai Parlament 2001. június 14-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2002. február 5-i és a Tanács 2002. február 18-i határozata.4 HL L 370., 1985.12.31., 1. o.5 HL L 307., 1993.12.31., 18. o. A legutóbb a 2000/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 195., 2000.8.1., 41. o.) módosított irányelv.6 HL L 288., 1991.10.18., 32. o.


title: A Bizottság 2008/65/EK irányelve ( 2008. június 27. ) a vezetői engedélyekről szóló 91/439/EGK irányelv módosításáról

text:
               28.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 168/36

      A BIZOTTSÁG 2008/65/EK IRÁNYELVE

   (2008. június 27.)
   a vezetői engedélyekről szóló 91/439/EGK irányelv módosításáról
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7a. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 91/439/EGK irányelv I. és Ia. mellékletében szereplő kódok listája kiigazításra szorul.

               (2)

               A 78-as közösségi kód, amely egy adott járműkategórián belül az automata sebességváltóval rendelkező járművekre korlátozza a vezetői engedély érvényességét, a tudományos és műszaki fejlődés következtében módosításra szorul.

               (3)

               A 91/439/EGK irányelv II. mellékletében szereplő, a járművezetői vizsgához használt járművekre vonatkozó minimumkövetelményeket a 78-as közösségi kód meghatározásának megfelelően kell kiigazítani.

               (4)

               A 91/439/EGK irányelv II. mellékletében az elméleti és a gyakorlati jártassági vizsga tekintetében előírt minimumkövetelményeket az alagutak használatát illetően összhangba kell hozni a mindennapi közlekedésben felmerülő helyzetek követelményeivel annak érdekében, hogy ezekben az infrastruktúrákban is javuljon a közúti biztonság.

               (5)

               A 91/439/EGK irányelv II. mellékletének 5.2. és 6.2.5. pontjában előírt időszakok nem bizonyultak elegendőnek a szükséges intézkedések megtételéhez. Ezért kiegészítő időszakról kell rendelkezni.

               (6)

               A 91/439/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (7)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a vezetői engedélyekkel foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/439/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               Az I. melléklet 2. pontjában a vezetői engedély 4. oldalára, illetve az Ia. melléklet 2. pontjában az engedély 2. oldalára vonatkozó a) pont 12. alpontjában a 10.02-es közösségi kódhoz tartozó meghatározás a következőre módosul:

                           „10.02.

                           tengelykapcsoló-pedál (vagy A és A1 kategória esetében kézzel működtetett sebességváltókar) nélküli járművek”;

               2.

               Az I. melléklet 2. pontjában a vezetői engedély 4. oldalára, illetve az Ia. melléklet 2. pontjában az engedély 2. oldalára vonatkozó a) pont 12. alpontjában a 78-as közösségi kódhoz tartozó meghatározás a következőre módosul:
               78.   csak tengelykapcsoló-pedál (vagy A és A1 kategória esetében kézzel működtetett sebességváltókar) nélküli járművekre érvényes”;

               3.

               A II. melléklet a következőképpen módosul:

                           a)

                           A 2.1.3. pont a következő francia bekezdéssel egészül ki:

                                       „—

                                       közúti alagutakban való biztonságos vezetés”;

                           b)

                           Az 5.1. pont második és harmadik bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
                           „Ha a kérelmező a jártassági és magatartásvizsgát tengelykapcsoló-pedál (vagy A és A1 kategória esetében kézzel működtetett sebességváltókar) nélküli járművön teszi le, ezt a tényt a vizsga alapján kiállított összes engedélyen fel kell tüntetni. Az ilyen jelöléssel ellátott engedélyek csak tengelykapcsoló-pedál (vagy A és A1 kategória esetében kézzel működtetett sebességváltókar) nélküli járművek vezetésére jogosítanak fel.
                           Az »automata sebességváltóval rendelkező jármű« olyan jármű, amelyben nincsen tengelykapcsoló-pedál (vagy A és A1 kategória esetében kézzel működtetett sebességváltókar).”

                           c)

                           Az 5.2. pontban az utolsó bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „A B + E, C, C + E, C1, C1 + E, D, D + E, D1 és D1 + E kategóriákhoz használt azon vizsgajárművek, amelyek a fent megadott minimumkövetelményeknek nem felelnek meg, de amelyek a 2008/65/EK bizottsági irányelv (2) 3. cikkében előírt időpontban vagy az előtt használatban voltak, 2013. szeptember 30-ig használhatók. Az ezekben a járművekben szállítandó rakományra vonatkozó követelmények alkalmazását a tagállamoknak 2013. szeptember 30-ig kell végrehajtaniuk.

                           d)

                           A 6.2.5. pont második bekezdésében „az irányelv hatálybalépését követően legkésőbb öt évvel” szövegrész helyébe az alábbi szöveg lép: „2008. szeptember 30-ig”;

                           e)

                           A 6.3.8., 7.4.8. és 8.3.8. pontban a különleges útszakaszok között fel kell tüntetni az „alagutak” szót.

         2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2008. szeptember 30-tól kezdődő hatállyal megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. június 27-én.

            a Bizottság részéről

         Antonio TAJANI

            alelnök

      (1)  HL L 237., 1991.8.24., 1. o. A legutóbb a 2006/103/EK irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 344. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 168., 2008.6.28., 36 o.”


title: A Bizottság 96/45/EK hetedik irányelve (1996. július 2.) a kozmetikai termékek összetételének ellenőrzéséhez szükséges vizsgálati módszerekrőlEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0045

