title: A Bizottság 2007/32/EK Irányelve ( 2007. június 1. ) a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 96/48/EK tanácsi irányelv VI. mellékletének és a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv VI. mellékletének módosításáról (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               2.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 141/63

      A BIZOTTSÁG 2007/32/EK IRÁNYELVE

   (2007. június 1.)
   a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 96/48/EK tanácsi irányelv VI. mellékletének és a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv VI. mellékletének módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 1996. július 23-i 96/48/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 21c. cikkére,
   tekintettel a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2001. március 19-i 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 21b. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 96/48/EK irányelv 18. cikkével és a 2001/16/EK irányelv 18. cikkével összhangban az ajánlatkérő vagy annak hivatalos meghatalmazottja felkéri az általa erre a célra kiválasztott bejelentett szervezetet, hogy alkalmazza az említett irányelvek VI. mellékleteiben említett EK-hitelesítési eljárást.

               (2)

               A bejelentett szervezet által kiállított megfelelőségi tanúsítvány és a tanúsítványt kísérő műszaki dokumentumok alapján az ajánlatkérő vagy annak hivatalos meghatalmazottja EK-hitelesítési nyilatkozatot állít ki.

               (3)

               A 96/48/EK irányelv VI. mellékletének 2. pontja és a 2001/16/EK irányelv VI. mellékletének 2. pontja kiköti, hogy az alrendszert a következő szakaszok mindegyikében ellenőrizni kell: általános tervezés; az alrendszer megépítése, különösen az építőmérnöki munkák, a rendszerelemek összeállítása, általános beállítás; és az alrendszer végső ellenőrzése.

               (4)

               Az alrendszer végső ellenőrzésének jelenlegi koncepciója nem megfelelően egyértelmű és pontos. Ez annak ellenőrzéséből áll, hogy az alrendszer megfelel-e a 96/48/EK irányelv és a 2001/16/EK irányelv rendelkezéseinek és egyéb vonatkozó szabályozó rendelkezéseknek, valamint hogy üzembe helyezhető-e, különösen az egyéb alrendszerek interfészeinek üzemi körülmények közötti ellenőrzésével.

               (5)

               Mindazonáltal léteznek olyan vizsgálatok, amelyeket a gyártó végezhet el az elkülönített kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemen (IC) vagy alrendszeren, attól a végső környezettől függetlenül, amelyben az IC-t vagy az alrendszert üzembe helyezik és használják. Ezek a „kapcsolat nélküli” vizsgálatok, amelyek hasznosak és véglegesek, függetlenek attól a vasúti hálózattól, amelyen a gyártmányt üzembe helyezik.

               (6)

               Ezért indokolt a 96/48/EK irányelv és a 2001/16/EK irányelv VI. mellékletében rendelkezni a gyártó abbéli lehetőségéről, hogy kérelmezhesse az első lépés (tervezés vagy előállítási fázis) vizsgálatait, amelyek a bejelentett szervezet által kiállított közbenső hitelesítési nyilatkozatokhoz (ISV) vezetnek. Ezen ISV-k alapján a fővállalkozó vagy a gyártó képes lesz „EK közbenső IC- vagy alrendszer-megfelelőségi nyilatkozatot” összeállítani az érintett fázisra vonatkozóan.

               (7)

               A 96/48/EK és a 2001/16/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (8)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 96/48/EK tanácsi irányelv 21. cikkével létrehozott bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 96/48/EK irányelv VI. melléklete helyébe az ezen irányelv mellékletében szereplő szöveg lép.
   2. cikk
   A 2001/16/EK irányelv VI. melléklete helyébe az ezen irányelv mellékletében szereplő szöveg lép.
   3. cikk
   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2007. december 2. előtt megfeleljenek. A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokat hivatalos közzétételük alkalmával ilyen hivatkozásnak kell kísérni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2007. június 1-jén.

            a Bizottság részéről

         Jacques BARROT

            alelnök

      (1)  HL L 235., 1996.9.17., 6. o. A legutóbb a 2004/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 164., 2004.4.30., 114. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 110., 2001.4.20., 1. o. A legutóbb a 2004/50/EK irányelvvel módosított irányelv.

      MELLÉKLET

            „VI. MELLÉKLET
            ALRENDSZEREK HITELESÍTÉSI ELJÁRÁSA
            1.   BEVEZETŐ
            Az EK-hitelesítés az az eljárás, amely során a bejelentett szervezet ellenőrzi és tanúsítja, hogy egy alrendszer:

                        —

                        megfelel az irányelvben foglaltaknak,

                        —

                        megfelel a Szerződésből eredő egyéb rendelkezéseknek és üzembe helyezhető.

                  2.   SZAKASZOK
            A rendszeren a következő szakaszok mindegyikében ellenőrzést kell végrehajtani:

                        —

                        általános tervezés,

                        —

                        előállítás: az alrendszer megépítése, ezen belül például az építőmérnöki tevékenységek, a gyártás, a rendszerelemek összeszerelése és az általános beállítások,

                        —

                        az alrendszer végső ellenőrzése.

                  A tervezési fázis (beleértve a típusvizsgálatokat) és a előállítási fázis során a fővállalkozó (vagy a gyártó) vagy a Közösségben székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője vizsgálat iránti kérelmet nyújthat be első lépésben.
            Ebben az esetben ez(ek) a vizsgálat(ok) közbenső hitelesítési nyilatkozathoz (ISV) vezetnek, amelyet a fővállalkozó (vagy a gyártó) által kiválasztott bejelentett szervezet állít ki. A szervezet pedig »EK közbenső alrendszer-megfelelőségi nyilatkozatot« állít össze az érintett fázis(ok)ra vonatkozóan.
            3.   TANÚSÍTVÁNY
            Az EK-hitelesítésért felelős bejelentett szervezet kiállítja az ajánlatkérő vagy annak a Közösség területén letelepedett meghatalmazott képviselője számára a hitelesítési tanúsítványt, majd az ajánlatkérő vagy képviselője kiállítja az EK-hitelesítési nyilatkozatot azon tagállam felügyeleti szerve számára, amelyben az alrendszert felszerelik és/vagy működtetik.
            Az EK-hitelesítésért felelős bejelentett szervezet megvizsgálja az alrendszer tervezését és előállítását.
            Adott esetben, a bejelentett szervezet figyelembe veszi a »közbenső hitelesítési nyilatkozatot« (ISV) és annak érdekében, hogy kiállítsa az EK-hitelesítési tanúsítványt:

                        —

                        Ellenőrzi, hogy az alrendszer

                                    —

                                    a fővállalkozónak (vagy gyártónak) átadott, vonatkozó tervezési és előállítási ISV-k által lefedett, amennyiben a bejelentett szervezetet felkérték erre a két fázisra,

                                    —

                                    vagy előállításában megfelel a fővállalkozónak (vagy gyártónak) átadott, vonatkozó tervezési ISV-k által lefedett minden szempontnak, amennyiben a bejelentett szervezetet felkérték erre a tervezési fázisra.

                        —

                        Hitelesíti, hogy az ÁME követelményét helyesen teljesítik és megvizsgálja azokat a tervezési és előállítási elemeket, amelyeket a fővállalkozónak (vagy gyártónak) átadott, vonatkozó tervezési és/vagy előállítási ISV-k nem tárgyalnak.

                  4.   MŰSZAKI DOKUMENTÁCIÓ
            A hitelesítési nyilatkozatot kísérő műszaki dokumentációnak a következőket kell tartalmaznia:

                        —

                        az infrastruktúra esetében: építési tervek, a földmunkák és a megerősítési munkálatok jóváhagyási jegyzőkönyvei, betonozási vizsgálati és ellenőrzési jelentések, stb.,

                        —

                        más alrendszerek esetén: a kivitelezéssel megegyező általános és részletes tervrajzok, elektromos kapcsolási rajzok és a hidraulikus rendszer rajzai, vezérlőáramköri ábrák, adatfeldolgozó és automatikus rendszerek leírása, üzemeltetési és karbantartási kézikönyvek stb.,

                        —

                        az alrendszerbe beépített kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek listája, a 3. cikkben foglalt hivatkozás szerint,

                        —

                        az EK-megfelelőségi vagy használatra való alkalmasságról szóló nyilatkozatok példánya, amelyekkel a fent említett rendszerelemeket az irányelv 13. cikke értelmében el kell látni, csatolva hozzá, adott esetben, a vonatkozó számítási feljegyzéseket és a közös műszaki előírások alapján a bejelentett szervezetek által elvégzett próbákról és vizsgálatokról felvett jegyzőkönyvek,

                        —

                        adott esetben, a közbenső hitelesítési nyilatkozat(ok) (ISV) és – az ilyen esetben – EK közbenső alrendszer-megfelelőségi nyilatkozat(ok) kísérik az EK hitelesítési tanúsítványt, beleértve a bejelentett szervezet által az érvényességük tekintetében végzett hitelesítés eredményét,

                        —

                        az EK-hitelesítésért felelős bejelentett szervezet által kiadott és ellenjegyzett tanúsítvány, csatolva a vonatkozó számítási feljegyzéseket, amelyben igazolja, hogy a projekt megfelel ennek az irányelvnek és megemlíti az esetleges, a tevékenységek végrehajtása során észrevételezett és vissza nem vont fenntartásait; az igazoláshoz csatolni kell az ugyanezen testület által az 5.3. és 5.4. részben meghatározottak szerint elkészített ellenőrzési, illetve vizsgálati jelentést a testület feladatával kapcsolatban.

                  5.   FELÜGYELET

                        5.1.

                        Az EK-ellenőrzés célja annak biztosítása, hogy az alrendszer előállítása során a műszaki dokumentációból származó kötelezettségeket betartsák.

                        5.2.

                        A gyártás ellenőrzését végző bejelentett szervezetnek állandó bejutást kell biztosítani az építkezések helyszínére, a gyártóüzemekbe, a raktárterületekre és, ha indokolt, akkor az előregyártás és az ellenőrzés területeire, továbbá általában véve minden olyan helyre, amelyet a testület munkája végzéséhez szükségesnek tart megtekinteni. Az ajánlatkérő vagy a Közösség területén letelepedett meghatalmazott képviselője köteles elküldeni vagy elküldetni az összes, ezt a célt szolgáló dokumentumot, elsősorban az alrendszerre vonatkozó műszaki dokumentációt és kivitelezési terveket.

                        5.3.

                        Az ennek az irányelvnek való megfelelés érdekében a megvalósítás ellenőrzéséért felelős bejelentett szervezet időszaki felülvizsgálatot köteles végezni. Azok számára, akik a végrehajtásért felelősek, a bejelentett szervezetnek vizsgálati jelentést kell készítenie. Szükség esetén a szervezet igényt tarthat arra is, hogy jelen legyen bizonyos építési szakaszoknál.

                        5.4.

                        Ezenkívül a bejelentett szervezet előre be nem jelentett látogatásokat is tehet a munkaterületen vagy a gyártóüzemekben. Az ilyen látogatások idején a bejelentett szervezet teljes vagy részleges felülvizsgálatot végezhet. A megvalósításért felelős szervek részére ellenőrzési, illetve vizsgálati jelentést kell készítenie.

