title: Az európai parlament és a tanács 2009/34/EK irányelve ( 2009. április 23.) a mérőműszerekre és a metrológiai ellenőrzés módszereire vonatkozó közös rendelkezésekről (Átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               28.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 106/7

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/34/EK IRÁNYELVE

   (2009. április 23.)
   a mérőműszerekre és a metrológiai ellenőrzés módszereire vonatkozó közös rendelkezésekről
   (Átdolgozás)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               A mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i 71/316/EGK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Mivel további módosításokra van szükség, az áttekinthetőség érdekében az említett irányelvet át kell dolgozni.

               (2)

               Minden tagállamban kötelező rendelkezések határozzák meg a mérőműszerek műszaki jellemzőit és a metrológiai ellenőrzés módszereit. Ezek az előírások tagállamonként eltérnek. Ezek a különbségek akadályozzák a kereskedelmet és egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthetnek a Közösségen belül.

               (3)

               Minden tagállamban az ellenőrzések egyik célja a fogyasztókat biztosítani arról, hogy a leszállított mennyiségek megfelelnek a kifizetett árnak. Következésképpen ezen irányelv célja nem ezeknek az ellenőrzéseknek az eltörlése, hanem a szabályok közötti különbségek megszüntetése, amennyiben kereskedelmi akadályt képeznek.

               (4)

               A belső piac létrehozásának és működésének ezek az akadályai csökkenthetők és megszüntethetők, ha ugyanazon előírások alkalmazandók a tagállamokban, kezdetben a hatályos nemzeti rendelkezések kiegészítésével, később pedig, ha a szükséges feltételek fennállnak, e nemzeti rendelkezések helyébe lépve.

               (5)

               A közösségi előírások lehetővé teszik a vállalkozások számára az egységes műszaki jellemzőkkel rendelkező, és ezért az EK-ellenőrzések elvégzése után a Közösség területén értékesíthető termékek gyártását és használatát, még abban az időszakban is, amikor ezen előírások a nemzeti rendelkezésekkel egyidejűleg léteznek.

               (6)

               A közösségi tervezési és működési műszaki előírásoknak biztosítaniuk kell, hogy a műszerek folyamatosan pontos méréseket szolgáltassanak a tervezett céljuknak megfelelően.

               (7)

               A műszaki előírások teljesítését rendszerint a tagállamok igazolják, mielőtt a mérőműszereket forgalomba hozzák vagy először használják és, ha indokolt, az alkalmazás során, és ennek az igazolásnak a formái különösen a típus-jóváhagyási és hitelesítési eljárások. Az ilyen műszerek Közösségen belüli szabad mozgásának elérése érdekében gondoskodni kell az ellenőrzés tagállamok közötti kölcsönös elismeréséről is, és ezért létre kell hozni a megfelelő EK-típusjóváhagyási és EK-elsőhitelesítési eljárást, és a metrológiai ellenőrzés EK-módszereit is, ezen irányelvvel és a vonatkozó egyedi irányelvekkel összhangban.

               (8)

               Egy mérőműszeren vagy terméken feltüntetett, a megfelelő ellenőrzések elvégzését jelző jelek vagy jelzések tanúsítják, hogy az adott műszer vagy termék eleget tesz a vonatkozó közösségi műszaki előírásoknak, és ezért a műszer vagy termék behozatalánál vagy üzembe helyezésénél szükségtelen a már elvégzett ellenőrzések megismétlése.

               (9)

               A nemzeti metrológiai szabályok számos mérőműszer- és termékkategóriát lefednek. Ezen irányelv általános rendelkezéseket állapít meg, különösen az EK-típusjóváhagyási és az EK-elsőhitelesítési eljárásra, és a metrológiai ellenőrzés EK-módszereire vonatkozóan. A különféle műszer- és termékkategóriákra alkalmazandó végrehajtási irányelvek megállapítják a formatervezési mintára, a működésre és pontosságra vonatkozó műszaki előírásokat, az ellenőrzési eljárásokat, és szükség esetén azokat a feltételeket, amelyek mellett a hatályban lévő nemzeti rendelkezések helyébe a közösségi műszaki előírások lépnek.

               (10)

               Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell elfogadni.

               (11)

               A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen az ezen irányelv I. és II. mellékletének, valamint a vonatkozó egyedi irányelvek mellékleteinek módosítására. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak és az ezen irányelv, valamint az egyedi irányelvek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

               (12)

               Az ezen irányelvbe beillesztett új szövegrészek kizárólag a bizottsági eljárásokat érintik. Ezért a tagállamoknak nem kell ezeket a nemzeti jogukba átültetniük.

               (13)

               Ez az irányelv nem érinti a III. melléklet B. részében szereplő irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   I.   FEJEZET

      ALAPELVEK

   1. cikk
   (1)   Ezt az irányelvet alkalmazni kell:

               a)

               a (2) bekezdésben meghatározott műszerekre;

               b)

               mértékegységekre, a mérés és a metrológiai ellenőrzés módszereinek összehangolására, és ha szükséges, az ilyen módszerek alkalmazásához szükséges eszközökre;

               c)

               az előrecsomagolt termékek mennyiségeinek előírására, mérési módszerére, metrológiai ellenőrzésére és jelölésére.

         (2)   Ezen irányelv alkalmazásában „műszerek” a mérőeszközök, mérőeszközök összetevői, a kiegészítő felszerelések és mérőfelszerelések.
   (3)   Ezen irányelv vagy az ezen irányelvhez kapcsolódó egyedi irányelvek alapján egy tagállam sem akadályozhatja meg, tilthatja vagy korlátozhatja egy műszer vagy az (1) bekezdésben leírt termék forgalomba hozatalát vagy üzembe helyezését, ha az adott műszert vagy terméket EK-jelzésekkel és/vagy jelekkel láttak el az ezen irányelvben és az adott műszerre vagy termékre vonatkozó egyedi irányelvekben megállapított feltételeknek megfelelően.
   (4)   A tagállamok az EK-típusjóváhagyást és EK-elsőhitelesítést a megfelelő nemzeti intézkedésekkel egyenértékűnek tekintik.
   (5)   Az (1) bekezdésben meghatározott területekre vonatkozó egyedi irányelvek előírják

               —

               az (1) bekezdés a) pontjában említett műszerek tekintetében különösen a formatervezési mintára és működésre vonatkozó mérési eljárásokat és jellemzőket, illetve a műszaki előírásokat,

               —

               az (1) bekezdés b) és c) pontjára vonatkozó előírásokat.

         (6)   Az egyedi irányelvekben meghatározható az az időpont, amikor a meglévő nemzeti rendelkezések helyébe a közösségi rendelkezések lépnek.
   II.   FEJEZET

      EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS

   2. cikk
   (1)   A tagállamok az EK-típusjóváhagyást ezen irányelv és a vonatkozó egyedi irányelvek rendelkezései szerint adják meg.
   (2)   Az EK-típusjóváhagyás a gyártó műszerei tekintetében biztosítja az EK-elsőhitelesítést, és ha az EK-elsőhitelesítés nem szükséges, a műszerek forgalomba hozatalára és üzembe helyezésére szóló engedélyt. Ha az adott műszerkategóriára alkalmazandó egyedi irányelv(ek) mentesíti(k) azt a kategóriát az EK-típusjóváhagyás alól, az adott kategóriába tartozó műszereket közvetlenül továbbítani kell az EK-elsőhitelesítésre.
   (3)   Amennyiben ellenőrzési felszerelésük megengedi, a tagállamok megadják az EK-típusjóváhagyást minden olyan műszerre, amely eleget tesz az adott műszerre az ezen irányelvekben megállapított előírásoknak.
   (4)   EK-típusjóváhagyási kérelmet csak a gyártó vagy a Közösségben letelepedett képviselője nyújthat be. Ugyanarra a műszerre csak egy tagállamban lehet benyújtani kérelmet.
   (5)   Az a tagállam, amely megadta az EK-típusjóváhagyást, megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy a jóváhagyott típus bármilyen módosításáról vagy kiegészítéséről folyamatosan értesüljön. A tagállam értesíti a többi tagállamot az ilyen változtatásokról.
   A jóváhagyott típus módosításaira és kiegészítéseire kiegészítő EK-típusjóváhagyást kell szerezni az EK-típusjóváhagyást megadó tagállamtól, ha az ilyen változások befolyásolják vagy befolyásolhatják a mérési eredményeket vagy a műszer használatára előírt feltételeket.
   Módosított típus esetén azonban új EK-típusjóváhagyást kell adni az eredeti EK-típusjóváhagyási igazolás kiegészítése helyett, ha a típust azután módosítják, hogy az ezen irányelvnek vagy a vonatkozó egyedi irányelvnek a rendelkezéseit módosították vagy kiigazították oly módon, hogy a módosított típus csak az új rendelkezések alapján hagyható jóvá.
   3. cikk
   Ha az EK-típusjóváhagyást segédkészülékre adták, a jóváhagyás meghatározza:

               a)

               azokat a műszertípusokat, amelyekhez az adott segédkészülék hozzákapcsolható, vagy amelyekbe beépíthető;

               b)

               azoknak a műszereknek a teljes működésére vonatkozó általános feltételeket, amelyekre a segédkészülékre vonatkozó típusjóváhagyást megadták.