Hivatalos Lap L 213 , 22/08/1996 o. 0008 - 0015

		A Bizottság 96/45/EK hetedik irányelve(1996. július 2.)a kozmetikai termékek összetételének ellenőrzéséhez szükséges vizsgálati módszerekről(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 95/34/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/768/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 8. cikke (1) bekezdésére,mivel a 76/768/EGK irányelv rendelkezik a kozmetikai termékek hivatalos vizsgálatáról azzal a céllal, hogy biztosítsa a kozmetikai termékek összetételére vonatkozó közösségi rendelkezések által előírt feltételeknek betartását;mivel minden szükséges vizsgálati módszert a lehető leggyorsabban meg kell határozni; mivel bizonyos módszereket a 87/143/EGK irányelvvel [3] módosított 80/1335/EGK bizottsági irányelv [4], a 90/207/EGK [5], a 83/514/EGK [6], a 85/490/EGK [7], a 93/73/EGK [8] és a 95/32/EK [9] bizottsági irányelvek által módosított 82/434/EGK irányelv [10] révén már elfogadtak;mivel a kozmetikai termékekben lévő 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropán-2-ol, metil-, etil-, propil-, butil- és benzil-4-hidroxibenzoát azonosítása és mennyiségi meghatározása jelenti a hetedik lépést;mivel az ebben az irányelvben megállapított intézkedések összhangban vannak a 76/768/EGK irányelvnek a műszaki fejlődéshez való hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a kozmetikai termékek hivatalos vizsgálata során a 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropán-2-ol, metil-, etil-, propil-, butil- és benzil-4-hidroxibenzoát azonosítása és mennyiségi meghatározása a mellékletben leírt módszerek szerint történik.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1997. szeptember 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezésit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. július 2-án.a Bizottság részérőlEmma Boninoa Bizottság tagja[1] HL L 167., 1995.7.18., 19. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 169. o.[3] HL L 57., 1987.2.27., 56. o.[4] HL L 383., 1980.12.31., 27. o.[5] HL L 108., 1990.4.28., 92. o.[6] HL L 291., 1983.10.24., 9. o.[7] HL L 295., 1985.11.7., 30. o.[8] HL L 231., 1993.9.14., 34. o.[9] HL L 178., 1995.7.28., 20. o.[10] HL L 185., 1982.6.30., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET2-FENOXIETANOL, 1-FENOXIPROPÁN-2-OL, METIL-, ETIL-, PROPIL-, BUTIL- ÉS BENZIL-4-HIDROXIBENZOÁT AZONOSÍTÁSA ÉS MEGHATÁROZÁSA KOZMETIKAI TERMÉKEKBENA. AZONOSÍTÁS1. Cél és alkalmazási területEz a módszer egy vékonyréteg-kromatográfiás (TLC) eljárást határoz meg, amely a B. szakaszban leírt meghatározási módszerrel együttesen lehetővé teszi 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropán-2-ol, metil-, etil-, propil-, butil- és benzil-4-hidroxibenzoát azonosítását a kozmetikai termékekben.2. AlapelvA tartósítószereket acetonnal vonjuk ki a megsavanyított vizsgálati mintából. Szűrés után az acetonos oldatot vízzel elegyítjük, és lúgos közegben a zsírsavakat kalciumsóik formájában csapadékként leválasztjuk. A lúgos aceton/víz elegyet dietil-éterrel kivonjuk a lipofil anyagok eltávolítása céljából. Savanyítás után a tartósítószereket dietil-éterrel kivonjuk. A dietil-éteres kivonat egy részét szilikagéllel bevont vékonyréteg lemezre cseppentjük. A lemez előhívása után a kapott kromatogramot UV fény alatt vizsgáljuk meg, és a foltokat Millon reagenssel tesszük láthatóvá.3. Reagensek3.1. Általános részMinden reagensnek analitikai tisztaságúnak kell lennie. A felhasznált víznek desztillált víznek vagy legalább ezzel egyenértékű tisztaságú víznek kell lennie.3.2. Aceton3.3. Dietil-éter3.4. n-pentán3.5. Metil-alkohol3.6. Ecetsav (Jégecet)3.7. Sósav oldat, c(HCl) = 4 mol/l3.8. Kálium-hidroxid oldat, c(KOH) = 4 mol/l3.9. Kalcium-klorid dihidrát (CaCl2.2H2O)3.10. Detektáló szer: Millon reagensA Millon reagens (higany(II)-nitrát egy készen, a kereskedelemben beszerezhető oldat (69820 Fluka).3.11. 2-Fenoxietanol3.12. 1-Fenoxipropán-2-ol3.13. Metil 4-hidroxibenzoát (metilparaben)3.14. Etil 4-hidroxibenzoát (etilparaben)3.15. n-Propil 4-hidroxibenzoát (propilparaben)3.16. n-Butil 4-hidroxibenzoát (butilparaben)3.17. Benzil 4-hidroxibenzoát (benzilparaben)3.18. Referencia-oldatokKészítsünk 0,1 %-os (m/v) oldatokat mindegyik referencia-oldatból (3.11., 3.12., 3.13., 3.14., 3.15., 3.16. és 3.17.) metanollal.3.19. ElőhívószerElegyítsünk 88 térfogatrész n-pentánt (3.4.) 12 térfogatrész ecetsavat jégecet) (3.6.).4. EszközökSzokásos laboratóriumi berendezés, és:4.1. 60 °C hőmérséklet tartására alkalmas vízfürdő4.2. Előhívó kád (szűrőpapír bevonat nélkül)4.3. Ultraibolya fényforrás, 254 nm4.4. Vékonyréteg lemezek, 20 x 20 cm, 0,25 mm 60F254 szilikagéllel bevonva, koncentráló zónával (Merck 11798, Darmstadt, vagy ezzel egyenértékű)4.5. Maximum 105 °C hőmérséklet tartására alkalmas szárítószekrény4.6. Meleglevegős hajszárító4.7. Gyapjú festőhenger, hossza kb. 10 cm, külső átmérője kb. 3,5 cm. A gyapjúréteg vastagsága 2-3 mm. Nyírjuk le a gyapjút, ha szükséges.Lásd az 5.2. alatti megjegyzést.4.8. 