                  6.   BENYÚJTÁS
            Az alrendszer működőképességének hitelesítéséért felelős bejelentett szervezet által kiadott hitelesítési tanúsítvány alátámasztására a (4) bekezdésben említett teljes dokumentációt be kell nyújtani az ajánlatkérőnek vagy a Közösség területén letelepedett meghatalmazott képviselőjének. A dokumentációt csatolni kell az EK-hitelesítési nyilatkozathoz, amelyet az ajánlatkérő az érintett tagállam felügyeleti szervéhez köteles benyújtani.
            A dokumentációból egy példányt az ajánlatkérő köteles megtartani az alrendszer teljes élettartama alatt. Kérésre bármely más tagállamnak el kell küldeni a dokumentációt.
            7.   KÖZZÉTÉTEL
            Minden bejelentett szervezet köteles rendszeresen közzétenni a vonatkozó információkat a következőkről:

                        —

                        a megkapott EK-hitelesítés igénylései

                        —

                        a kiállított vagy elutasított közbenső hitelesítési nyilatkozatok (ISV-k)

                        —

                        a kiállított vagy elutasított hitelesítési tanúsítványok.

                  8.   NYELV
            Az EK-hitelesítési eljárásokkal kapcsolatos dokumentációkat és a levelezést annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén kell folytatni, amelyben az ajánlatkérő vagy a Közösségen belüli meghatalmazott képviselője letelepedett, vagy amely nyelvet az ajánlatkérő elfogad.”


title: A Tanács 91/496/EGK irányelve (1991. július 15.) a harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról, valamint a 89/662/EGK, 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelvek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0496

Hivatalos Lap L 268 , 24/09/1991 o. 0056 - 0068 finn különkiadás fejezet 3 kötet 39 o. 0045  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 39 o. 0045