         4. cikk
   Ha egy műszer tekintetében az ezen irányelvben és az adott műszerre vonatkozó egyedi irányelvekben meghatározott EK-típusvizsgálat sikeresnek bizonyult, a vizsgálatot elvégző tagállam kiállít egy EK-típusjóváhagyási igazolást.
   A vizsgálatot elvégző tagállam továbbítja ezt az igazolást a kérelmezőnek.
   Az ezen irányelv 11. cikkében vagy az egyedi irányelvben meghatározott esetekben a kérelmezőnek a jóváhagyott típusnak megfelelő minden műszert el kell látni a EK-típusjóváhagyási igazolásban feltüntetett EK-jóváhagyási jellel, és minden más esetben jogosult az adott EK-jóváhagyási jel feltüntetésére.
   5. cikk
   (1)   Az EK-típusjóváhagyás tíz évig érvényes. A jóváhagyás további tíz évre meghosszabbítható. A jóváhagyott típus szerint gyártható műszerek száma nem korlátozható.
   Az ezen irányelv, valamint egyedi irányelv alapján megadott EK-típusjóváhagyás nem hosszabbítható meg az ezen közösségi rendelkezések bármilyen módosítása vagy kiigazítása hatálybalépésének időpontját követően, ha az EK-típusjóváhagyás az új rendelkezések alapján nem lett volna megadható.
   Ha az EK-típusjóváhagyást nem hosszabbítják meg, a jóváhagyás a már használatban lévő, az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő műszerek tekintetében továbbra is alkalmazandó.
   (2)   Ha olyan új technikákat alkalmaznak, amelyekre egyedi irányelv nem vonatkozik, a többi tagállammal történő előzetes konzultációt követően korlátozott EK-típusjóváhagyás adható.
   A korlátozások a következők lehetnek:

               a)

               a jóváhagyható műszerek számának korlátozása;

               b)

               az illetékes hatóságok kötelező értesítése az üzembe helyezés helyeiről;

               c)

               a felhasználás korlátozása;

               d)

               a felhasznált technikára vonatkozó különleges korlátozások.

         Ez a korlátozott jóváhagyás azonban csak akkor adható meg, ha:

               a)

               a vonatkozó műszerkategóriáról szóló egyedi irányelv már hatályba lépett;

               b)

               az egyedi irányelvekben előírt legnagyobb megengedhető hibától nem tértek el.

         Az ilyen korlátozott jóváhagyás érvényességi ideje legfeljebb két év. Ez további hároméves időszakra meghosszabbítható.
   (3)   Ha a (2) bekezdésben meghatározott korlátozott EK-típusjóváhagyást megadó tagállam úgy véli, hogy egy új technika kielégítőnek bizonyult, kéri az ezen irányelv I. és II. mellékleteinek és szükség esetén a vonatkozó egyedi irányelvnek a műszaki fejlődéshez való igazítását a 17. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően.
   6. cikk
   Ha egy műszerkategóriát, amely eleget tesz egy egyedi irányelv előírásainak, nem kötelező EK-típusjóváhagyásnak alávetni, a gyártó az ilyen kategóriájú műszereket az I. melléklet 3.3. pontjában meghatározott különleges jellel láthatja el saját felelősségére.
   7. cikk
   (1)   Az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam visszavonhatja azt:

               a)

               ha a műszerek, amelyekre a jóváhagyást megadták, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak vagy a vonatkozó egyedi irányelv rendelkezéseinek;

               b)

               ha a típus-jóváhagyási igazolásban vagy az 5. cikk (2) bekezdésében előírt metrológiai előírások nem teljesülnek;

               c)

               ha meggyőződik arról, hogy a jóváhagyást nem megfelelő módon adták meg.

         (2)   Az EK-típusjóváhagyást megadó tagállamnak vissza kell vonnia azt, ha egy jóváhagyott típus szerint gyártott műszerek a használat során általános jellegű hibát mutatnak, amely alkalmatlanná teszi őket a kívánt használatra.
   (3)   Ha az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam egy másik tagállamtól tájékoztatást kap az (1) és (2) bekezdésben említett esetek egyikének előfordulásáról, a másik tagállammal való konzultációt követően szintén megteszi az említett bekezdésekben meghatározott intézkedéseket.
   (4)   A (2) bekezdésben meghatározott eset felmerülését bejelentő tagállam további értesítésig megtilthatja az érintett műszerek forgalomba hozatalát és üzembe helyezését.
   Haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot és közli a döntése alapjául szolgáló okokat.
   Ugyanez az eljárás alkalmazandó az (1) bekezdésben említett esetekben azokra a műszerekre vonatkozóan, amelyek mentesültek az EK-elsőhitelesítés alól, ha a gyártó a megfelelő figyelmeztetést követően a műszereket nem hozza összhangba a jóváhagyott típussal vagy a vonatkozó egyedi irányelv előírásaival.
   (5)   Ha az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam vitatja, hogy a (2) bekezdésben meghatározott eset, amelyről értesítették, felmerült, vagy vitatja, hogy a (4) bekezdés szerint meghozott intézkedések indokoltak, az érintett tagállamok törekednek megegyezésre jutni.
   A Bizottságot folyamatosan tájékoztatatni kell. Szükség esetén a Bizottság megfelelő konzultációkat tart a megegyezés elérése érdekében.
   III.   FEJEZET

      EK-ELSŐHITELESÍTÉS

   8. cikk
   (1)   Az EK-elsőhitelesítés új vagy felújított műszer vizsgálata annak igazolása érdekében, hogy a műszer megfelel a jóváhagyott típusnak, és/vagy ezen irányelvnek és az adott műszerre vonatkozó egyedi irányelvnek. Ezt az EK-elsőhitelesítési jelzés tanúsítja.
   (2)   A műszerek EK-elsőhitelesítése az egyedi irányelvekben meghatározott esetekben és az elfogadott eljárásoknak megfelelően elvégezhető a részegységenkénti ellenőrzésétől eltérő módon.
   (3)   Ha megfelelő műszaki felszereléssel rendelkeznek, a tagállamok elvégzik az EK-elsőhitelesítését azoknak a benyújtott műszereknek, amelyek az adott műszerkategóriára az egyedi irányelvekben előírt mérési jellemzőknek és a felépítésre és működésre vonatkozó műszaki előírásoknak megfelelnek.
   (4)   Az EK-elsőhitelesítési jellel ellátott műszerek esetén a tagállamoknak az 1. cikk (3) bekezdésében előírt kötelezettsége az EK-elsőhitelesítési jel a műszeren történő elhelyezésének évét követő év végéig tart, kivéve ha egyedi irányelvek hosszabb időtartamról rendelkeznek.
   9. cikk
   (1)   Ha egy műszer EK-elsőhitelesítésre kerül benyújtásra, a vizsgálatot elvégző tagállam meghatározza:

               a)

               hogy a műszer EK-típusjóváhagyás alól mentesülő kategóriába tartozik-e, és ha igen, akkor eleget tesz-e az adott műszerre vonatkozó egyedi irányelvben előírt, a felépítésre és működésre vonatkozó műszaki előírásoknak;

               b)

               hogy a műszer részesült-e az EK-típusjóváhagyásban, és ha igen, akkor megfelel-e a jóváhagyott típusnak és az adott műszerre vonatkozó, az adott EK-típusjóváhagyás kiadása időpontjában hatályban lévő egyedi irányelveknek.

         (2)   Az EK-elsőhitelesítésnél elvégzett vizsgálat, a vonatkozó egyedi irányelvnek megfelelően, különösen a következőkre vonatkozik:

               a)

               a mérési jellemzők;

               b)

               a legnagyobb megengedhető hibák;

               c)

               a felépítés, amennyiben szavatolja, hogy a rendes használati feltételek mellett a mérési jellemzők valószínűleg nem romlanak le nagyobb mértékben;

               d)

               az előírt feliratok és bélyegzőlemezek megléte, illetve az EK-elsőhitelesítési jelzés helye.

         10. cikk
   Ha egy műszer sikeresen átjutott az EK-elsőhitelesítésen az ezen irányelv és az egyedi irányelvek előírásainak megfelelően, a műszerre az ezen irányelv II. mellékletének 3. pontjában meghatározott részleges vagy végleges EK-hitelesítési jelzést helyeznek az érintett tagállam felelősségére, az említett pontnak megfelelően.
   11. cikk
   Ha egy egyedi irányelv előírásainak megfelelő műszerkategóriára nem kötelező az EK-elsőhitelesítés, az ebbe a kategóriába tartozó műszereken a gyártó saját felelősségére az I. melléklet 3.4. pontjában leírt különleges jelet helyez el.
   IV.   FEJEZET

      AZ EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSRA ÉS AZ EK-ELSŐHITELESÍTÉSRE VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

   12. cikk
   A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak megelőzése érdekében, hogy a műszereken az EK-jelekkel és EK-jelzésekkel összetéveszthető jelzéseket és feliratokat használjanak.
   13. cikk
   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot azokról a szervekről, hivatalokról és intézetekről, amelyek megfelelően jogosultak arra, hogy az ezen irányelvben és az egyedi irányelvekben meghatározott vizsgálatokat elvégezzék, az EK-típusvizsgálati igazolást kiadják, és az EK-elsőhitelesítési jelzést elhelyezzék.
   14. cikk
   A tagállamok előírhatják, hogy az előírt feliratok hivatalos nyelvükön vagy nyelveiken legyenek megszövegezve.
   V.   FEJEZET

      A HASZNÁLATBAN LÉVŐ MŰSZEREK ELLENŐRZÉSE

   15. cikk
   Egyedi irányelvek határozzák meg az ellenőrzési előírásokat az EK-jelekkel vagy jelzésekkel ellátott, használatban lévő műszerekre vonatkozóan és különösen a használatban megengedett legnagyobb hibákat. Ha az EK-jelekkel vagy jelzésekkel nem ellátott műszerekre vonatkozó nemzeti rendelkezések kevésbé szigorú előírásokat állapítanak meg, a nemzeti rendelkezések alkalmazhatók ellenőrzési szempontként.
   VI.   FEJEZET