50 ml-es üvegcső csavaros kupakkal.4.9. Elektromos fűtőlap termosztátos hőmérséklet-szabályozóval. Hőmérséklet-beállítás: kb. 80 °C. A fűtőlapot fedjük le egy 20 x 20 cm-es, kb. 6 mm vastagságú alumínium lemezzel, az egyenletes hőeloszlás érdekében.5. Eljárás5.1. MintaelőkészítésMérjünk be hozzávetőlegesen 1 g mintát egy 50 ml-es csavaros tetejű üvegcsőbe (4.8.). Adjunk hozzá négy csepp sósavat (3.7.) és 40 ml acetont.Erősen lúgos termékeknél, mint amilyen a pipereszappan, 20 csepp sósav oldatot kell adagolni. Zárjuk le a csövet, melegítsük fel az elegyet kb. 60 °C-ra, hogy elősegítsük a tartósítószerek kivonását az acetonos fázisba, majd rázzuk erősen egy percig.Mérjük meg az oldat pH-ját pH-indikátorpapírral, és állítsuk be < 3 értékre sósav oldattal. Ismét erősen rázzuk egy percig.Hűtsük le az oldatot szobahőmérsékletre, és szűrjük át egy szűrőpapíron egy Erlenmeyer lombikba. Töltsünk 20 ml szűrletet egy 200 ml-es Erlenmeyer lombikba, adjunk hozzá 60 ml vizet és keverjük meg. Állítsuk be a pH-t körülbelül 10-es értékre kálium-hidroxiddal (3.8.) úgy, hogy a pH mérésére indikátorpapírt használunk.Adjunk hozzá 1 g kalcium-klorid-dihidrátot (3.9.) és rázzuk fel erősen. Szűrőpapíron szűrjük át egy 250 ml-es Erlenmeyer lombikba, amely 75 ml dietil-étert tartalmaz, és rázzuk erősen egy percig. Hagyjuk szétválni a fázisokat, és a vizes réteget gyűjtsük össze egy 200 ml-es Erlenmeyer lombikba. Indikátorpapír segítségével állítsuk be a vizes oldat pH-ját hozzávetőlegesen 2-re sósav oldattal. Ezt követően adjunk hozzá 10 ml dietil-étert, és rázzuk erősen egy percig. Hagyjuk szétválni a fázisokat, és a dietil-éteres rétegből 2 ml-t töltsük át egy 5 ml-es mintatartó ampullába.5.2. Vékonyréteg kromatográfia (TLC)Tegyünk egy TLC lemezt (4.4.) a megmelegített alumínium lapra (4.9.). Minden referencia oldatból (3.18.) kb. 10 μl-t, a mintaoldatból (5.1.) pedig 100 μl-t vigyünk fel a TLC lemez koncentrációs zónájának alapvonalára.Ha szükséges, használhatunk légáramot az oldószer párolgásának elősegítésére. Vegyük le a TLC lemezt a melegítőlapról, és hagyjuk lehűlni szobahőmérsékletre. Töltsünk 100 ml előhívó oldószert (3.19.) egy előhívó kádba (4.2.).Tegyük a TLC lemezt azonnal a telítetlen kádba, és szobahőmérsékleten végezzük el az előhívást addig, amíg az oldószerfront mintegy 15 cm-re eltávolodik az alapvonaltól. Vegyük ki a lemezt az előhívókádból, és szárítsuk meg meleg levegőáramban egy meleglevegős hajszárító segítségével.Vizsgáljuk meg a lemezt UV fény (4.3.) alatt, és jelöljük be a foltok helyét. Melegítsük a lemezt 30 percig egy szárítószekrényben (4.5.) 100 °C -on a felesleges ecetsav eltávolítása érdekében. A tartósítószereket Millon reagenssel (3.10.) tegyük láthatóvá a kromatogramon úgy, hogy a festőhengert (4.7.) belemerítjük a reagensbe, és addig görgetjük a TLC lemezen, ameddig az egyenletesen benedvesedik.Megjegyzés:Vagylagosan a foltok úgy is láthatóvá tehetők, hogy egy csepp Millon reagenst viszünk fel minden, UV fény alatt kijelölt foltra.A 4-hidroxibenzoesav észterek piros foltokként, míg az 2-fenoxipropanol és az 1 fenoxipropán-2-ol sárga foltokként jelennek meg. Megjegyezzük ugyanakkor, hogy maga a 4-hidroxibenzoesav, amely a mintában tartósítószerként vagy a parabének bomlástermékeként jelen lehet, ugyancsak vörös foltként fog megjelenni. Lásd a 7.3. és 7.4. pontot.6. AzonosításSzámítsuk ki az Rf értéket minden egyes foltra. Hasonlítsuk össze a mintaoldatra kapott foltokat az referencia-oldatokra kapott foltokkal az Rf értékek, az UV sugárzás alatti viselkedésük, és a láthatóvá tett színük szempontjából. Vonjunk le előzetes következtetéseket a tartósítószerek azonosságára vonatkozóan.Ha úgy tűnik, hogy parabének vannak jelen, akkor a B. szakaszban leírt HPLC vizsgálatot kell végrehajtani. Vessük össze a TLC-vel és a nagynyomású folyadék-kromatográfiával (HPLC) kapott eredményeket, hogy megerősítsük a 2-fenoxietanol, az 1-fenoxipropán-2-ol és a parabének jelenlétét.7. Megjegyzések7.1. A Millon reagens mérgező volta miatt ezt a reagenst legjobb a leírt eljárások egyikének megfelelően használni. Permetezése nem ajánlott.7.2. Hidroxil-csoportokat tartalmazó egyéb vegyületek is kelthetnek színt Millon reagenssel. N. de Krujif, M.A.H. Rijk, L.A. Pranato-Soetardhi és A. Schouten (1987): Determination of preservatives in cosmetic products I: Thin-layer chromatographic procedure for the identification of preservatives in cosmetic products (J. Chromatography 410, 395-411.) cikkében számos tartósítószerre vonatkozó színtáblázat és a TLC eljárás a használatával kapott Rf értékekre vonatkozó találhatóak.7.3. A következő táblázatban felsorolt Rf értékek a vizsgálatban kapható értékek jelzésére szolgálnak:Vegyület | hRf | Szín |4-hidroxibenzoesav | 11 | piros |metil-parabén | 12 | piros |etil-parabén | 17 | piros |propil-parabén | 21 | piros |butil-parabén | 26 | piros |benzil-parabén | 16 | piros |2-fenoxietanol | 29 | sárga |1-fenoxipropán-2-ol | 50 | sárga |7.4. A 4-hidroxibenzoesav és metil-parabén vagy a benzil-parabén és etil-parabén esetén nem kapunk szétválást. Ezeknek a vegyületeknek az azonosítását úgy kell megerősíteni, hogy elvégezzük a B. szakaszban leírt HPLC vizsgálatot, és a mintára kapott retenciós időket egybevetjük a referencia-oldatok retenciós időivel.B. MENNYISÉGI MEGHATÁROZÁS1. Cél és alkalmazási területEz a módszer eljárást határoz meg a 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropán-2-ol, metil 