		A Tanács 91/496/EGK irányelve(1991. július 15.)a harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról, valamint a 89/662/EGK, 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelvek módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],mivel a Szerződés II. mellékletében szereplő jegyzéken élő állatok szerepelnek;mivel a harmadik országokból érkező állatok állat-egészségügyi ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek közösségi szintű meghatározása elősegíti az ellátás biztonságát és a piac stabilitását, valamint az intézkedések összehangolása szükséges az állatok és az emberek egészségvédelmének biztosításához;mivel a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelv [3] 23. cikke különösen arról intézkedik, hogy a Tanácsnak meg kell határoznia az említett irányelvben említett, harmadik országokból behozott állatok ellenőrzésekor alkalmazandó szabályokat és általános elveket;mivel valamennyi, harmadik országokból származó állatszállítmányt a Közösség területére belépésekor okmányellenőrzésnek és azonossági vizsgálatnak kell alávetni;mivel a Közösség egész területén érvényes elveket kell meghatározni az illetékes állat-egészségügyi hatóságok által végzett fizikai vizsgálatok megszervezésére és nyomon követésére;mivel rendelkezéseket kell hozni védelmi szabályozásra; mivel ebben az összefüggésben a Bizottságnak képesnek kell lennie az eljárásra, különösen az érintett területek felkeresése és a körülményeknek megfelelő intézkedések elfogadása útján;mivel az ellenőrzési rendszer zavartalan működése érdekében engedélyezési eljárást kell kidolgozni, az állat-egészségügyi határállomásokat ellenőrizni kell és szükséges a harmadik országokból érkező élő állatok ellenőrzésére felhatalmazott tisztviselők cseréje;mivel a közös elvek közösségi szintű meghatározása annál is inkább szükséges, mivel a belső piac megvalósításának távlatában a belső határellenőrzést meg fogják szüntetni;mivel a 89/662/EGK [4], 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelveket módosítani kell ahhoz, hogy ezen irányelvvel összhangban legyenek;mivel szükségesnek tűnik határozott időre rendelkezni egyes átmeneti intézkedésekről az ezen irányelv által létrehozott új ellenőrzési rendszerre való átállás elősegítésére;mivel a Bizottságot meg kell bízni az irányelv alkalmazásához szükséges rendelkezések elfogadásával,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzését a tagállamok ezen irányelvvel összhangban végzik.(2) Az irányelv nem vonatkozik a nem kereskedelmi rendeltetésű, az utazókat kísérő kedvtelésből tartott állatok állat-egészségügyi vizsgálatára, a lófélék kivételével.2. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában a 90/425/EGK irányelv 2. cikkében foglalt meghatározások szükség szerint alkalmazandók.(2) Továbbá:a) "okmányellenőrzés": az állatot kísérő állatorvosi bizonyítványok vagy okmányok vizsgálata;b) "azonossági vizsgálat": kizárólag megtekintéssel történő vizsgálat annak ellenőrzésére, hogy az okmányok vagy bizonyítványok és az állatok egyezősége fennáll, illetve az állatokon jelen vannak és megfelelőek a kötelezően feltüntetett jelölések;c) "fizikai vizsgálat": az állat ellenőrzése, amely magában foglalhatja a mintavételezést és a laboratóriumi vizsgálatot, valamint adott esetben a karanténban végzett további vizsgálatokat is;d) "importőr": minden olyan természetes vagy jogi személy, aki állatokat mutat be a Közösségbe történő behozatal céljából;e) "szállítmány": ugyanolyan fajtájú, ugyanazon állat-egészségügyi bizonyítvánnyal vagy okmánnyal rendelkező, ugyanazon szállítóeszközzel szállított és ugyanazon harmadik országból vagy annak ugyanazon részéből származó állatok mennyisége;f) "állat-egészségügyi határállomás": bármely, az 1990. december 10-i, a harmadik országokból a Közösségbe behozott termékek állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról szóló 1990. december 10-i 90/675/EGK tanácsi irányelv [5] I. mellékletében említett valamely terület külső határának közvetlen közelében lévő, a 6. cikkel összhangban kijelölt és engedélyezett vizsgáló állomás.I. FEJEZETAz ellenőrzések megszervezése és nyomon követése3. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy:a) az importőrök kötelesek egy munkanappal korábban értesíteni az állat-egészségügyi határállomás állat-egészségügyi személyzetét, részletezve az állatok számát, fajtáját és a várható érkezési időpontot;b) az állatokat hatósági felügyelet alatt, közvetlenül a 6. cikkben említett határállomásra szállítják, vagy – adott esetben – a karanténközpontba a 10. cikk (1) bekezdése első albekezdésének második francia bekezdése szerint;c) az állatok nem hagyhatják el az állomást vagy központot, kivéve, ha – a 23. cikkben előírt eljárással összhangban elfogadandó különleges rendelkezések sérelme nélkül – bizonyítékot szolgáltattak:i. a 7. cikk (1) bekezdésének második fordulatában vagy a 8. cikkben előírt bizonyítvány formájában arra nézve, hogy a szóban forgó állatokon az állat-egészségügyi vizsgálatokat a 4. cikk (1) bekezdésével és (2) bekezdése a), b) és d) pontjával, valamint a 8. és 9. cikkével összhangban az illetékes hatóság számára kielégítő eredménnyel elvégezték;ii. arra nézve, hogy az állat-egészségügyi vizsgálatokat kifizették, és adott esetben a 10. cikk (1) bekezdésének második és harmadik francia bekezdésében, a 10. cikk (6) bekezdésében és a 12. cikk (2) bekezdésében előírt, bármely költséget fedező előleget letétbe helyeztek;d) a vámhatóság nem engedélyezi a szabad forgalomba bocsátást a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett területeken, kivéve, ha – a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban elfogadott különleges rendelkezések sérelme nélkül – bizonyítékot szolgáltattak arra nézve, hogy a c) pont követelményei teljesültek.(2) E cikk végrehajtásának részletes szabályait – amint annak szüksége felmerül – a 23. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el.4. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy – tekintet nélkül az állatok vámjogi sorsára – az állat-egészségügyi hatóság valamennyi harmadik országból érkező állatszállítmányt okmányellenőrzésnek és azonossági vizsgálatnak vet alá a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében felsorolt valamely területen fekvő és e célra engedélyezett állat-egészségügyi határállomásán, a következők ellenőrzésére:- a termékek eredete,- későbbi rendeltetési helyük, különösen átszállítás esetén vagy olyan állatoknál, amelyek kereskedelmét közösségi szinten nem harmonizálták, vagy amelyekre a rendeltetési hely szerinti tagállamra vonatkozó közösségi határozat által elismert, különleges követelmények vonatkoznak,- a bizonyítványokon vagy okmányokon feltüntetett adatok a közösségi szabályok által megkövetelt biztosítékokat nyújtják, vagy – olyan állatok esetében, amelyek kereskedelme közösségi szinten nem harmonizált – az irányelv alá tartozó egyes esetekben alkalmazandó nemzeti szabályok szerint megkövetelt biztosítékokat tartalmazzák.