      AZ IRÁNYELVEK MŰSZAKI FEJLŐDÉSHEZ TÖRTÉNŐ HOZZÁIGAZÍTÁSA

   16. cikk
   Az ezen irányelv I. és II. mellékletének és az 1. cikkben említett egyedi irányelvek mellékleteinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításait a Bizottság fogadja el. Az ezen irányelv és az egyedi irányelvek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 17. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
   Ez az eljárás azonban nem vonatkozik a mértékegységekről szóló irányelv mellékletének angolszász mértékegységekre vonatkozó fejezetére és az előrecsomagolt termékekről szóló irányelveknek a termékek előrecsomagolt mennyiségeinek mennyiségtartományait érintő mellékleteire.
   17. cikk
   (1)   A Bizottságot a 16. cikkben említett irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság segíti.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel a 8. cikke rendelkezéseire.
   VII.   FEJEZET

      ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

   18. cikk
   Az ezen irányelvnek és az adott műszerekre vonatkozó egyedi irányelveknek a végrehajtása során elfogadott rendelkezések alapján az EK-típusjóváhagyás megadásának vagy meghosszabbításának az elutasításáról, ilyen jóváhagyás visszavonásáról, az EK-elsőhitelesítés elvégzésének megtagadásáról vagy a forgalomba hozás vagy üzembe helyezés megtiltásáról hozott minden döntésben meg kell jelölni a döntés alapjául szolgáló indokokat. Az ilyen elutasításról, visszavonásról vagy tilalomról értesíteni kell az érintett felet, és egyidejűleg tájékoztatni kell a tagállamokban hatályban lévő jogszabályok szerint az általa igénybe vehető jogorvoslatokról és a jogorvoslatok gyakorlására engedélyezett időkorlátokról.
   19. cikk
   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   20. cikk
   A III. melléklet A. részében említett irányelvekkel módosított 71/316/EGK irányelv hatályát veszti, a III. melléklet B. részében felsorolt irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően.
   21. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   22. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2009. április 23-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. NEČAS

      (1)  A 2008. október 22-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  Az Európai Parlament 2008. december 4-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2009. március 23-i véleménye.

      (3)  HL L 202., 1971.9.6., 1. o.

      (4)  Lásd a III. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      I. MELLÉKLET

         EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS

      1.   Az EK-jóváhagyási kérelem

                  1.1.

                  A kérelmet és a hozzá kapcsolódó levelezést annak az államnak a hivatalos nyelvén és jogszabályai szerint szövegezik meg, amelyhez a kérelmet intézték. A tagállamnak jogában áll előírni, hogy a mellékelt iratokat is ugyanazon a hivatalos nyelven adják be.
                  A kérelmező egyidejűleg kérelméről másolatot küld minden tagállamnak.

                  1.2.

                  A kérelem a következő információkat tartalmazza:

                              a)

                              a gyártó vagy a cég, vagy ezek vagy a kérelmező meghatalmazott képviselőjének neve és címe;

                              b)

                              a műszerkategória;

                              c)

                              a tervezett felhasználás;

                              d)

                              a mérési jellemzők;

                              e)

                              a kereskedelmi megjelölés, ha van ilyen, vagy a típus.

                  1.3.

                  A kérelemhez csatolni kell két példányban az értékeléséhez szükséges iratokat és különösen:

                              1.3.1.

                              elsősorban a következők leírása:

                                          a)

                                          a műszer felépítése és működése;

                                          b)

                                          a helyes működést biztosító védőszerkezetek;

                                          c)

                                          szabályozó és kalibráló műszerek;

                                          d)

                                          tervezett helyek:

                                                      —

                                                      a hitelesítési jelek, és

                                                      —

                                                      a pecsétek (ha alkalmazható);

                              1.3.2.

                              általános szerkezeti tervrajzok és ha szükséges, a fontos részek részletes tervrajzai;

                              1.3.3.

                              a működés elvét bemutató sematikus ábra és ha szükséges, fénykép.

                  1.4.

                  A kérelemhez, amennyiben indokolt, csatolni kell a már megadott nemzeti jóváhagyáshoz kapcsolódó iratokat.

            2.   EK-típusvizsgálat

                  2.1.

                  A vizsgálat a következőkből áll:

                              2.1.1.

                              szakvélemény az iratokról és a típus mérési jellemzőinek vizsgálata a metrológiai szerv laboratóriumában, feljogosított laboratóriumokban, vagy a gyártás, kiszállítás vagy üzembe helyezés helyén;

                              2.1.2.

                              ha a típus mérési jellemzői részleteikben ismertek, csak a benyújtott iratok vizsgálata.

                  2.2.

                  A vizsgálat a műszer rendeltetésszerű használati feltételek melletti teljes működésére kiterjed. Ilyen feltételek mellett a műszernek az előírt mérési jellemzőket meg kell őriznie.

                  2.3.

                  A 2.1. pontban említett vizsgálat jellegét és körét egyedi irányelvek írhatják elő.

                  2.4.

                  A metrológiai szerv megkövetelheti, hogy a kérelmező a jóváhagyási tesztek elvégzéséhez szükséges etalonokat, eszközöket és kisegítő személyzetet a rendelkezésére bocsássa.

            3.   EK-igazolás és jóváhagyási jel

                  3.1.

                  Az igazolás megadja a típus vizsgálatának eredményeit és előírja a többi teljesítendő követelményt. Az igazoláshoz mellékelik a típus azonosításához és működésének magyarázatához szükséges leírásokat, tervrajzokat és ábrákat. A 4. cikkben meghatározott jóváhagyási jel a stilizált ε betű, benne:

                              —

                              a felső részben, az első hitelesítés helyéül szolgáló tagállam megkülönböztető nagy nyomtatott betűjele(i) (B Belgium esetében, BG Bulgária esetében, CZ a Cseh Köztársaság esetében, DK Dánia esetében, D Németország esetében, EST Észtország esetében, IRL Írország esetében, EL Görögország esetében, E Spanyolország esetében, F Franciaország esetében, I Olaszország esetében, CY Ciprus esetében, LV Lettország esetében, LT Litvánia esetében, L Luxemburg esetében, H Magyarország esetében, M Málta esetében, NL Hollandia esetében, A Ausztria esetében, PL Lengyelország esetében, P Portugália esetében, RO Románia esetében, SI Szlovénia esetében, SK Szlovákia esetében, FI Finnország esetében, S Svédország esetében, UK az Egyesült Királyság esetében) és a jóváhagyás évének utolsó két számjegye,

                              —

                              az alsó részben: a jóváhagyást megadó metrológiai szerv által meghatározandó megjelölés (azonosító szám).

                        A 6.1. pontban látható példa erre a jóváhagyási jelre.

                  3.2.

                  Korlátozott EK-jóváhagyás esetén az ε betű elé ezzel azonos méretű P betű kerül.
                  A 6.2. pontban látható példa erre a korlátozott jóváhagyási jelre.

                  3.3.

                  A 6. cikkben említett jel megegyezik az EK-jóváhagyási jellel, kivéve, hogy a stilizált ε betű szimmetrikusan meg van fordítva függőleges tengelye körül, és nem tartalmaz semmilyen más jelölést, kivéve ha egyedi irányelvek másképpen rendelkeznek.
                  A 6.3. pontban látható példa erre a jóváhagyási jelre.

                  3.4.

                  A 11. cikkben említett jel megegyezik egy hatszögben lévő EK-jóváhagyási jellel.
                  A 6.4. pontban látható példa erre a jóváhagyási jelre.

                  3.5.

                  A 3.1–3.4. pontban említett és a gyártó által az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelően elhelyezett jeleket minden hitelesítésre benyújtott egyes műszer és segédkészülék látható pontján kell rögzíteni, és olvashatónak és letörölhetetlennek kell lenniük. Ha az elhelyezésük műszaki nehézségekkel jár, egyedi irányelvekben kivételek tehetők vagy fogadhatók el, miután a tagállamok mérésügyi szervei egyetértésre jutottak.

            4.   Műszer mintapéldányának letétbe helyezése
      Az egyedi irányelvekben említett esetekben a jóváhagyást megadó szerv, ha úgy találja szükségesnek, kérheti a műszer azon mintapéldányának letétbe helyezését, amelyre a jóváhagyást megadta. A mérésügyi szerv a műszer mintapéldánya helyett engedélyezheti a műszer alkatrészeinek, makettjének vagy rajzainak a letétbe helyezését, és ezt az EK-jóváhagyási igazolásban feltünteti.
      5.   A jóváhagyás kihirdetése

                  5.1.

                  Az érintett fél értesítésével egyidejűleg az EK-jóváhagyási igazolás másolatait a Bizottságnak és a többi tagállamnak is megküldik; az utóbbiak, ha kívánják, megkaphatják a metrológiai vizsgálatok jegyzőkönyveinek másolatait is.

                  5.2.

                  Az EK-típusjóváhagyás visszavonására és az EK-típusjóváhagyás mértékét és érvényességét érintő egyéb tájékoztatásokra is az 5.1. pontban említett kihirdetési eljárás irányadó.

                  5.3.

                  Az EK-típusjóváhagyás megadását elutasító tagállam döntéséről tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.

            6.   Az EK-típusjóváhagyási jelek

                  6.1.