4-hidroxibenzoát, etil-4-hidroxibenzoát, propil-4-hidroxibenzoát, butil-4-hidroxibenzoát és benzil-4-hidroxibenzoát kozmetikai termékekben történő meghatározására.2. FogalommeghatározásAz e módszerrel meghatározott tartósítószerek mennyiségét tömegszázalékban fejezzük ki.3. AlapelvA mintát kénsav hozzáadásával megsavanyítjuk, majd pedig etil-alkohol és víz elegyével szuszpendáljuk. Miután gyengén melegítettük a keveréket a lipid fázis megolvasztása és a kvantitatív kivonás elősegítése céljából, a keveréket megszűrjük.A szűrletben lévő tartósítószereket fordított fázisú HPLC-vel határozzuk meg, belső standardként izopropil-4-hidroxibenzoát használjunk.4. Reagensek4.1. Általános részMinden reagensnek analitikai tisztaságúnak kell lennie, és HPLC-re alkalmasnak ott, ahol erre szükség van. A felhasznált víznek desztillált víznek vagy legalább ezzel megegyező tisztaságú víznek kell lennie.4.2. Abszolút etil-alkohol4.3. 2-fenoxietanol4.4. 1-fenoxipropán-2-ol4.5. Metil-4-hidroxibenzoát (metil-parabén)4.6. Etil-4-hidroxibenzoát (etil-parabén)4.7. n-propil-4-hidroxibenzoát (propil-parabén)4.8. Izopropil-4-hidroxibenzoát (izopropil-parabén)4.9. n-butil-4-hidroxibenzoát (butil-parabén)4.10. Benzil-4-hidroxibenzoát (benzilparabén)4.11. Tetrahidrofurán4.12. Metil-alkohol4.13. Acetonitril4.14. Kénsav oldat c(H2SO4) = 2 mol/l4.15. Etil-alkohol/víz elegyKeverjünk össze kilenc térfogatrész etil-alkoholt (4.2.) és egy térfogatrész vizet.4.16. Belső standard oldatNagy pontossággal mérjünk be kb. 0,25 g izopropil-parabént (4.8.), töltsük át egy 500 ml-es mérőlombikba, oldjuk fel és töltsük fel a jelig etil-alkohol/víz eleggyel (4.15.).4.17. Mozgó fázis: tetrahidrofurán/víz/metil-alkohol/acetonitril elegyKeverjünk össze 5 térfogatrész tetrahidrofuránt, 60 térfogatrész vizet, 10 térfogatrész metil-alkoholt és 25 térfogatrész acetonitrilt.4.18. Tartósítószerek törzsoldataNagy pontossággal mérjünk be kb. 0,2 g 2-fenoxietanolt, 0,2 g 1-fenoxipropán-2-ol-t, 0,05 g metil-parabént, 0,05 g etil-parabént, 0,05 g propil-parabént, 0,05 g butil-parabént és 0,025 g benzil-parabént egy 100 ml-es mérőlombikba, oldjuk fel és töltsük jelig etil-alkohol/víz eleggyel.Hűtőszekrényben tartva az oldat egy hétig stabil.4.19. Tartósítószerek standard oldataiA törzsoldatból (4.18.) töltsünk át 20,00 ml-t, 10,00 ml-t, 5,00 ml-t, 2,00 ml-t és 1,00 ml-t egy-egy 50 ml-es mérőlombikba. Minden mérőlombikhoz adjunk 10 ml belső standard oldatot (4.16.) és 1,0 ml kénsav oldatot (4.14.), majd töltsük fel a jelig etil-alkohol/víz eleggyel. Ezeket az oldatokat frissen kell készíteni.5. EszközökHagyományos laboratóriumi felszerelés, és még:5.1. 60 ± 1 °C fenntartására alkalmas vízfürdő5.2. Nagynyomású folyadék-kromatográf 280 nm hullámhosszú UV detektorral5.3. Analitikai oszlopRozsdamentes acél, 25 cm x 4,6 mm belső átmérő (vagy 12,5 cm x 4,6 mm belső átmérő), Nucleosil 5C18 vagy ezzel egyenértékű töltettel töltve (lásd a 10.1. pontot)5.4. 100 ml-es üvegcsövek csavaros kupakkal5.5. Forrkő, 2-4 mm méretű vagy ezzel egyenértékű6. Eljárás6.1. Mintaelőkészítés6.1.1. A minta előkészítése belső standard hozzáadása nélkülMérjünk be körülbelül 1 g-nyi mintát egy 100 ml-es csavaros tetejű üvegcsőbe. Pipettázzunk 1,0 ml kénsav oldatot (4.14.) és 50,0 ml etil-alkohol/víz elegyet (4.15.) a csőbe. Adjunk hozzá körülbelül 1 g forrkövet (5.5.), zárjuk le a csövet és rázzuk erősen addig, amíg homogén szuszpenziót nem kapunk. Rázzuk legalább egy percig. Tegyük a csövet öt percre vízfürdőbe (5.1.), és tartsuk 60 ± 1 °C-on a tartósítószerek etil-alkoholos fázisba történő kivonásának elősegítése céljából.Azonnal hűtsük le a csövet hideg vízáramban, és tartsuk a kivonatot hűtőszekrényben egy órán keresztül. Szűrjük le a kivonatot egy szűrőpapíron keresztül. Töltsünk át körülbelül 2 ml kivonatot egy 5 ml-es mintatartó küvettába. Tartsuk a kivonatot hűtőszekrényben, és 24 órán belül végezzük el a HPLC-s meghatározást.6.1.2. A minta előkészítése belső standard hozzáadásávalMérjünk be három tizedes pontossággal 1 ± 0,1 g mintát egy 100 ml-es csavaros tetejű üvegcsőbe.Pipettázzunk 1,0 ml kénsav oldatot és 40,0 ml etil-alkohol/víz elegyet a csőbe. Adjunk hozzá körülbelül 1 g forrkövet (5.5.) és pontosan 10,00 ml belső standard oldatot. Zárjuk le a csövet, és rázzuk erősen addig, amíg homogén szuszpenziót nem kapunk. Rázzuk legalább egy percig. Tegyük a csövet öt percre vízfürdőbe (5.1.), és tartsuk 60 ± 1 °C-on a tartósítószerek etil-alkoholos fázisba történő kivonásának elősegítése céljából.Azonnal hűtsük le a csövet hideg vízáramban, és tartsuk a kivonatot hűtőszekrényben egy órán keresztül. Szűrjük le a kivonatot egy szűrőpapíron keresztül.Töltsünk át körülbelül 2 ml kivonatot egy 5 ml-es mintatartó küvettába (vakoldat). Tartsuk a kivonatot hűtőszekrényben, és 24 órán belül végezzük el a HPLC-s meghatározást.6.2. Nagynyomású folyadék-kromatográfia (HPLC)6.2.1. Kromatografálási feltételek:- Mozgó fázis: tetrahidrofurán/víz/metil-alkohol/acetonitril elegy (4.17.)