(2) A 8. cikk szerinti kivételek sérelme nélkül a hatósági állatorvosnak fizikai vizsgálatot kell végeznie az állat-egészségügyi határállomáson bemutatott állatokon. E vizsgálatnak ki kell terjednie különösen:a) az állatok klinikai vizsgálatára annak biztosítása érdekében, hogy az állatok megfelelnek a kísérő bizonyítványban vagy okmányban foglalt információknak, és hogy klinikai értelemben egészségesek.A 23. cikkben megállapított eljárással összhangban bizonyos feltételek fennállása esetén és az ugyanazon eljárásnak megfelelően megalkotandó szabályokkal összhangban el lehet térni egyes kategóriák és állatfajok egyedi klinikai vizsgálatának elvétől;b) a szükségesnek ítélt vagy a közösségi szabályokban előírt valamennyi laboratóriumi vizsgálat elvégzésére;c) a hatósági minták maradékanyagok szempontjából történő vizsgálatára és a lehető leggyorsabb elemzésére;d) az állatok nemzetközi szállítás során történő védelméről szóló 1977. július 18-i 77/489/EGK tanácsi irányelvben [6] foglalt minimumkövetelmények teljesítésének igazolására.A szállítás és adott esetben a rendeltetési állomásra vonatkozó kiegészítő követelmények későbbi ellenőrzése céljából a hatósági állatorvos a 90/425/EGK irányelv 20. cikkében meghatározott információcsere-rendszer útján közli a szükséges adatokat a rendeltetési tagállam illetékes hatóságaival.A hatósági állatorvos egyes feladatainak végzésében az irányítása alatt dolgozó, szakképzett személyzet segédkezhet.(3) Eltérve az első és második bekezdéstől, a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott területeken fekvő kikötőbe vagy repülőtérre érkező állatok azonosságvizsgálata és fizikai vizsgálata a rendeltetési hely adott kikötőjében vagy repülőterén is elvégezhető, amennyiben az adott kikötő vagy repülőtér rendelkezik a 6. cikkben említett állat-egészségügyi határállomással, továbbá az állatok ugyanazon hajón vagy repülőgépen folytatják útjukat, akár tengeren, akár levegőben. Ilyen esetekben az okmányellenőrzést végző illetékes hatóság akár közvetlenül, akár a helyi állat-egészségügyi hatóság útján a 90/425/EGK irányelv 20. cikkében meghatározott információcsere-rendszer útján értesíti a rendeltetési hely szerinti tagállam állat-egészségügyi határállomásának hatósági állatorvosát az állatok áthaladásáról.(4) Az e cikk alkalmazása során felmerült valamennyi költséget, állami visszatérítés nélkül a feladóra, a címzettre vagy azok képviselőire kell terhelni.(5) Az e cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat – ideértve az asszisztensek képzésére és képzettségére vonatkozó szabályokat – szükség szerint a 23. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el.5. cikkTiltott a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott területekre beléptetés, ha a vizsgálatok azt mutatják:a) a közösségi szinten harmonizált behozatali szabályok alá tartozó állatfajok – a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételekről szóló 90/426/EGK tanácsi irányelv [7] 19. cikkében előírt különleges feltételek sérelme nélkül – olyan harmadik ország területéről vagy területének olyan részéről származnak, amely nem szerepel az érintett fajokra a közösségi szabályokkal összhangban összeállított jegyzéken, vagy amelyekből közösségi határozat értelmében a behozatal tiltott;b) az a) pontban nem említett állatok nem felelnek meg az ezen irányelv hatálya alá tartozó egyes esetekre vonatkozó nemzeti szabályokban előírt követelményeknek;c) az állatok ragályos vagy közegészségügyi, állat-egészségügyi vagy a közösségi szabályokban meghatározott bármely más ok miatt kockázatot jelentő betegségben szenvednek, gyanítható, hogy ezektől szenvednek vagy ezektől fertőzöttek;d) a küldő harmadik ország nem tett eleget a közösségi szabályokban meghatározott követelményeknek;e) az állatok nincsenek útjuk folytatásához megfelelő állapotban;f) az állatot kísérő állatorvosi bizonyítvány vagy okmány nem felel meg a közösségi szabályok alapján meghatározott feltételeknek vagy – nem harmonizált szabályok esetén – az irányelv alá tartozó egyes esetekre vonatkozó nemzeti szabályokban meghatározott követelményeknek.Az e cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.6. cikk(1) Az állat-egészségügyi határállomásoknak meg kell felelniük e cikk követelményeinek.(2) Az állat-egészségügyi határállomásoknak:a) a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében hivatkozott valamely terület belépési pontján kell elhelyezkedniük.Ott, ahol a földrajzi kényszerűségek (mint például kirakodórakpart, vasútállomás vagy hágó) miatt szükséges, és feltéve, hogy ez esetben az állat-egészségügyi határállomás távol van olyan telepektől vagy helyektől, ahol ragályos betegséggel fertőzöttségre gyanús állatokat tartanak, megengedhető az állat-egészségügyi határállomásnak a belépési ponttól bizonyos távolságra elhelyezése is;b) olyan vámterületen kell elhelyezkedniük, amely lehetővé teszi más adminisztratív formalitások elvégzését, ideértve az importvámkezelést;c) kijelölésüket és engedélyezésüket a (3) bekezdéssel összhangban kell végezni;d) olyan hatósági állatorvos vezetése alatt kell állniuk, aki ténylegesen felelős az ellenőrzésekért. A hatósági állatorvost saját irányítása alatt dolgozó, szakképzett kisegítő személyzet is segítheti.(3) A tagállamok 1992. január 1-jéig, és miután a nemzeti hatóságok az állat-egészségügyi határállomásokat felvették a Bizottság szervezeti egységeivel egyetértésben összeállított, az A. mellékletben meghatározott minimális követelményeknek megfelelésüket igazoló jegyzékre, benyújtják a Bizottsághoz az állatok állat-egészségügyi ellenőrzéséért felelős állat-egészségügyi határállomások jegyzékét, valamint közlik a következő adatokat:a) az állat-egészségügyi határállomás jellege:- kikötő,- repülőtér,- közúti ellenőrzőpont,- vasúti ellenőrzőpont;b) a szóban forgó határállomáson a rendelkezésre álló szükséges felszerelés és állat-egészségügyi személyzet függvényében megvizsgálható állatok jellegét, feltüntetve minden olyan állatot, amely nem vizsgálható meg ezeken az állat-egészségügyi határállomásokon, törzskönyvezett lovak esetén pedig a külön engedéllyel rendelkező állat-egészségügyi határállomás nyitvatartási idejét;c) az állat-egészségügyi vizsgálatok végzésére kijelölt személyzet:- a hatósági állatorvosok száma, a határállomás nyitvatartási ideje alatt legalább egy hatósági állatorvos állandó ügyeletével,- a szakképzett kisegítő személyzet vagy asszisztensek létszáma;d) az alábbi tevékenységek elvégzésére rendelkezésre álló berendezések és helyiségek leírása:- okmányellenőrzés,- fizikai vizsgálat,- mintavétel,- a 4. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott általános vizsgálatok,- hatósági állatorvos által elrendelt különleges vizsgálatok;e) szükség esetén a vizsgálati eredmények függvényében az állatok elhelyezésére rendelkezésre álló helyiségek befogadóképessége;f) a különösen a többi állat-egészségügyi határállomással gyors információcserét lehetővé tevő berendezések jellege;g) a kereskedelem nagyságrendje (a határállomáson áthaladó állatok fajtája és mennyisége).(4) A Bizottság az illetékes nemzeti hatóságokkal együttműködve a (3) bekezdéssel összhangban ellenőrzi a kijelölt állat-egészségügyi határállomásokat, hogy meggyőződjön arról, hogy az állat-egészségügyi ellenőrzés szabályainak alkalmazása egységes, a különböző állat-egészségügyi határállomások ténylegesen rendelkeznek a szükséges infrastruktúrával és megfelelnek az A. mellékletben meghatározott minimumkövetelményeknek.1992. január 1. előtt a Bizottság jelentést nyújt be az Állandó Állat-egészségügyi Bizottságnak az első albekezdésben említett vizsgálat kimeneteléről, a jelentés következtetéseit figyelembe vevő javaslatokkal együtt, az állat-egészségügyi határállomások közösségi jegyzékének összeállítása céljából. Ezt a jegyzéket a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban hagyják jóvá és frissítik a későbbiekben.E jelentésnek le kell fednie valamennyi, az egyes tagállamok által feltárt problémát, amennyiben a (3) bekezdés első albekezdésében említett ellenőrzés 1992. január 1-jétől nagyszámú határállomás kizárását eredményezné.E problémák számításba vételével némely állat-egészségügyi határállomás működése fenntartható, és számukra legfeljebb három évet lehet biztosítani arra, hogy megfeleljenek ezen irányelv felszerelésre és építményre vonatkozó követelményeinek.A Bizottság közzéteszi az állat-egészségügyi határállomások jegyzékét és annak bármely későbbi módosítását az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.(5) Szükség esetén a Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban fogad el az e cikk alkalmazására vonatkozó bármely részletes szabályt.7. cikk(1) Ha azon állatfajtákat, amelyek behozatali szabályainak közösségi szintű harmonizálása nem történt meg, nem annak a tagállamnak a területén hozzák forgalomba, amely a 4. cikkben említett ellenőrzéseket végezte, a határállomás hatósági állatorvosa a törzskönyvezett és a 90/427/EGK irányelvben [8] előírt azonosító okmánnyal kísért lófélékre alkalmazandó különös követelmények sérelme nélkül:- ellátja az érintett személyt az állatokra vonatkozó eredeti okmányok egy vagy – az állatszállítmány megosztása esetén – több, egyenként hitelesített másolatával; ezen másolatok érvényessége a 10 napot nem haladhatja meg,- bizonyítványt ad ki a Bizottság által a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elkészítendő minta szerint, amely tanúsítja, hogy a 4. cikk (1) bekezdésében és (2) bekezdésének a), b) és d) pontjában említett ellenőrzések a hatósági állatorvos megelégedésére történtek, és pontosan meghatározza a vett minták jellegét, illetve a laboratóriumi vizsgálatok eredményét vagy azt, hogy azok mikorra várhatók,- bevonja az állatokat kísérő eredeti bizonyítványt vagy bizonyítványokat.(2) Az e cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.(3) Ha az (1) bekezdésben említett állatok áthaladtak az állat-egészségügyi határállomásokon, a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett területekre beléptetett állatok kereskedelme a 90/425/EGK irányelvben az állat-egészségügyi vizsgálatokra megállapított szabályokkal összhangban történik.A 90/425/EGK irányelv 20. cikkében meghatározott információcsere-rendszer útján a rendeltetési hely szerinti illetékes hatóságtól származó információnak különösen azt kell részleteznie, hogy:- az állatokat tagállamba vagy különleges követelményeket támasztó területre kívánják beszállítani,- a mintavételezés megtörtént, de az eredmények nem ismeretesek akkor, amikor a szállítóeszköz elhagyja az állat-egészségügyi határállomást.8. cikkA. A tagállamok biztosítják, hogy:1. a 90/425/EGK irányelv A. mellékletében nem említett fajú állatok behozatalának állat-egészségügyi ellenőrzéseit az alábbi előírásoknak megfelelően végzik:a) ha az állatokat közvetlenül azon tagállam valamely határállomásán mutatják be, amely be kívánja hozni azokat, az állatok ezen az állomáson esnek át a 4. cikkben előírt valamennyi vizsgálaton;b) ha az állatokat más tagállam állat-egészségügyi határállomásán mutatják be, az utóbbi előzetes beleegyezésével:i. vagy valamennyi, a 4. cikkben említett vizsgálatot elvégeznek az adott állomáson a rendeltetési hely szerinti tagállam nevében, különösen annak biztosítására, hogy ez utóbbi állat-egészségügyi követelményei teljesültek;ii. vagy két tagállam és – adott esetben – a tranzit tagállam vagy tagállamok illetékes hatóságai megállapodása esetén csak a 4. cikk (1) bekezdésében előírt vizsgálatokat végzik el ezen az állomáson, ilyen esetben a 4. cikk (2) bekezdésében előírt vizsgálatokat a rendeltetési hely szerinti tagállamban végzik el.Ez utóbbi esetben azonban az állatok az okmányellenőrzés és az azonossági vizsgálat állat-egészségügyi határállomását kizárólag lezárt járműben és azt követően hagyhatják el, hogy a hatósági állatorvos:- az eredeti okmányok másolatán vagy – a szállítmány megosztása esetén – másolatain jelezte, hogy az ellenőrzést elvégezték, és az állatok a határon áthaladtak,- a 90/425/EGK irányelv 20. cikkében előírt információcsere-rendszer útján értesítette a rendeltetési hely szerinti vagy adott esetben a tranzit tagállam vagy tagállamok állat-egészségügyi hatóságait arról, hogy az állatok a határon áthaladtak,- a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontja ellenére, a határállomás illetékes vámhatóságánál a bemutatott állatok vámeljárását lezárta.Levágásra szánt állatok esetében a tagállamok csak az i. alpontban meghatározott megoldáshoz folyamodhatnak.A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállam képviselőit az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban az ii. alpontban meghatározott megoldás alkalmazásának eseteiről;2. a közösségi szabályokban előírt speciális határozatok elfogadásáig azon állatok behozatalára, amelyek kereskedelmét közösségi szinten harmonizálták, de amelyek olyan harmadik