                  EK-típusjóváhagyási jel

                              Példa:

                              A Németország Metrológiai Szolgálata által 1971-ben megadott EK-típusjóváhagyás (lásd 3.1. pont, első francia bekezdés)
                              Az EK-típusjóváhagyás azonosító száma (lásd 3.1. pont, második francia bekezdés)

                  6.2.

                  Korlátozott EK-típusjóváhagyási jel (lásd 3.2. pont)

                              Példa:

                              A Németország Metrológiai Szolgálata által 1971-ben megadott korlátozott EK-típusjóváhagyás.
                              A korlátozott EK-típusjóváhagyás azonosító száma.

                  6.3.

                  EK-típusjóváhagyás alóli mentesség jele (lásd 3.3. pont)

                              Példa:

                  6.4.

                  EK-elsőhitelesítés alól mentesülő műszerek EK-típusjóváhagyási jele
                  (lásd 3.4. pont)

                              Példa:

                              A Németország Metrológiai Szolgálata által 1971-ben megadott EK-típusjóváhagyás.
                              Az EK-típusjóváhagyás azonosító száma.

      II. MELLÉKLET
      EK-ELSŐHITELESÍTÉS
      1.   Általános rendelkezések

                  1.1.

                  Az EK-elsőhitelesítés egy vagy több (rendszerint kettő) szakaszban végezhető el.

                  1.2.

                  Az egyedi irányelvek rendelkezéseire is figyelemmel:

                              1.2.1.

                              Egy szakaszban kerül elvégzésre az EK-elsőhitelesítés az üzem elhagyásakor egészet alkotó műszereken, azaz olyan műszereken, amelyek elvben szétszerelés nélkül szállíthatók az üzembe helyezési helyükre.

                              1.2.2.

                              Két vagy több szakaszban kerül elvégzésre az EK-elsőhitelesítés olyan műszereken, amelyek megfelelő működése az üzembe helyezés vagy a használat körülményeitől függ.

                              1.2.3.

                              A hitelesítési eljárás első szakaszának különösen azt kell biztosítania, hogy a műszer megegyezzen a jóváhagyott típussal, az EK-típusjóváhagyás alól mentesülő műszerek esetében pedig, hogy megfeleljenek a vonatkozó rendelkezéseknek.

            2.   Az EK-elsőhitelesítés helye

                  2.1.

                  Ha az egyedi irányelvek nem írják elő a hitelesítés elvégzésének helyét, az egy szakaszban hitelesítendő műszereket az érintett metrológiai szerv által választott helyen hitelesítik.

                  2.2.

                  A két vagy több szakaszban hitelesítendő műszereket a területileg illetékes mérésügyi szerv hitelesíti.

                              2.2.1.

                              A hitelesítés utolsó szakaszát az üzembe helyezés helyén kell elvégezni.

                              2.2.2.

                              A hitelesítés többi szakasza a 2.1. pontban megállapítottak szerint kerül elvégzésre.

                  2.3.

                  Különösen abban az esetben, ha a hitelesítés a hitelesítő hivatalon kívül történik, a hitelesítést végző mérésügyi szerv igényelheti a kérelmezőtől, hogy:

                              —

                              a hitelesítés elvégzéséhez szükséges etalonokat, eszközöket és kisegítő személyzetet a rendelkezésére bocsássa,

                              —

                              szolgáltasson másolatot az EK-jóváhagyási igazolásról.

            3.   EK-elsőhitelesítési jelzések
      3.1.   Az EK-elsőhitelesítési jelzések leírása

                  3.1.1.

                  Az egyedi irányelvek rendelkezéseire is figyelemmel a 3.3. pontnak megfelelően rögzített EK-elsőhitelesítési jelzések a következők:

                              3.1.1.1.

                              A végleges EK-elsőhitelesítési jelzés két jelből áll:

                                          a)

                                          az elsőt a következőket tartalmazó „e” betű alkotja:

                                                      —

                                                      a felső részben, az eredeti ellenőrzés helyéül szolgáló tagállam megkülönböztető nagy nyomtatott betűjele(i) (B Belgium esetében, BG Bulgária esetében, CZ a Cseh Köztársaság esetében, DK Dánia esetében, D Németország esetében, EST Észtország esetében, IRL Írország esetében, EL Görögország esetében, E Spanyolország esetében, F Franciaország esetében, I Olaszország esetében, CY Ciprus esetében, LV Lettország esetében, LT Litvánia esetében, L Luxemburg esetében, H Magyarország esetében, M Málta esetében, NL Hollandia esetében, A Ausztria esetében, PL Lengyelország esetében, P Portugália esetében, RO Románia esetében, SI Szlovénia esetében, SK Szlovákia esetében, FI Finnország esetében, S Svédország esetében, UK az Egyesült Királyság esetében), amelyet szükség szerint ki kell egészíteni a területi vagy közigazgatási alegységet jelölő két számjeggyel,

                                                      —

                                                      az alsó felében a hitelesítő ügyintéző vagy hivatal azonosító jelzése;

                                          b)

                                          a második bélyegzőt a hitelesítés évének utolsó két számjegye alkotja egy hatszögben.

                              3.1.1.2.

                              A részleges EK-elsőhitelesítési jelzést egyedül az első jel alkotja. Ez pecsétként is szolgál.

            3.2.   A jelzések alakja és méretei

                  3.2.1.

                  A csatolt rajzok mutatják a 3.1. pontban megállapított EK-elsőhitelesítési jelzésekben a betűk és számok alakját, méreteit és kontúrját; az első két rajz a bélyegző különböző részeit mutatja, a harmadik pedig példa a bélyegzőre. A rajzokon megadott méretek relatív számértékek; a kis „e” betű és a hatszög területe köré írt kör átmérőjének függvényei.
                  A jelek köré írt körök tényleges átmérője 1,6 mm, 3,2 mm, 6,3 mm, 12,5 mm.

                  3.2.2.

                  A tagállamok mérésügyi szervei kölcsönösen kicserélik a mellékelt rajzokon szereplő modelleknek megfelelő EK-elsőhitelesítési jelzések eredeti rajzait.

            3.3.   A jelzések elhelyezése

                  3.3.1.

                  A végleges EK-hitelesítési jelzés a műszeren az arra kijelölt helyen helyezik el, ha az teljesen hitelesített és az EK-előírásoknak megfelelőként elismert.

                  3.3.2.

                  A részleges EK-hitelesítési jelzés elhelyezése:

                              3.3.2.1.

                              Ha a hitelesítést több szakaszban végzik olyan műszeren vagy műszerrészen, amely a nem az üzembe helyezés helyén végzett műveletekre előírt feltételeknek megfelel, azon a helyen, ahol a bélyegződátumot rögzítik, vagy bármilyen egyéb, az egyedi irányelvekben előírt helyen.

                              3.3.2.2.

                              Pecsétként minden esetben az egyedi irányelvekben előírt helyeken.

      III. MELLÉKLET

         A.   RÉSZ

         A hatályon kívül helyezett irányelv és egymást követő módosításainak listája

      (lásd a 20. cikket)

                  A Tanács 71/316/EGK irányelve
                  (HL L 202., 1971.9.6., 1. o.)

                  Az 1972. évi csatlakozási okmány I. melléklet X.12. pontja
                  (HL L 73., 1972.3.27., 118. o.)

                  A Tanács 72/427/EGK irányelve
                  (HL L 291., 1972.12.28., 156. o.)

                  Az 1979-es csatlakozási okmány, I. melléklet, X.A. pont
                  (HL L 291., 1979.11.19., 108. o.)

                  A Tanács 83/575/EGK irányelve
                  (HL L 332., 1983.11.28., 43. o.)

                  Az 1985. évi csatlakozási okmány I. melléklet IX.A.7. pontja
                  (HL L 302., 1985.11.15., 212. o.)

                  A Tanács 87/354/EGK irányelve
                  (HL L 192., 1987.7.11., 43. o.)

                  Kizárólag az 1. cikkben és a melléklet 4. pontjában a 71/316/EGK irányelvre történő hivatkozásokat illetően

                  A Tanács 87/355/EGK irányelve
                  (HL L 192., 1987.7.11., 46. o.)

                  A Tanács 88/665/EGK irányelve
                  (HL L 382., 1988.12.31., 42. o.)

                  Kizárólag az 1. cikk, 1. pontja

                  Az 1994. évi csatlakozási okmány, I. melléklet, XI.C.VII.1. pontja
                  (HL C 241., 1994.8.29., 211. o.)

                  A Tanács 807/2003/EK rendelete
                  (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.)

                  Kizárólag a III. melléklet, 5. pontja

                  A 2003. évi csatlakozási okmány, II. melléklet, I.D.1. pontja
                  (HL L 236., 2003.9.23., 64. o.)

                  A Tanács 2006/96/EK irányelve
                  (HL L 363., 2006.12.20., 81. o.)

                  Kizárólag az 1. cikkben és a melléklet B.1. pontjában a 71/316/EGK irányelvre történő hivatkozásokat illetően

                  A Bizottság 2007/13/EK irányelve
                  (HL L 73., 2007.3.13., 10. o.)

         B.   RÉSZ

         A nemzeti jogba való átültetésre előírt határidők listája

      (lásd a 20. cikket)

                  Irányelv

                  Az átültetés határideje

                  71/316/EGK

                  1973. január 30.

                  83/575/EGK

                  1985. január 1.

                  87/354/EGK

                  1987. december 31.

                  87/355/EGK

                  1987. december 31.

                  2006/96/EK

                  2007. január 1.

                  2007/13/EK

                  2008. március 9.