- Áramlási sebesség: 1,5 ml/perc- A detektálás hullámhossza: 280 nm6.2.2. KalibrálásMinden tartósítószer standard oldatából (4.19.) fecskendezzünk 10 μl-t. A kapott kromatogramokból határozzuk meg a vizsgált tartósítószer standard oldat csúcsmagasságának a belső standard csúcsmagasságához viszonyított arányát. Ábrázoljuk görbén az egyes tartósítószerekhez tartozó csúcsmagasságok arányát az egyes standard oldatok koncentrációjának függvényében.6.2.3. Mennyiségi meghatározásFecskendezzünk 10 μl belső standard nélküli mintaoldatot (6.1.1.) a kromatográfba, és vegyük fel a kromatogramot.Fecskendezzünk az egyik tartósítószer standard oldatból (4.19.) 10 μl–t, és vegyük fel a kromatogramot. Hasonlítsuk össze a kapott kromatogramokat.Ha a minta kivonásának (6.1.1.) kromatogramján nincs csúcs nagyjából ugyanannál a retenciós időnél, mint az izopropil-parabének (ajánlott belső standard), akkor azzal folytassuk, hogy fecskendezzünk 10 μl belső standardt tartalmazó minta kivonatot (6.1.2.). Vegyük fel a kromatogramot, és mérjük meg a csúcsmagasságokat.Ha zavaró csúcsot találunk a minta kivonatának kromatogramján ugyanannál a retenciós időnél, mint az izopropil-parabénnél, akkor egy másik megfelelő belső standardot kell választani.Ha a vizsgált tartósítószerek egyike hiányzik a kromatogramról, akkor ez a tartósítószer használható fel belső standardként.Számítsuk ki a vizsgált tartósítószerek csúcsmagasságainak a belső standard csúcsmagasságaihoz viszonyított arányát.Győződjünk meg arról, hogy kalibrálásnál a felhasznált belső standardokra lineáris görbét kaptunk.Győződjünk meg arról, hogy a tartósítószerek standard oldatára és a mintaoldatra kapott kromatogramok kielégítik a következő elvárásokat:- csúcsszétválásánál a leggyengébben szétvált párnak legalább 0,90-nek kell lennie.+++++ TIFF +++++1. ábra: CsúcsszétválásHa a szükséges szétválást nem értük el, akkor vagy egy hatékonyabb oszlopot kell használni, vagy a mozgó fázis összetételét kell addig állítgatni, amíg az elvárásokat kielégíti.- Minden kapott csúcs As aszimmetria faktorának 0,9–1,5 közötti tartományban kell lennie. (A csúcsaszimmetria-faktor definícióját lásd a 2. ábrán). Az aszimmetria-faktor meghatározására szolgáló kromatogram felvételéhez legalább 2 cm/perc papíradagolási sebesség ajánlott.+++++ TIFF +++++2. ábra: Csúcsaszimmetria-faktor- Stabil alapvonalat kell kapnunk.7. SzámításHasználjuk a kalibrációs görbét (6.2.2.) és a vizsgált tartósítószerek csúcsmagasságának a belső standard csúcsmagasságához viszonyított arányait a mintaoldatban lévő tartósítószerek koncentrációjának kiszámításához. Számítsuk ki a minta 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropán-2-ol, metil 4-hidroxibenzoát, etil-4-hidroxibenzoát, propil-4-hidroxibenzoát, butil-4-hidroxibenzoát és benzil-4-hidroxibenzoát tartalmát (wi) tömegszázalékban (%m/m) a következő képlet segítségével:%w=b,ahol:b = a vakoldatban lévő i-edik tartósítószer koncentrációja (μg/ml) a kalibrációs görbe alapján, ésa = a vizsgált adag tömege (g).8. Megismételhetőség [1]Lásd a megjegyzések 10.5. pontját.9. Reprodukálhatóság [2]Lásd a megjegyzések 10.5. pontját.10. Megjegyzések10.1. Álló fázisHPLC meghatározásoknál az oldatok retenciós viselkedése erősen függ az álló fázis típusától, márkájától és előéletétől. Azt, hogy egy oszlop használható-e a vizsgált tartósítószerek szétválasztására, a standard oldatokra kapott eredményekből tudjuk megállapítani (lásd a megjegyzések 6.2.3. pontját). A javasolt töltőanyagon kívül a Hypersil ODS és a Zorbax ODS is ugyanúgy használható.Vagylagosan az ajánlott mozgó fázis összetételét lehet optimalizálni az elvárt szétválasztás elérése érdekében.10.2. A detektálás hullámhosszaA leírt módszerrel végzett egyenetlenségi vizsgálat azt mutatta, hogy a detektálás hullámhosszának kismértékű megváltozása jelentős hatással bír a meghatározás eredményeire.Ezért ezt a paramétert az elemzés során igen alaposan kell szabályozni.10.3. Zavaró hatásokAz ebben a módszerben leírt körülmények között sok más vegyület, mint például tartósítószerek és kozmetikai adalékanyagok is kioldódnak. A kozmetikai termékekről szóló tanácsi irányelvhez tartozó VI. mellékletben említett nagyszámú tartósítószer retenciós ideje fel van sorolva N. de Kruijf, M.A.H. Rijk, L.A. Pranato-Soetardhi and Schouten, (1989): Determination of preservatives in cosmetic products II. High-performance liquid chromatographic identification (J. Chromatography 469, 317-398) cikkében.10.4. Az analitikai oszlop védelmére egy megfelelő védőoszlop is használható.10.5. A módszert egy együttműködési kísérlet során vizsgálták, amelyben kilenc laboratórium vett részt. Három mintát vizsgáltak. A következő táblázat mindhárom mintára felsorolja a vizsgált mintákra kapott % m/m átlagokat (m), a megismételhetőségeket (r) és a reprodukálhatóságokat (R):Minta | | 1-Fenoxi-propán-2-ol | Metil-parabén | Etil-parabén | Propil-parabén | Butil-parabén | Benzil-parabén || 2-Fenoxi-etanol |Vitamin krém | m | 1,124 | 0,250 | 0,0628 | 0,031 | 0,0906 || r | 0,016 | | 0,018 | 0,0035 | 0,0028 | 0,0044 | || R | 0,176 | | 0,030 | 0,0068 | 0,0111 | 0,0034 | |Nappali arckrém | m | 1,196 | | 0,266 | 0,076 | | | || r | 0,040 | | 0,003 | 0,002 | | | || R | 0,147 | | 0,022 | 0,004 | | | |Masszázs krém | m | | 0,806 | | | 0,180 | 0,148 | 0,152 || r | | 0,067 | | | 0,034 | 0,013 | 0,015 || R | | 0,112 | | | 0,078 | 0,012 | 0,016 |[1] ISO 5725[2] ISO 5725--------------------------------------------------