országból származnak, amelyre egységes állat-egészségügyi feltételeket még nem határoztak meg, az alábbi feltételek vonatkoznak:- az állatoknak a küldő harmadik országban kell maradniuk legalább a szarvasmarhafélék, a sertések és a friss hús harmadik országból történő behozatalára vonatkozó egészségügyi és állat-egészségügyi vizsgálatok problémáiról szóló 1972. december 12-i 72/462/EGK tanácsi irányelv [9] 10. cikkének (1) bekezdésében előírt időtartam alatt,- át kell esniük a 4. cikkben előírt vizsgálatokon,- nem hagyhatják el az állat-egészségügyi határállomást vagy a karanténközpontot, kivéve, ha a fenti vizsgálatok szerint az állat vagy az állatszállítmány:i. az érintett harmadik országokra a Közösség számára idegen betegségekre vonatkozó különleges követelmények sérelme nélkül megfelel vagy a 90/425/EGK irányelv A. mellékletében említett irányelvekben az érintett fajok kereskedelmére vonatkozó vagy a 72/462/EGK irányelvben megállapított állat-egészségügyi követelményeknek;ii. vagy egy vagy több meghatározott betegség tekintetében eleget tesz a kölcsönösségi alapon, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően a harmadik ország követelményei és a Közösség követelményei között meghatározott ekvivalenciafeltételeknek;- ha olyan tagállamnak szánják azokat, amely a 90/425 EGK irányelv 3. cikke (1) bekezdése e) pontjának iii. vagy iv. alpontjaiban előírt kiegészítő garanciákat alkalmazza, meg kell felelniük a Közösségen belüli kereske delemre meghatározott követelményeknek,- miután az állatok áthaladtak az állat-egészségügyi határállomáson, azokat a levágásra szánt állatok esetében a rendeltetési helyen működő vágóhídra, vagy a tenyésztésre és feldolgozásra szánt állatok, illetve tenyésztett víziállatok esetében a rendeltetési állomásra kell szállítani;3. amennyiben az 1. és 2. pontban előírt vizsgálatok azt mutatják, hogy az állat vagy az állatszállítmány nem felel meg az ott megállapított követelményeknek, az állat vagy a szállítmány nem hagyhatja el a határállomást vagy a karanténközpontot, és a 12. cikk alkalmazandó;4. ha az 1. pontban említett állatokat nem annak a tagállamnak a területén kívánják forgalomba hozni, amely az állat-egészségügyi ellenőrzéseket végezte, a 7. cikk és különösen annak a bizonyítvány kiállítására vonatkozó rendelkezései alkalmazandók;5. a tenyésztésre vagy feldolgozásra szánt állatok a rendeltetési helyen az illetékes állat-egészségügyi hatóságok hatósági felügyelete alatt maradnak. A 23. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározandó megfigyelési időtartam elteltét követően az állatok a 90/425/EGK irányelvben megállapított feltételeknek megfelelően bekerülhetnek a Közösségen belüli kereskedelembe.A levágásra szánt állatokra a rendeltetési vágóhídon az adott fajú állatok levágására irányadó közösségi szabályok vonatkoznak.B. Az e cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat szükség esetén a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.9. cikk(1) A tagállamok azzal a feltétellel engedélyezik az állatok egyik harmadik országból egy másik harmadik országba átszállítását, hogy:a) ezt az átszállítást előzetesen engedélyezte azon tagállam állat-egészségügyi határállomásának hatósági állatorvosa, amelynek területén az állatokat a 4. cikkben előírt vizsgálatok elvégzése céljából be kell mutatni, valamint adott esetben engedélyezte a tranzit tagállam vagy tagállamok illetékes központi hatósága;b) az érintett fél bizonyítékot szolgáltat arra, hogy az első harmadik ország, amelybe az állatokat küldik, a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett valamely területen való áthaladás után semmilyen körülmények között nem utasít vagy küld vissza olyan állatokat, amelyeknek behozatalát vagy áthaladását engedélyezte, és eleget tesz a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett területeken a szállítás alatti védelemre vonatkozó közösségi szabályoknak;c) a 4. cikkben hivatkozott vizsgálat az állatorvos megelégedésére azt mutatja – ha az állatok karanténközponton áthaladását követően alkalmazható –, hogy az állatok megfelelnek ezen irányelv követelményeinek, vagy a 90/425/EGK irányelv A. mellékletében említett állatok esetében a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban elismert olyan egészségügyi biztosítékokkal rendelkeznek, melyek e követelményekkel legalább egyenértékűek;d) a határállomás illetékes hatósága az állatok áthaladásának tényét jelenti a tranzit tagállam vagy tagállamok, valamint a kilépési állat-egészségügyi határállomás illetékes hatóságainak a 12. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében említett információcsere-rendszer útján;e) a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében hivatkozott valamely területen való áthaladás esetében az áthaladás a közösségi külső árutovábbításnak vagy bármely más, a közösségi szabályokban meghatározott tranzit vámeljárásnak megfelelően történik; az áthaladás közben kizárólag az állatok jólétének biztosítása érdekében engedélyezett bármilyen kezelés az I. mellékletben hivatkozott valamely területre való beléptetés vagy az onnan kiléptetés pontján.(2) Az e cikk alapján felmerült összes költséget, állami visszatérítés nélkül, a feladóra, a címzettre vagy azok képviselőire kell terhelni.10. cikk(1) Azokban az esetekben, amikor nem harmonizált területeken a közösségi szabályok vagy a rendeltetési hely nemzeti szabályai a Szerződés általános szabályaival összhangban előírják, hogy az élő állatokat zárlat vagy elkülönítés alá kel helyezni, e zárlat vagy elkülönítés történhet:- a ragadós száj- és körömfájás, a veszettség és a baromfipestis kivételével valamennyi betegség esetén a származási harmadik országban található karanténközpontban, feltéve, hogy azt a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban engedélyezték és a Bizottság állat-egészségügyi szakértői azt rendszeresen ellenőrzik,- a Közösség területén belül található, a B. mellékletben megállapított követelményeknek megfelelő karanténközpontban,- a rendeltetési állomáson.A származási és a rendeltetési karanténközpontok telepei és a határállomások közötti szállítás során, valamint az előző albekezdés első fordulatában hivatkozott karanténközpontokban betartandó különleges biztosítékokat a 23. cikkben meghatározott eljárással összhangban lehet meghatározni.(2) Ha az állat-egészségügyi határállomásért felelős állatorvos zárlatot rendel el, e zárlat a hatósági állatorvos által megállapított veszélytől függően:- vagy magán az állat-egészségügyi határállomáson vagy annak közvetlen környezetében,- a rendeltetési állomáson,- vagy a rendeltetési állomás közelében található karanténközpontban történik.