      IV. MELLÉKLET

         MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

                  71/316/EGK irányelv

                  Ez az irányelv

                  1. cikk, (1) bekezdés, a) pont

                  1. cikk, (1) bekezdés, a) pont és 1. cikke (2) bekezdés

                  1. cikk, (1) bekezdés, b) pont

                  1. cikk, (1) bekezdés, b) pont

                  1. cikk, (1) bekezdés, c) pont

                  1. cikk, (1) bekezdés, c) pont

                  1. cikk, (2) bekezdés

                  1. cikk, (3) bekezdés

                  1. cikk, (3) bekezdés

                  1. cikk, (4) bekezdés

                  1. cikk, (4) bekezdés, első albekezdés,

                  1. cikk, (5) bekezdés

                  1. cikk, (4) bekezdés, második albekezdés

                  1. cikk, (6) bekezdés

                  2. cikk (1) bekezdés

                  2. cikk, (2) bekezdés

                  2. cikk, (2) bekezdés

                  2. cikk, (3) bekezdés

                  2. cikk, (3) bekezdés

                  2. cikk, (4) bekezdés

                  2. cikk, (4) bekezdés

                  2. cikk, (5) bekezdés

                  2. cikk, (5) bekezdés

                  2. cikk, (1) bekezdés

                  3. cikk, bevezető mondatrész

                  3. cikk, bevezető mondatrész

                  3. cikk, első francia bekezdés

                  3. cikk, a) pont

                  3. cikk, második francia bekezdés

                  3. cikk, b) pont

                  4. cikk, első mondat

                  4. cikk, első és második albekezdés

                  4. cikk, második mondat

                  4. cikk, harmadik albekezdés

                  5. cikk (1) bekezdés

                  5. cikk, (1) bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, bevezető mondatrész

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, bevezető mondatrész

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, első francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, a) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, második francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, b) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, harmadik francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, c) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, negyedik francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, d) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, bevezető mondatrész

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, bevezető mondatrész

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, első francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, a) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, második francia bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés, b) pont

                  5. cikk, (2) bekezdés, negyedik albekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, negyedik albekezdés

                  5. cikk, (3) bekezdés

                  5. cikk, (3) bekezdés

                  6. cikk

                  6. cikk

                  7. cikk, (1), (2) és (3) bekezdés

                  7. cikk, (1), (2) és (3) bekezdés

                  7. cikk, (4) bekezdés, első mondat

                  7. cikk, (4) bekezdés, első albekezdés

                  7. cikk, (4) bekezdés, második mondat

                  7. cikk, (4) bekezdés, második albekezdés

                  7. cikk, (4) bekezdés, harmadik mondat

                  7. cikk, (4) bekezdés, harmadik albekezdés

                  7. cikk, (5) bekezdés

                  7. cikk, (5) bekezdés

                  8. cikk, (1) bekezdés, a) pont

                  8. cikk, (1) bekezdés

                  8. cikk, (1) bekezdés, b) pont

                  8. cikk, (2) bekezdés

                  8. cikk, (2) bekezdés

                  8. cikk, (3) bekezdés

                  8. cikk, (3) bekezdés

                  8. cikk, (4) bekezdés

                  9. cikk, (1) bekezdés

                  9. cikk, (1) bekezdés

                  9. cikk, (2) bekezdés, bevezető mondatrész

                  9. cikk, (2) bekezdés, bevezető mondatrész

                  9. cikk, (2) bekezdés, első francia bekezdés

                  9. cikk, (2) bekezdés, a) pont

                  9. cikk, (2) bekezdés, második francia bekezdés

                  9. cikk, (2) bekezdés, b) pont

                  9. cikk, (2) bekezdés, harmadik francia bekezdés

                  9. cikk, (2) bekezdés, c) pont

                  9. cikk, (2) bekezdés, negyedik francia bekezdés

                  9. cikk, (2) bekezdés, d) pont

                  10. és 11. cikk

                  10. és 11. cikk

                  12., 13. és 14. cikk

                  12., 13. és 14. cikk

                  15. cikk

                  15. cikk

                  16. cikk, első mondat

                  16. cikk, első bekezdés

                  16. cikk, második mondat

                  16. cikk, második bekezdés

                  17. cikk

                  —

                  18. cikk, (1) bekezdés

                  17. cikk, (1) bekezdés

                  18. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés

                  17. cikk, (2) bekezdés

                  18. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  18. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  19. cikk

                  18. cikk

                  20. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  20. cikk, (2) bekezdés

                  19. cikk

                  —

                  20. és 21. cikk

                  21. cikk

                  22. cikk

                     I. melléklet

                     I. melléklet

                  1. és 1.1. pont

                  1. és 1.1. pont

                  1.2. pont, bevezető mondatrész

                  1.2. pont, bevezető mondatrész

                  1.2. pont, első francia bekezdés

                  1.2. pont, a) pont

                  1.2. pont, második francia bekezdés

                  1.2. pont, b) pont

                  1.2. pont, harmadik francia bekezdés

                  1.2. pont, c) pont

                  1.2. pont, negyedik francia bekezdés

                  1.2. pont, d) pont

                  1.2. pont, ötödik francia bekezdés

                  1.2. pont, e) pont

                  1.3. pont

                  1.3. pont

                  1.3.1. pont, bevezető mondatrész

                  1.3.1. pont, bevezető mondatrész

                  1.3.1. pont, első francia bekezdés

                  1.3.1. pont, a) pont

                  1.3.1. pont, második francia bekezdés

                  1.3.1. pont, b) pont

                  1.3.1. pont, harmadik francia bekezdés

                  1.3.1. pont, c) pont

                  1.3.1. pont, negyedik francia bekezdés

                  1.3.1. pont, d) pont

                  1.3.2–5. pont

                  1.3.2–5. pont

                  5.2. pont

                  5.1. pont

                  5.3. pont

                  5.2. pont

                  5.4. pont

                  5.3. pont

                  6–6.4. pont

                  6–6.4. pont

                     II. melléklet

                     II. melléklet

                  —

                     III. melléklet

                  —

                     IV. melléklet


title: Council Directive 87/18/EEC of 18 December 1986 on the harmonization of laws, regulations and administrative provisions relating to the application of the principles of good laboratory practice and the verification of their applications for tests on chemical substances

text:
Avis juridique important

|

31987L0018

Official Journal L 015 , 17/01/1987 P. 0029 - 0030 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195

A TANÁCS IRÁNYELVE(1986. december 18.)a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek alkalmazására és annak a vegyi anyagokkal végzett kísérleteknél történő alkalmazásának ellenőrzésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről(87/18/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére[1],,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],mivel a legutóbb a 84/449/EGK irányelvvel[3] módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv[4] előírja, hogy a vegyi anyagokon az embert és a környezetet érintő lehetséges kockázatok megállapítása érdekében vizsgálatokat kell végezni;mivel a legutóbb a 87/19/EGK irányelvvel[5] módosított 75/318/EGK irányelv[6] és a legutóbb a 87/20/EGK irányelvvel[7] módosított 81/852/EGK irányelv[8] meghatározza, hogy a gyógyszerkészítményeken a Közösség területén hatályos, a vegyi anyagokra vonatkozó helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek megfelelően végzett, nem klinikai vizsgálatokat kell végrehajtani;mivel a peszticidekben található hatóanyagok vizsgálatát a 67/548/EGK irányelvben meghatározott előírásoknak megfelelően és ily módon a vegyi anyagokra vonatkozó helyes laboratóriumi gyakorlatnak megfelelően kell végezni;mivel az említett vizsgálatokra alkalmazandó módszerek a 67/548/EGK irányelv V. mellékletében kerülnek megállapításra;mivel a 67/548/EGK irányelv által meghatározott vizsgálatok végzése során be kell tartani a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveit annak biztosítása érdekében, hogy az eredmények összeegyeztethetőek és kiváló minőségűek legyenek;mivel a Bizottság rövid időn belül javaslatot szándékozik a Tanács elé terjeszteni egy olyan irányelvre vonatkozóan, amelynek célja a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek való megfelelés tanúsítása;mivel a tagállamok laboratóriumi gyakorlatában mutatkozó eltérések miatt megismételt vizsgálatok csökkentik a vizsgálatokra szánt forrásokat;mivel a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Tanácsa 1981. május 12-én határozatot fogadott el a vegyipari termékek értékelésére vonatkozó adatok kölcsönös elfogadásáról; mivel 1983. július 26-án a helyes laboratóriumi gyakorlat betartásának kölcsönös elismeréséről szóló ajánlást bocsátott ki;mivel az állatok védelme érdekében szükséges az állatokon végzett kísérletek számának csökkentése; mivel a szabványos és elismert módszerek alkalmazásával szerzett vizsgálati eredmények kölcsönös elismerése alapvető feltétel az említett kísérletek számának csökkentésében;mivel szükséges egy olyan eljárás kidolgozása, amely lehetővé teszi a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek gyors alkalmazását,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak annak biztosítása érdekében, hogy a 67/548/EGK irányelvnek megfelelően, a vegyipari termékek vizsgálatát végző laboratóriumok eleget tegyenek az OECD Tanácsa 1981. május 12-i, a vegyipari termékek értékelésére vonatkozó adatok kölcsönös elfogadásáról szóló határozatának 2. mellékletében meghatározott helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek.(2) Az (1) bekezdés abban az esetben is alkalmazandó, ha más közösségi rendelkezések írják elő a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek alkalmazását a vegyipari termékeken végzett vizsgálatok tekintetében, azok biztonságának értékelése érdekében az emberre és/vagy a környezetre nézve.2. cikkA vizsgálati eredmények közlésekor az 1. cikkben említett laboratóriumoknak igazolniuk kell, hogy a vizsgálatokat az említett cikkben szereplő helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek megfelelően végezték.3. cikk(1) A tagállamok elfogadják a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelvei betartásának ellenőrzéséhez szükséges intézkedéseket. Ezen intézkedések különösen az OECD-nek az adott területre vonatkozó ajánlásai szerinti ellenőrző vizsgálatokat foglalják magukban.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelvei betartásának az (1) bekezdésben említettek szerinti ellenőrzéséért felelős hatóság vagy hatóságok nevét. Erről a Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.4. cikkAz 1. cikkben említett helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek módosításait a 67/548/EGK irányelv 21. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően lehet elfogadni.5. cikk(1) Amennyiben ezen irányelv hatálybalépését követően közösségi rendelkezések a vegyipari termékek vizsgálatára a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek alkalmazását írják elő, a tagállamok a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveire hivatkozva nem tilthatják, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják vegyipari termékek forgalomba hozatalát, ha az érintett laboratóriumok által alkalmazott alapelvek megfelelnek az 1. cikkben említett alapelveknek.(2) Amennyiben egy tagállam alapos bizonyítékok alapján megállapítja, hogy a helyes laboratóriumi gyakorlat alapelveinek alkalmazása és azok vegyi anyagokon végzett vizsgálatokra történő alkalmazásának ellenőrzése azt mutatja, hogy bár a vegyi anyag vizsgálata ezen irányelv követelményeinek megfelelően történt, az mégis veszélyt jelent az emberre és a környezetre, a tagállam átmenetileg megtilthatja vagy különleges feltételekhez kötheti az említett anyagnak a területén történő forgalomba hozatalát. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot, és indokolja döntését.A Bizottság hat héten belül konzultál az érintett tagállamokkal, majd véleményt nyilvánít, és haladéktalanul meghozza a megfelelő intézkedéseket.Amennyiben a Bizottság szükségesnek ítéli ezen irányelv technikai kiigazítását, a kiigazításokat a Bizottság vagy a Tanács a 4. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el. Ebben az esetben a védintézkedéseket elfogadó tagállam az említett kiigazítások hatálybalépéséig fenntarthatja azokat.6. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1988. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Kelt Brüsszelben, 1986. december 18-án.a Tanács részérőlaz elnökM. JOPLING[1] HL C 120., 1986.5.20., 177. o.[2] HL C 354., 1985.12.31., 5. o.[3] HL L 251., 1984.9.19., 1. o.[4] HL 196., 1967.8.16., 1. o.[5] HL L 15., 1987.1.17., 31. o.[6] HL L 147., 1975.6.9., 1. o.[7] HL L 15., 1987.1.17., 34. o.[8] HL L 317., 1981.11.6., 16. o.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2006/114/EK irányelve ( 2006. december 12. ) a megtévesztő és összehasonlító reklámról (kodifikált változat)   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               27.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 376/21