title: A Tanács nyolcadik irányelve (1984. április 10.) a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján, a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatának elvégzéséért felelős személyek működésének engedélyezéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31984L0253

Hivatalos Lap L 126 , 12/05/1984 o. 0020 - 0026 finn különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0073  spanyol különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0136  svéd különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0073  portugál különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0136

		A Tanács nyolcadik irányelve(1984. április 10.)a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján, a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatának elvégzéséért felelős személyek működésének engedélyezéséről(84/253/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 54. cikke (3) bekezdésének g) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 78/660/EGK irányelv [4] értelmében meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolóit ellenőriztetni kell egy vagy több könyvvizsgálat elvégzésére feljogosított személlyel, amely kötelezettség alól csak az irányelv 11. cikkében említett társaságok mentesülhetnek;mivel a fent említett irányelvet az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK irányelv [5] kiegészítette;mivel a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára feljogosított személyek szakképesítéseit össze kell hangolni; mivel biztosítani kell, hogy független és jó hírnévvel rendelkező személyek legyenek;mivel a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatához szükséges magas szintű elméleti ismeretet, és ennek az ismeretnek a gyakorlati alkalmazására való képességet szakmai alkalmassági vizsgával kell bizonyítani;mivel a tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy olyan személyeket is elfogadjanak, akik – annak ellenére, hogy az elméleti továbbképzés tekintetében megszabott valamennyi feltételt nem teljesítik – hosszú ideje folytatnak olyan szakirányú tevékenységet, amely kellő tapasztalatot biztosít számukra a pénzügy, a jog és a számvitel terén, és szakmai alkalmassági vizsgát tettek;mivel a tagállamokat arra is fel kell hatalmazni, hogy a szakemberek érdekében átmeneti rendelkezéseket fogadjanak el;mivel a tagállamok a természetes személyek és a könyvvizsgáló társaságok működését egyaránt engedélyezhetik, az utóbbiak lehetnek jogi személyek vagy más típusú társaságok vagy társulások;mivel az ilyen könyvvizsgáló társaságok nevében számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát végző természetes személyeknek meg kell felelniük ezen irányelv feltételeinek;mivel egy tagállam olyan személyek működését is engedélyezheti, akik az ezen irányelv által előírttal egyenértékű képesítést nem abban az államban szerezték meg;mivel annak a tagállamnak, amelyben az irányelv elfogadásakor olyan természetes személyekből álló csoportokat ismernek el, akik megfelelnek az ezen irányelv által megszabott feltételeknek, de szakmai alkalmassági vizsgaszintjük az egyetemi záróvizsgaszint alatt van, bizonyos feltételek mellett és későbbi összehangolásig lehetővé kell tenni, hogy ezeknek a személyeknek egyedi engedélyeket adjanak azzal a céllal, hogy meghatározott méretű társaságok és vállalkozáscsoportok számviteli dokumentumainak kötelező könyvvizsgálatát elvégezzék, ha az adott tagállam nem élt a közösségi irányelvek által az összevont (konszolidált) beszámoló elkészítése tekintetében adott mentességi lehetőségekkel;mivel ezen irányelv nem érinti sem a letelepedés szabadságát, sem a szolgáltatásnyújtás szabadságát olyan személyek tekintetében, akik a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatáért felelnek;mivel az ilyen könyvvizsgálat céljából más tagállamok polgárainak adott engedélyek elismerését a pénzügyi, gazdasági és számviteli területen igénybe vett és folytatott tevékenységekről, illetve az e területeken a szolgáltatásnyújtás szabadságáról szóló irányelvek fogják kifejezetten szabályozni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZHatály1. cikk(1) Az ezen irányelvben előírt összehangoló intézkedések a tagállamok törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseire vonatkoznak a következő feladatokat végző személyek tekintetében:a) a társaságok éves beszámolóinak kötelező könyvvizsgálata, és annak ellenőrzése, hogy az üzleti jelentés összhangban áll-e az éves beszámolóval, amennyiben ilyen könyvvizsgálatot és ilyen ellenőrzést a közösségi jogszabályok előírnak;b) a vállalkozáscsoportok konszolidált éves beszámolóinak kötelező könyvvizsgálata, és annak ellenőrzése, hogy a konszolidált éves üzleti jelentés összhangban áll-e a konszolidált éves beszámolóval, amennyiben ilyen könyvvizsgálatot és ilyen ellenőrzést a közösségi jogszabályok előírnak.(2) Az (1) bekezdésben említett személyek egy-egy tagállam jogszabályaitól függően lehetnek természetes személyek, illetve jogi személyek, vagy más társaságok, vagy társulások (a továbbiakban ennek az irányelvnek a meghatározása szerint: könyvvizsgáló társaságok).II. SZAKASZEngedélyezési szabályok2. cikk(1) Az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát csak engedéllyel rendelkező személyek végezhetik.A tagállamok hatóságai csak a következőknek adhatnak engedélyt:a) olyan természetes személyek, akik megfelelnek legalább a 3–19. cikkben megállapított feltételeknek;b) olyan könyvvizsgáló társaságok, amelyek megfelelnek legalább a következő feltételeknek:i. a könyvvizsgáló társaságok nevében az 1. cikkben említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát végző természetes személyeknek meg kell felelniük legalább a 3–19. cikkben meghatározott feltételeknek; a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy e természetes személyek működését is engedélyezni kell;ii. a szavazati jogok többségét olyan természetes személyeknek vagy társaságoknak kell birtokolniuk, amelyek a 11. cikk (1) bekezdésének b) pontját kivéve megfelelnek legalább a 3–19. cikkben meghatározott feltételeknek; a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy e természetes személyek vagy társaságok működését is engedélyezni kell. Azoknak a tagállamoknak azonban, amelyek ilyen többséget ennek az irányelvnek az elfogadásakor nem írnak elő, azt nem kell előírniuk, feltéve hogy a könyvvizsgáló társaság valamennyi részvénye névre szóló, és csak a könyvvizsgáló társaság egyetértésével, és/vagy ha a tagállam úgy rendelkezik, a hatáskörrel rendelkező hatóság jóváhagyásával ruházható át;iii. a könyvvizsgáló társaság vezető tisztségviselőinek vagy az igazgatóság tagjainak többsége olyan természetes személy vagy könyvvizsgáló társaság kell, hogy legyen, amely teljesíti legalább a 3–19. cikkben meghatározott feltételeket; a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy e természetes személyek vagy könyvvizsgáló társaságok működését is engedélyezni kell. Ha a testületnek legfeljebb csak két tagja van, közülük legalább az egyik tagnak teljesítenie kell az említett feltételeket.A 14. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a könyvvizsgáló társaság engedélyét vissza kell vonni, ha a b) pontban meghatározott bármely feltétel már nem teljesül. A tagállamok azonban azzal a céllal, hogy a b) pont ii. és iii. alpontjában meghatározott követelményeket teljesítsék, rendelkezhetnek egy legfeljebb két éves türelmi időszakról.