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/114/EK IRÁNYELVE

   (2006. december 12.)
   a megtévesztő és összehasonlító reklámról
   (kodifikált változat)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               A megtévesztő és összehasonlító reklámról szóló, 1984. szeptember 10-i 84/450/EGK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az irányelvet kodifikálni kell.

               (2)

               A tagállamokban a megtévesztő reklámra vonatkozó hatályban levő jogszabályok nagy mértékben különböznek. A reklám az egyes tagállamok határain túl terjed, és ezért közvetlen hatása van a belső piac zavartalan működésére.

               (3)

               A megtévesztő és a meg nem engedett összehasonlító reklám a belső piacon belül a verseny torzulásához vezethet.

               (4)

               A reklám, akár szerződéskötést eredményez, akár nem, kihatással van a fogyasztók és a kereskedők gazdasági jólétére.

               (5)

               A tagállamok üzleti vállalkozásokat megtévesztő reklámokra vonatkozó jogszabályai közötti különbségek akadályozzák a nemzeti határokon átnyúló reklámkampányok kivitelezését és így hatással vannak az áruk szabad mozgására, valamint a szolgáltatásnyújtás szabadságára.

               (6)

               A belső piac megvalósítása sokféle választási lehetőséget foglal magában. Azért, hogy a fogyasztók és a kereskedők a belső piacot a lehető legjobban használhassák, illetve használják ki, és mivel a reklám rendkívül fontos szerepet játszik abban, hogy Közösség-szerte az áruk és szolgáltatások számára hatékony piacok nyíljanak meg, az összehasonlító reklám formáját és tartalmát meghatározó alapvető rendelkezéseknek egységesnek kell lenniük, valamint össze kell hangolni az összehasonlító reklám feltételeit a tagállamokban. Ha ezek a feltételek teljesülnek, ez segíteni fogja a különféle összehasonlítható termékek előnyeinek tárgyilagos bemutatását. Az összehasonlító reklám az áruk és szolgáltatások nyújtói közötti versenyt is serkentheti a fogyasztók javára.

               (7)

               Objektív minimumkövetelményeket kell meghatározni annak meghatározására, hogy a reklám megtévesztő-e.

               (8)

               Az összehasonlító reklám, amennyiben jelentős, lényeges, ellenőrizhető és jellemző tulajdonságokat hasonlít össze és nem megtévesztő, megbízható eszköz lehet arra nézve, hogy tájékoztassa a fogyasztókat a fogyasztók előnyére. Kívánatos az összehasonlító reklám fogalmának olyan széles értelmezése, hogy az összehasonlító reklám minden fajtájára kiterjedjen.

               (9)

               Az összehasonlítást illetően meg kell állapítani az összehasonlító reklám megengedett feltételeit, hogy meg lehessen határozni, melyek azok az összehasonlító reklámmal kapcsolatos gyakorlatok, amelyek torzíthatják a versenyt, károsak lehetnek a versenytársakra nézve és kedvezőtlenül befolyásolhatják a fogyasztók döntését. A megengedett összehasonlító reklám e feltételeinek tartalmazniuk kell az áruk és szolgáltatások tulajdonságai tárgyilagos összehasonlításának kritériumait.

               (10)

               A szerzői jogra vonatkozó nemzetközi egyezmények, valamint a szerződéses és a szerződésen kívüli felelősségre vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazandók abban az esetben, ha az összehasonlító reklámban harmadik felek által végzett összehasonlító vizsgálatok eredményeire hivatkoznak, vagy ezeket az eredményeket adják meg.

               (11)

               Az összehasonlító reklám feltételei együttesen alkalmazandók, és összességükben kell őket figyelembe venni. A Szerződéssel összhangban a tagállamoknak kell kiválasztaniuk e feltételek végrehajtásának formáit és módszereit, ha ezeket a formákat és módszereket ez az irányelv még nem rögzítette.

               (12)

               Ezekhez a feltételekhez tartoznak különösen a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletből (5), és különösen a rendelet 13. cikkének rendelkezéseiből adódó előírások, továbbá a mezőgazdasági tárgyú egyéb közösségi rendelkezésekből adódó előírások betartása.

               (13)

               A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (6) 5. cikke értelmében a lajstromozott védjegy a jogosultjának kizárólagos jogokat biztosít, köztük azt a jogot, hogy megakadályozza, hogy harmadik felek azonos árukkal vagy szolgáltatásokkal, vagy adott esetben más árukkal kapcsolatban a gazdasági tevékenység körében a védjeggyel azonos vagy hozzá hasonló bármiféle megjelölést használjanak.

               (14)

               Az összehasonlító reklám hatékonnyá tétele érdekében azonban szükséges lehet valamely versenytárs áruinak vagy szolgáltatásainak azonosítása olyan védjegyre vagy kereskedelmi névre való hivatkozással, amelynek az említett versenytárs a jogosultja.

               (15)

               A versenytárs védjegyének, kereskedelmi nevének vagy egyéb megkülönböztető jelzéseinek ilyen használata nem jelenti harmadik fél e kizárólagos jogának megsértését, ha megfelel ezen irányelv feltételeinek, mivel ebben az esetben célja csupán a különbségtétel és ezzel a különbségek tárgyilagos kiemelése.

               (16)

               Azoknak a személyeknek vagy szervezeteknek, akiknek (amelyeknek) a nemzeti jog szerint jogosan érdekük fűződik az ügyhöz, lehetőséggel kell rendelkezniük arra, hogy eljárást indítsanak a megtévesztő és a meg nem engedett összehasonlító reklámmal szemben, akár bíróság előtt, akár olyan közigazgatási hatóság előtt, amely illetékes panaszok elbírálására vagy megfelelő bírósági eljárás kezdeményezésére.

               (17)

               A bíróságoknak vagy a közigazgatási hatóságoknak olyan hatáskörrel kell rendelkezniük, amely feljogosítja őket arra, hogy elrendeljék vagy elérjék a megtévesztő és a meg nem engedett összehasonlító reklám megszüntetését. Bizonyos esetekben kívánatos lehet, hogy megtiltsák a megtévesztő és a meg nem engedett összehasonlító reklámot, még annak közzététele előtt. Azonban ez semmiképpen sem jelenti azt, hogy a tagállamok kötelesek lennének olyan rendelkezéseket bevezetni, amelyek a reklám rendszeres, előzetes ellenőrzését követelik meg.

               (18)

               Az autonóm testületek által gyakorolt, a megtévesztő és a meg nem engedett összehasonlító reklám kiküszöbölésére irányuló önkéntes ellenőrzés szükségtelenné teheti a közigazgatási vagy bírósági eljárást, ennek következtében bátorítandó.

               (19)

               A bizonyítási terhet ugyan a nemzeti jog határozza meg, mégis helyénvaló a bíróságoknak és a közigazgatási hatóságoknak lehetőséget adni arra, hogy a kereskedőktől bizonyíték szolgáltatását követeljék meg az általuk előterjesztett tényszerű követelések megalapozottságára vonatkozóan.

               (20)

               A belső piac megfelelő működése érdekében szükség van az összehasonlító reklám szabályozására. Ezért közösségi szintű fellépésre van szükség. Erre a legalkalmasabb eszköz egy irányelv, mert az irányelv egységes általános elveket állapít meg, ugyanakkor a tagállamokra bízza az e célok eléréséhez szükséges forma és alkalmas módszer megválasztását. Ez összhangban áll a szubszidiaritás elvével.

               (21)

               Ez az irányelv nem érinti az irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, az I. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Ezen irányelv célja, hogy a kereskedőket megvédje a megtévesztő reklámmal és annak tisztességtelen következményeivel szemben, valamint hogy megállapítsa azokat a feltételeket, amelyek mellett az összehasonlító reklám megengedett.
   2. cikk
   Ezen irányelv alkalmazásában:

               a)

               reklám: egy kereskedelmi, ipari, kézműipari vagy szakmai tevékenység keretében bármilyen formában, az árucikkek vagy szolgáltatások – beleértve az ingatlanokat, a jogokat és kötelezettségeket is – értékesítésének előmozdítása érdekében megfogalmazott állítás;

               b)

               megtévesztő reklám: minden olyan reklám, amely bármilyen módon – beleértve a megjelenítését is – megtéveszti vagy megtévesztheti azokat a személyeket, akik felé irányul, vagy akiknek a tudomására juthat, és megtévesztő jellege miatt befolyásolhatja e személyek gazdasági magatartását, vagy amely ugyanilyen okok miatt kárt okoz vagy kárt okozhat valamely versenytársnak;

               c)

               összehasonlító reklám: minden olyan reklám, amely közvetlenül vagy közvetve felismerhetővé tesz valamely versenytársat, vagy a versenytárs által kínált árukat vagy szolgáltatásokat;

               d)

               kereskedő: az a természetes vagy jogi személy, aki illetve amely kereskedelmi, ipari, kézműipari vagy szakmai tevékenységével összefüggő célok érdekében jár el, valamint aki a kereskedő nevében vagy javára jár el;

               e)

               a magatartási kódex felelőse: az a jogalany, ideértve a kereskedőt vagy kereskedők csoportját is, aki, illetve amely felelős a magatartási kódex kidolgozásáért és felülvizsgálatáért és/vagy e kódex azon személyek általi betartásának nyomon követéséért, akik azt magukra nézve kötelezőnek ismerik el.

         3. cikk
   A reklám megtévesztő jellegének megállapításakor figyelembe kell venni a reklám minden elemét, különösen a reklámba foglalt bármely olyan információt, amely a következőkre vonatkozik:

               a)

               az áruk vagy szolgáltatások jellemzői, mint a hozzáférhetőség, természet, kivitelezés, összetétel, a gyártás vagy szolgáltatás módszere és időpontja, adott célra való alkalmasság, felhasználás, mennyiség, pontos leírás, földrajzi vagy kereskedelmi eredet, vagy a használattól várható eredmények, vagy az árun vagy szolgáltatáson végrehajtott vizsgálat vagy ellenőrzés eredménye és főbb jellemzői;

               b)

               az ár vagy az ár megállapításának módja, és azok a feltételek, amelyekkel az árut szállítják vagy a szolgáltatást nyújtják;

               c)

               a reklámozó természete, sajátosságai és jogai, mint azonossága és vagyona, képesítései és ipari, kereskedelmi vagy szellemi tulajdonjogai, vagy díjai és kitüntetései.

         4. cikk
   Az összehasonlítás tekintetében az összehasonlító reklám a következő feltételek teljesülése esetén megengedett:

               a)

               ezen irányelv 2. cikkének b) pontja, 3. cikke, és 8. cikkének(1) bekezdése, vagy a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv) (7) 6. és 7. cikke értelmében nem megtévesztő;

               b)

               azonos szükségleteket kielégítő vagy azonos rendeltetésű árukat vagy szolgáltatásokat hasonlít össze;

               c)

               tárgyilagosan hasonlítja össze ezen áruk és szolgáltatások egy vagy több jelentős, lényeges, ellenőrizhető és jellemző tulajdonságát, amelybe az ár is beletartozhat;

               d)

               nem rontja vagy becsmérli valamely versenytárs védjegyének, kereskedelmi nevének, más megkülönböztető jelzéseinek, áruinak, szolgáltatásainak, tevékenységeinek vagy körülményeinek a hírét;

               e)

               eredetmegjelöléssel rendelkező termékeknél minden esetben azonos megjelölésű termékekre vonatkozik;

               f)

               nem használja ki tisztességtelen módon valamely versenytárs védjegyének, kereskedelmi nevének vagy egyéb megkülönböztető jelzéseinek vagy a versenytárs termékek eredetmegjelölésének a hírnevét;

               g)

               az árut vagy szolgáltatást nem egy védett védjeggyel vagy védett kereskedelmi névvel ellátott áru vagy szolgáltatás utánzataként vagy másolataként mutatja be;

               h)

               nem idézi elő a piacon a kereskedőknek, a reklámozónak és versenytársának, vagy a reklámozó és versenytársa védjegyének, kereskedelmi nevének, egyéb megkülönböztető jelzéseinek, áruinak vagy szolgáltatásainak az összetévesztését.

         5. cikk
   (1)   A tagállamok a kereskedők és a versenytársak érdekében biztosítják a megtévesztő reklám leküzdésére és az összehasonlító reklámra vonatkozó rendelkezések betartásának kikényszerítésére alkalmas megfelelő és hatékony eszközöket.
   Ezek az eszközök magukban foglalják azokat a jogi rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik azon személyek vagy szervezetek számára, amelyeknek a nemzeti jog alapján jogos érdekük fűződik a megtévesztő reklám leküzdéséhez vagy az összehasonlító reklám szabályozásához, hogy

               a)

               bírósághoz forduljanak az ilyen reklám miatt;
               vagy

               b)

               az ilyen reklám ügyében olyan közigazgatási hatóság előtt eljárást indítsanak, amely hatáskörrel rendelkezik panaszok elbírálására, vagy megfelelő bírósági eljárás kezdeményezésére.

         (2)   Az egyes tagállamokra tartozik annak eldöntése, hogy az (1) bekezdés második albekezdésében hivatkozott jogorvoslati eszközök közül melyik álljon rendelkezésre, illetve hogy lehetővé tegyék-e a bíróságok vagy a közigazgatási hatóságok számára, hogy a panaszok intézéséhez megköveteljék az egyéb meglévő eljárások előzetes lefolytatását, beleértve azokat is, amelyeket a 6. cikk említ.
   Az egyes tagállamok dönthetik el, hogy:

               a)

               e jogorvoslati eszközök egyenként vagy együttesen alkalmazhatók-e ugyanannak a gazdasági ágazatnak több kereskedőjével szemben;
               és

               b)

               e jogorvoslati eszközök alkalmazhatók-e a magatartási kódex felelősével szemben, amennyiben az adott kódex a jogi előírások be nem tartására ösztönöz.

         (3)   Az (1) és (2) bekezdésben említett rendelkezések szerint a tagállamok a bíróságokra vagy a közigazgatási hatóságokra ruházzák azokat a hatásköröket, amelyek felhatalmazzák azokat, hogy olyan esetekben, amikor úgy ítélik meg, hogy ezek az intézkedések szükségesek, figyelembe véve az ügyben felmerülő összes érdeket, és különösen a közérdeket:

               a)

               elrendeljék a megtévesztő vagy a meg nem engedett összehasonlító reklám megszüntetését, vagy az e reklám megszüntetésének elrendeléséhez szükséges megfelelő bírósági eljárást megindítsák,
               vagy

               b)

               ha a megtévesztő reklámot, vagy a meg nem engedett összehasonlító reklámot még nem tették közzé, de a közzététel küszöbön áll, elrendeljék a közzététel megtiltását vagy a közzététel megtiltásának elrendeléséhez szükséges bírósági eljárást megindítsák.

         Az első albekezdés akkor is alkalmazandó, ha nincsen tényleges veszteség vagy hátrány, illetve a reklámozó részéről felmerülő szándék vagy gondatlanság bizonyítékának hiányában is.
   A tagállamok ezen felül gondoskodnak arról, hogy az első albekezdésben említett intézkedéseket gyorsított eljárás keretében hozzák meg akár ideiglenes, vagy végleges hatállyal a tagállamok szabad mérlegelésétől függően.
   (4)   A tagállamok olyan jogosítványokat ruházhatnak a bíróságokra vagy a közigazgatási hatóságokra, amelyek alapján azok az olyan megtévesztő reklám vagy meg nem engedett összehasonlító reklám tartós hatásának kiküszöbölése céljából, amely reklám megszüntetését jogerős határozat már elrendelte, a következőket tehetik:

               a)

               követelik a határozat közzétételét, teljes egészében vagy részben, és olyan formában, amelyet megfelelőnek találnak;

               b)

               ezen felül követelik a helyesbítő nyilatkozat közzétételét.