(2) Ezen irányelv alkalmazásában a tagállamok hatóságai szakmai szövetségek lehetnek, feltéve, hogy a nemzeti jogszabály felhatalmazza őket az ezen irányelvben meghatározott engedély megadására.3. cikkA tagállamok hatóságai csak olyan jó hírnévvel rendelkező személyeknek adhatnak engedélyt, akik nem folytatnak olyan tevékenységeket, amelyek annak a tagállamnak a jogszabályai értelmében összeférhetetlenek az 1. cikk (1) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatával.4. cikkAz 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára természetes személy csak azután kaphat engedélyt, ha az felsőoktatásban való részvételre képesítő ismeretekkel rendelkezik, majd olyan elméleti és gyakorlati képzésen vett részt, amely elvégzését követően az állam által szervezett vagy elismert, felsőoktatási intézményi képesítés szintű szakmai alkalmassági záróvizsgát tett.5. cikkA 4. cikkben említett szakmai alkalmassági vizsgának az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatához lényeges szakterületek elméleti ismeretének szükséges szintjét, és a tudás gyakorlatban történő alkalmazásának képességét kell garantálnia.A vizsgát legalább részben írásban kell lefolytatni.6. cikkAz elméleti ismeretekről szóló vizsgának különösen a következő szakterületeket kell magában foglalnia:a) - könyvvizsgálat,- az éves beszámoló elemzése és kritikai értékelése,- általános számvitel,- a konszolidált éves beszámoló,- költségelszámolás és vezetői számvitel,- belső ellenőrzés,- az éves és a konszolidált éves beszámolók elkészítésére, a mérlegtételek értékelésére, illetve az eredmény számításának módszereire vonatkozó előírások,- a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára, és a könyvvizsgálatot végzőkre vonatkozó jogi és szakmai előírások;b) amennyiben azok a könyvvizsgálat szempontjából lényegesek:- társasági jog,- csőd- és hasonló eljárásokra vonatkozó jogszabályok,- adójog,- polgári jog és kereskedelmi jog,- szociális biztonsági jog és munkajog,- információs és számítógépes rendszerek,- üzemgazdaságtan, közgazdaságtan és pénzügytudomány,- matematika és statisztika,- vállalkozások pénzgazdálkodásának alapelvei.7. cikk(1) Az 5. és 6. cikktől történő eltérésként a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az a személy, aki a 6. cikkben említett egy vagy több szakterületen egyetemi vagy azzal egyenértékű vizsgát tett, vagy felsőfokú oklevéllel vagy azzal egyenértékű képesítéssel rendelkezik, mentesülhet az elméleti tudás felmérése alól azon szakterületekre vonatkozóan, amelyekre az adott vizsga vagy oklevél vonatkozik.(2) Az 5. cikktől való eltérésként a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a 6. cikkben említett egy vagy több szakterületen felsőfokú oklevéllel vagy azzal egyenértékű képesítéssel rendelkező akkor mentesülhet az e szakterületek elméleti ismeretére vonatkozó gyakorlati vizsga alól, ha azokból államilag elismert vizsga vagy oklevél által tanúsított gyakorlati képzésben részesült.8. cikk(1) Az elméleti ismeret gyakorlatban való alkalmazása képességének biztosítása érdekében – amelynek felmérése szerepel a vizsgában – egy legalább három éves gyakorlati képzést kell elvégezni többek között az éves beszámoló, a konszolidált éves beszámoló vagy hasonló pénzügyi beszámolók vizsgálatára vonatkozóan. A gyakorlati képzés legalább kétharmadát a tagállam jogszabályai értelmében az ezen irányelvnek megfelelő engedéllyel rendelkező személy felügyelete alatt kell elvégezni; a tagállamok azonban megengedhetik, hogy a gyakorlati képzést egy másik tagállam jogszabályai értelmében ennek az irányelvnek megfelelő engedéllyel rendelkező személy felügyelete alatt végezzék el.(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy valamennyi gyakorlati képzés a képzés tekintetében megfelelő garanciát nyújtó személy felügyelete alatt történjék.9. cikkA tagállamok olyan személynek is adhatnak engedélyt az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára, aki nem teljesíti a 4. cikkben meghatározott feltételeket, de fel tudja mutatni, hogy:a) 15 éve folytat olyan szakmai tevékenységet, amellyel a pénzügy, a jog és a számvitel terén kellő tapasztalatokat szerezhetett, és a 4. cikkben említett szakmai alkalmassági vizsgát letette, vagyb) hét éve folytat szakmai tevékenységet ezeken a területeken, és továbbá részt vett a 8. cikkben említett gyakorlati képzésben, és a 4. cikkben említett szakmai alkalmassági vizsgát letette.10. cikk(1) A tagállamok a 6. cikkben említett területeken folytatott elméleti képzés időtartamát beszámíthatják a 9. cikkben említett szakmai tevékenység éveibe, amennyiben az ilyen képzést államilag elismert vizsga tanúsítja. Az ilyen képzés időtartama legalább egy év, és a szakmai tevékenység időtartamába legfeljebb négy év erejéig számítható be.(2) A szakmai tevékenység és a gyakorlati képzés ideje nem lehet rövidebb, mint a 4. cikkben meghatározott elméleti és gyakorlati képzés időtartama.11. cikk(1) A tagállamok hatóságai olyan személyek működését engedélyezhetik, akik képesítésüket egészben, vagy részben másik államban szerezték, feltéve, hogy eleget tesznek a következő két feltételnek:a) a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a képesítést egyenértékűnek kell tekinteniük azzal, amit az adott tagállam joga ezzel az irányelvvel összhangban előír; ésb) igazolni kell az adott tagállamban az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatához szükséges jogi ismereteket. A tagállam hatóságainak azonban nem kell ilyen igazolást kérniük, ha a másik államban megszerzett jogi ismeretet kielégítőnek tekintik.(2) A 3. cikket kell alkalmazni.12. cikk(1) Valamely tagállam ennek az irányelvnek megfelelő engedéllyel rendelkezőnek tekintheti azokat a szakembereket, akiknek működését az adott tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai a 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazása előtt egyedi közigazgatási határozattal engedélyezték.(2) E cikk (1) bekezdésének alkalmazásában egyedi közigazgatási határozattal történő engedélynek tekinthető a természetes személynek az államilag elismert szakmai szövetségbe való felvétele, ha az adott állam jogának megfelelően a felvétel a szövetség tagjainak biztosítja azt a jogot, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát elvégezzék.13. cikkA 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazásáig a tagállamok az ezen irányelvnek megfelelő engedéllyel rendelkezőnek tekinthetik azokat a szakembereket, akiknek a működését a hatáskörrel rendelkező hatóságok egyedi közigazgatási határozattal addig nem engedélyezték, de akik azonban abban az államban ugyanazokkal a képesítésekkel rendelkeznek, mint azok az egyedi közigazgatási határozattal engedélyben részesülő személyek, akik az engedély időpontjában az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát ilyen engedéllyel rendelkező személyek nevében végzik.14. cikk(1) A tagállamok az ezen irányelvnek megfelelő engedéllyel rendelkezőnek tekinthetik azokat a könyvvizsgáló társaságokat, amelyek működését az adott tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak egyedi közigazgatási határozatával a 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazása előtt engedélyezték.(2) A 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. és iii. alpontjában meghatározott feltételeknek legkésőbb annak az időszaknak a végéig kell eleget tenni, amely a 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazásának kezdetétől számított legfeljebb öt évben határozható meg.(3) Azok a természetes személyek, akik a 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazásáig az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát valamely könyvvizsgáló társaság nevében végezték, ezt a napot követően felhatalmazhatók e tevékenység folytatására még akkor is, ha az ezen irányelvben meghatározott összes feltételnek nem tesznek eleget.15. cikkA 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazását követő egy évig az adott tagállam ennek az irányelvnek megfelelően engedélyt adhat azoknak a szakembereknek, akiknek működését a hatáskörrel rendelkező hatóságok egyedi közigazgatási határozattal addig nem engedélyezték, de akik azonban valamely tagállamban jogosultak az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára, és addig a napig ténylegesen ilyen tevékenységet folytattak.16. cikkA 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazását követő egy évig a tagállamok átmeneti intézkedéseket alkalmazhatnak az olyan szakemberek tekintetében, akik ezen időpontot követően a kötelező könyvvizsgálat alá nem tartozó meghatározott típusú társaságok éves számviteli dokumentumainak ellenőrzésére jogosultak, de amelyek ezeket a vizsgálatokat az új kötelező könyvvizsgálat bevezetésével már nem tudják elvégezni, kivéve, ha érdekükben valamilyen különös intézkedést hoznak.17. cikkA 15. és 16. cikkben említett esetekben a 3. cikket kell alkalmazni.18. cikk(1) A 30. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezések alkalmazásától számított hat évig a tagállamok átmeneti intézkedéseket hozhatnak olyan személyek tekintetében, akik ezeknek az intézkedéseknek a bevezetésekor már szakmai vagy gyakorlati képzésben vesznek részt, de a képzés befejezésekor nem tennének eleget az ezen irányelvben meghatározott feltételeknek, és ezért az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát nem tudnák elvégezni.(2) A 3. cikket kell alkalmazni.19. cikkA 4. cikktől való eltérésként a 15. és 16. cikkben említett szakember vagy a 18. cikkben említett személy működése nem engedélyezhető, kivéve ha a hatáskörrel rendelkező hatóságok megítélése szerint az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára alkalmasak, és a 4. cikk értelmében engedéllyel rendelkező személyekkel egyenértékű képesítéssel rendelkeznek.20. cikkAz a tagállam, amely a 78/660/EGK irányelv 51. cikke (2) bekezdésében meghatározott lehetőséggel nem él, és amelyben ennek az irányelvnek az elfogadásakor a nemzeti jogszabályok értelmében az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát különféle csoportokba tartozó természetes személyek végezhetik, a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatának későbbi összehangolásáig az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálata céljából azoknak a társaságoknak az esetében, amelyek a 78/660/EGK irányelv 27. cikkében megállapított három feltétel közül kettőnek a küszöbértékét nem lépik túl, külön engedélyt adhatnak a nevükben eljáró olyan természetes személyek részére, akik:a) teljesítik az ezen irányelv 3-19. cikkében meghatározott feltételeket azzal a kivétellel, hogy a szakmai alkalmassági vizsga szintje alacsonyabb lehet, mint amit ezen irányelv 4. cikke előír; ésb) az adott társaság kötelező könyvvizsgálatát már azelőtt elvégezték, hogy a 78/660/EGK irányelv 11. cikkében megállapított három feltétel közül kettőnek a küszöbértékét túllépték.Ha azonban valamely társaság egy olyan konszolidálásba bevont vállalkozáscsoport részét képezi, amely a 78/660/EGK irányelv 11. cikkében megállapított három feltétel közül kettőnek a küszöbértékét túllépi, ezek a személyek nem végezhetik el az adott társaságnak az ezen irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát.21. cikkAz a tagállam, amely a 83/349/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében meghatározott lehetőséggel nem él, és ennek az irányelvnek az elfogadásakor nemzeti joga értelmében az ezen irányelv 1. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett dokumentumok kötelező ellenőrzését különféle csoportokba tartozó természetes személyek is végezhetik, a számviteli dokumentumok kötelező könyvvizsgálatának későbbi összehangolásáig az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálata céljából külön engedélyt adhat az ezen irányelv 20. cikke alapján engedéllyel rendelkező személyek részére, ha az anyavállalat mérlegének fordulónapján a konszolidálásba bevont vállalkozáscsoport a vállalkozásoknak a legutolsó éves beszámolói alapján nem lépi túl a 78/660/EGK irányelv 27. cikkében megállapított három feltétel közül kettőnek a küszöbértékét, feltéve, hogy felhatalmazással rendelkezik a konszolidálásba bevont összes vállalkozás az ezen irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára.22. cikkAz a tagállam, amelyik a 20. cikket alkalmazza, engedélyezheti, hogy a 8. cikkben említettek szerinti személyek gyakorlati képzése olyan személy irányítása alatt történjen, akinek az adott tagállam jogszabályai értelmében engedélyezték, hogy a 20. cikkben említett kötelező könyvvizsgálatot elvégezze.III. SZAKASZSzakmai tisztesség és függetlenség23. cikkA tagállamok előírják, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára engedéllyel rendelkező személyek ezeket a vizsgálatokat szakmai tisztességgel végezzék.24. cikkA tagállamok előírják, hogy ezek a személyek nem végezhetik el a tőlük elvárt kötelező könyvvizsgálatot, ha ezek a személyek nem függetlenek annak a tagállamnak a jogszabályai alapján, amely a könyvvizsgálatot előírja.25. cikkA 23. és 24. cikket azokra a természetes személyekre is alkalmazni kell, akik megfelelnek a 3–19. cikkben meghatározott feltételeknek, és az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatát egy könyvvizsgáló társaság nevében végzik.26. cikkA tagállamok biztosítják, hogy az engedéllyel rendelkező személyeket szankciókkal lehessen sújtani, ha a könyvvizsgálatot nem a 23., 24. és 25. cikknek megfelelően végzik.27. cikkA tagállamok biztosítják legalább azt, hogy az engedéllyel rendelkező könyvvizsgáló társaságok azon tagjai és részvényesei, illetve e társaságok vezető tisztségviselői, az igazgatóság és a felügyelő bizottság tagjai, akik személy szerint nem felelnek meg a 3–19. cikkben megállapított feltételeknek, a könyvvizsgálat végrehajtásába semmilyen módon ne avatkozzanak be úgy, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumokat e könyvvizsgáló társaságok nevében ellenőrző természetes személyek függetlenségét veszélyeztessék.IV. SZAKASZKözzététel28. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatára általuk kiadott engedéllyel rendelkező valamennyi természetes személy és könyvvizsgáló társaság nevét és címét a nyilvánosság rendelkezésére bocsássák.(2) Ezenkívül minden engedéllyel rendelkező könyvvizsgáló társaság tekintetében a következőket kell a nyilvánosság rendelkezésére bocsátani:a) a 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. alpontjában meghatározott természetes személyek neve és címe;b) a könyvvizsgáló társaság tagjainak és tulajdonosainak neve és címe;c) a könyvvizsgáló társaság vezető tisztségviselőinek vagy az igazgatóság tagjainak neve és címe.(3) Ennek a cikknek az (1) bekezdését kell alkalmazni, ha valamely természetes személynek engedélye van az 1. cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok kötelező könyvvizsgálatának elvégzésére egy társaság esetében a 20., 21. és 22. cikkben említett feltételeknek megfelelően, de fel kell tüntetni azt a társasági kategóriát vagy vállalkozáscsoportot, amelynek tekintetében az ilyen könyvvizsgálat megengedett.V. SZAKASZZáró rendelkezések29. cikk(1) A 78/660 EGK irányelv 52. cikkével felállított kapcsolattartó bizottság továbbá:a) a Szerződés 169. és 170. cikkének sérelme nélkül, különösen az annak alkalmazásával kapcsolatosan felmerülő gyakorlati problémákkal foglalkozó rendszeresen tartott ülésekkel segíti ennek az irányelvnek az összehangolt alkalmazását;b) szükség esetén javasolja a Bizottságnak ezen irányelv kiegészítését vagy módosítását.30. cikk(1) A tagállamok 1988. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az (1) bekezdésében említett rendelkezések 1990. január 1-jéig nem alkalmazandók.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.(4) A tagállamoknak azt is biztosítaniuk kell, hogy a Bizottsággal közöljék a 4. cikk alapján szervezett vagy elismert vizsgák jegyzékét.31. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1984. április 10-én.a Tanács részérőlaz elnökC. Cheysson[1] HL C 112., 1978.5.13., 6. o.; HL C 317., 1975.12.18., 6. o.[2] HL C 140., 1979.6.5., 154. o.[3] HL C 171., 1979.7.9., 30. o.[4] HL L 222., 1978.8.14., 11. o.[5] HL L 193., 1983.7.18., 1. o.--------------------------------------------------