         (5)   Az (1) bekezdés második albekezdésének b) pontjában említett közigazgatási hatóságok:

               a)

               összetételének olyannak kell lennie, hogy ne férhessen kétség pártatlanságukhoz;

               b)

               megfelelő hatáskörrel kell rendelkezniük ahhoz, hogy amikor a panaszokról döntenek, határozataik betartását hatékonyan tudják ellenőrizni és érvényesíteni;

               c)

               általában határozataikat indokolniuk kell.

         (6)   Amennyiben a (3) és (4) bekezdésben említett hatásköröket kizárólag közigazgatási hatóság gyakorolja, a határozatokat mindig meg kell indokolni. Ebben az esetben olyan eljárásokat kell biztosítani, amelyek révén a közigazgatási hatóság hatáskörének nem megfelelő vagy indokolatlan gyakorlása, vagy a fenti hatáskör gyakorlásának helytelen vagy indokolatlan elmulasztása a bíróságok által felülvizsgálható.
   6. cikk
   Ezen irányelv nem zárja ki, hogy autonóm testületek a megtévesztő vagy összehasonlító reklámot önkéntesen ellenőrizzék, és az 5. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett személyek vagy szervezetek ilyen testületekhez forduljanak, azzal a feltétellel, hogy az ilyen testületek előtti eljárások a szóban forgó cikkben említett bírósági vagy közigazgatási hatósági eljárásokon felül állnak rendelkezésre; a tagállamok ösztönözhetik az önkéntes ellenőrzést.
   7. cikk
   A tagállamok a bíróságokra vagy a közigazgatási hatóságokra ruházzák azokat a hatásköröket, amelyek az 5. cikkben hivatkozott polgári vagy közigazgatási eljárásokban felhatalmazzák őket arra, hogy:

               a)

               megköveteljék a reklámozótól, hogy bizonyítékot mutasson be a reklámban szereplő tényállítások hitelességéről, amennyiben a reklámozó és az eljárásban szereplő bármely másik fél jogos érdekeit tekintetbe véve az adott eset körülményei alapján ez a követelmény helyénvalónak tűnik, összehasonlító reklám esetében pedig megkövetelhetik, hogy a reklámozó az említett bizonyítékot rövid időn belül bemutassa;
               és

               b)

               a tényállításokat ne tekintsék megalapozottnak, ha az a) pontnak megfelelően kért bizonyítékot a reklámozó nem nyújtotta be, vagy azt a bíróság vagy a közigazgatási hatóság elégtelennek ítélte.

         8. cikk
   (1)   Ez az irányelv nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy olyan rendelkezéseket tartsanak fenn vagy fogadjanak el, amelyek a megtévesztő reklám tekintetében a kereskedők és versenytársak számára átfogóbb védelmet biztosítanak.
   Az első albekezdés az összehasonlítást illetően nem vonatkozik az összehasonlító reklámra.
   (2)   Ennek az irányelvnek a rendelkezései a meghatározott termékek és/vagy szolgáltatások reklámozására vonatkozó közösségi rendelkezések, illetve a reklám meghatározott médiumokban való közzétételére vonatkozó korlátozások vagy tilalmak sérelme nélkül alkalmazandók.
   (3)   Ennek az irányelvnek az összehasonlító reklámra vonatkozó rendelkezései nem kötelezik a Szerződés rendelkezéseinek megfelelően bizonyos áruk vagy szolgáltatások vonatkozásában reklámozási tilalmat fenntartó vagy bevezető tagállamokat, akár közvetlenül állapították meg a tilalmat, akár az adott tagállam joga alapján a kereskedelmi, ipari, kézműipari vagy szakmai tevékenység gyakorlásának szabályozásáért felelős testület vagy szervezet állapította meg azokat, hogy megengedjék ezen áruk vagy szolgáltatások összehasonlító reklámját. Ha ezek a tilalmak csak meghatározott médiumokra korlátozódnak, ez az irányelv csak arra a médiumára alkalmazandó, amelyekre a tilalmak hatálya nem terjed ki.
   (4)   Ez az irányelv nem akadályozhatja meg, hogy a tagállamok a Szerződés rendelkezéseivel összhangban a szakmai szolgáltatások reklámjaiban alkalmazott összehasonlításokra vonatkozó tilalmakat vagy korlátozásokat tartsanak fenn vagy rendeljenek el, akár közvetlenül, akár az adott tagállam joga alapján a szakmai szolgáltató tevékenység gyakorlásának szabályozásáért felelős testület vagy szervezet által.
   9. cikk
   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   10. cikk
   A 84/450/EGK irányelv hatályát veszti, az irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, az I. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
   11. cikk
   Ez az irányelv 2007. december 12-én lép hatályba.
   12. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2006. december 12-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. PEKKARINEN

      (1)  2006. október 26-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  Az Európai Parlament 2006. október 12-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2006. november 30-i határozata.

      (3)  HL L 250., 1984.9.19., 17. o. A legutóbb a 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 149., 2005.6.11, 22. o.) módosított irányelv.

      (4)  Lásd az I. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 93., 2006.3.31., 12. o.

      (6)  HL L 40., 1989.2.11., 1. o. A 92/10/EGK határozattal (HL L 6., 1992.1.11, 35. o.) módosított irányelv.

      (7)  HL L 149., 2005.6.11., 22. o.

      I. MELLÉKLET
      A. RÉSZ
      A hatályon kívül helyezett irányelv és annak módosításai

                  A Tanács 84/450/EGK irányelve
                  (HL L 250., 1984.9.19., 17. o)

                  Az Európai Parlament és a Tanács 97/55/EK irányelve
                  (HL L 290., 1997.10.23., 18. o)

                  Az Európai Parlament és a Tanács 2005/29/EK irányelve
                  (HL L 149., 2005.6.11., 22. o)

                  kizárólag a 14. cikk

            B. RÉSZ
      A nemzeti jogba való átültetésre és alkalmazásra előírt határidők listája

         (lásd a 10. cikket)

                  Irányelv

                  Átültetés határideje

                  Az alkalmazás dátuma

                  84/450/EGK

                  1986. október 1.

                  —

                  97/55/EK

                  2000. április 23.

                  —

                  2005/29/EK

                  2007. június 12.

                  2007. december 12.

      II. MELLÉKLET
      MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

                  84/450/EGK irányelv

                  Ez az irányelv

                  1. cikk

                  1. cikk

                  2. cikk, bevezető mondat

                  2. cikk, bevezető mondat

                  2. cikk, 1. pont

                  2. cikk, a) pont

                  2. cikk, 2. pont

                  2. cikk, b) pont

                  2. cikk, 2a. pont

                  2. cikk, c) pont

                  2. cikk, 3. pont

                  2. cikk, d) pont

                  2. cikk, 4. pont

                  2. cikk, e) pont

                  3. cikk

                  3. cikk

                  3a. cikk (1) bekezdés

                  4. cikk

                  4. cikk (1) bekezdés, első albekezdés, első mondat

                  5. cikk (1) bekezdés, első albekezdés

                  4. cikk (1) bekezdés, első albekezdés, második mondat

                  5. cikk (1) bekezdés, második albekezdés

                  4. cikk (1) bekezdés, második albekezdés

                  5. cikk (2) bekezdés, első albekezdés

                  4. cikk (1) bekezdés, harmadik albekezdés

                  5. cikk (2) bekezdés, második albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, első albekezdés, bevezető mondat

                  5. cikk (3) bekezdés, első albekezdés, bevezető mondat

                  4. cikk (2) bekezdés, első albekezdés, első francia bekezdés

                  5. cikk (3) bekezdés, első albekezdés, a) pont

                  4. cikk (2) bekezdés, első albekezdés, második francia bekezdés

                  5. cikk (3) bekezdés, első albekezdés, b) pont

                  4. cikk (2) bekezdés, első albekezdés, záró mondat

                  5. cikk (3) bekezdés, második albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, második albekezdés, bevezető mondat

                  5. cikk (3) bekezdés, harmadik albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, második albekezdés, első francia bekezdés

                  5. cikk (3) bekezdés, harmadik albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, második albekezdés, második francia bekezdés

                  5. cikk (3) bekezdés, harmadik albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, második albekezdés, záró mondat

                  5. cikk (3) bekezdés, harmadik albekezdés

                  4. cikk (2) bekezdés, harmadik albekezdés, bevezető mondat

                  5. cikk (4) bekezdés, bevezető mondat

                  4. cikk (2) bekezdés, harmadik albekezdés, első francia bekezdés

                  5. cikk (4) bekezdés, a) pont

                  4. cikk (2) bekezdés, harmadik albekezdés, második francia bekezdés

                  5. cikk (4) bekezdés, b) pont

                  4. cikk (3) bekezdés, első albekezdés

                  5. cikk (5) bekezdés

                  4. cikk (3) bekezdés, második albekezdés

                  5. cikk (6) bekezdés

                  5. cikk

                  6. cikk

                  6. cikk

                  7. cikk

                  7. cikk (1) bekezdés

                  8. cikk (1) bekezdés, első albekezdés

                  7. cikk (2) bekezdés

                  8. cikk (1) bekezdés, második albekezdés

                  7. cikk (3) bekezdés

                  8. cikk (2) bekezdés

                  7. cikk (4) bekezdés

                  8. cikk (3) bekezdés

                  7. cikk (5) bekezdés

                  8. cikk (4) bekezdés

                  8. cikk, első bekezdés

                  —

                  8. cikk, második bekezdés

                  9. cikk

                  —

                  10. cikk

                  —

                  11. cikk

                  9. cikk

                  12. cikk

                  —

                  I. melléklet

                  —

                  II. melléklet