(3) Az (1) bekezdés első és második francia bekezdésében említett karanténközpontokra vonatkozó általános feltételeket a B. melléklet állapítja meg.A különböző állatfajokra vonatkozó különleges engedélyezési feltételek elfogadása a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban történik.(4) A karanténközpontok (1) bekezdés első és második francia bekezdésében, valamint a (2) bekezdés első francia bekezdésében említett jegyzékének jóváhagyásakor és későbbi módosításakor a 22. cikkben megállapított eljárást kell követni. A karanténközpontok ellenőrzése a 19. cikkben előírtaknak megfelelően történik.A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a karanténok jegyzékét és annak bármely későbbi módosítását.(5) Az (1) bekezdés második albekezdése, valamint a (3) és (4) bekezdés nem vonatkozik azokra a karanténközpontokra, amelyeket kizárólag a 8. cikk A) pont 1. alpontjában említett állatok számára tartanak fenn.(6) Az e cikk alapján felmerült valamennyi költséget, állami visszatérítés nélkül, a feladóra, a címzettre vagy azok képviselőire kell terhelni.(7) A Bizottság 1996. január 1. előtt lehetőleg javaslatokkal kísért jelentést nyújt be a Tanácsnak a közösségi karanténközpontok szükségességéről és a működésükhöz a Közösségtől szükséges pénzügyi támogatásról.11. cikk(1) E fejezet további rendelkezéseinek sérelme nélkül a hatósági állatorvos vagy az illetékes hatóság az állat-egészségügyi szabályozás be nem tartásának gyanúja, továbbá a termékek azonosságával kapcsolatban felmerült gyanú esetén elvégez valamennyi, általa szükségesnek ítélt állat-egészségügyi ellenőrzést.(2) A tagállamok megteszik a megfelelő adminisztratív vagy büntetőjogi intézkedéseket a természetes vagy jogi személyek megbüntetésére az állatorvosi előírások bármely megsértéséért, ha megállapítást nyer, hogy megsértették a közösségi szabályokat, és különösen ha azt találják, hogy a kiállított bizonyítványok vagy okmányok nem felelnek meg az állatok tényleges állapotának, az állat-egészségügyi jelölések nem szabályszerűek vagy az állatokat nem mutatták be ellenőrzésre állat-egészségügyi határállomáson, illetve nem küldték azokat az eredeti rendeltetési helyükre.12. cikk(1) Ha az ezen irányelvben említett vizsgálatok azt mutatják, hogy az állat nem felel meg a közösségi szabályokban vagy – még nem harmonizált tárgyban – a nemzeti szabályokban megállapított követelményeknek, vagy ha e vizsgálatok szabálytalanságokat tárnak fel, az illetékes az importőrrel vagy annak képviselőjével történt egyeztetést követően eldönti, hogy:a) az állatokat elszállásolja, eteti, itatja és – ha szükséges – gondozza; vagyb) adott esetben a szállítmányt karantén alá helyezi vagy elkülöníti;c) az állatszállítmányt az illetékes hatóság által meghatározandó határidőn belül visszaküldi a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett területeken kívülre, amennyiben azt állat-egészségügyi vagy állatjóléti követelmények megengedik.Ebben az esetben az állat-egészségügyi határállomás hatósági állatorvosának:- a (4) bekezdéssel összhangban értesítenie kell a többi állat-egészségügyi határállomást arról, hogy a szállítmányt visszautasították, megjelölve az észlelt jogsértést,- a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározandó rendelkezések szerint a visszautasított szállítmányt kísérő állatorvosi bizonyítványt vagy okmányt érvénytelenítenie kell,- a Bizottságot az általa meghatározandó időközönként az illetékes központi hatóságon keresztül tájékoztatnia kell a feltárt jogsértések jellegéről és gyakoriságáról.Ha a visszaküldés elsősorban állatjóléti okok miatt nem lehetséges, a hatósági állatorvos:- az illetékes hatóság beleegyezését követően és levágást megelőző vágóhídi élőállat-vizsgálat után engedélyezheti az állatok levágását emberi fogyasztásra a közösségi szabályokban megállapított feltételek szerint,- ellenkező esetben köteles a nem emberi fogyasztásra szánt állatok levágását vagy az állati tetemek megsemmisítését elrendelni, részletesen meghatározva az így nyert termékek felhasználásának ellenőrzésére vonatkozó feltételeket.Az illetékes központi hatóság tájékoztatja a Bizottságot azokról az esetekről, amikor a (4) bekezdéssel összhangban ezekhez az eltérésekhez folyamodik.A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságot az ilyen esetekről.(2) Az importőr vagy képviselője felel az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések, a szállítmány megsemmisítésének folyamata vagy a hús más célokra való felhasználása során felmerült költségekért.Az (1) bekezdés c) pontjának harmadik albekezdésében hivatkozott termékek eladásából származó hozamnak vissza kell kerülnie az állatok tulajdonosához vagy annak képviselőjéhez, a fenti költségek levonása után.(3) E cikk alkalmazására részletes szabályokat szükség szerint a 23. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadnak el.(4) A tagállamok illetékes hatóságait, az állat-egészségügyi határállomásokat és a Bizottságot tájékoztatják az állat-egészségügyi ellenőrzési eljárások számítógépesítésének fejlesztésére létrehozott programmal összefüggésben.Ebből a célból a Bizottság a 23. cikkben előírt eljárással összhangban eljárva olyan számítógépesített adatfeldolgozó rendszert vezet be, amely a hatá-ellenőrzési szolgálatokat összeköti a Bizottság illetékes állat-egészségügyi hatóságaival, és tartalmaz valamennyi adatot a harmadik országokból származó állatok behozataláról (Shift-projekt), valamint kapcsolódni fog az állat-egészségügyi hatóságok között a 90/425/EGK irányelv 20. cikkében előírt információcsere-rendszerhez.(5) Az illetékes hatóságok adott esetben közölnek valamennyi rendelkezésükre álló információt az állat-egészségügyi és tenyésztéstechnológiai jogszabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint ez utóbbiak és a Bizottság együttműködéséről szóló 1989. november 21-i 89/608/EGK tanácsi irányelvvel [10] összhangban.13. cikkA 23. cikkben megállapított eljárással összhangban a Bizottság a második albekezdésben említett tervek alapján olyan módon fogadja el a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében említett területek egyes részeire helyi fogyasztás céljából levágásra szánt állatok és tenyésztett vagy feldolgozásra szánt állatok behozatalára vonatkozó szabályokat, hogy azok figyelembe vegyék az e területekre jellemző természeti korlátokat, ideértve távolságukat a Közösség szárazföldi részétől.E célból a tagállamok legkésőbb 1991. december 31-ig tervet nyújtanak be a Bizottságnak, amelyben megállapítják harmadik országok állatainak az első albekezdésben említett régiókba irányuló behozatala ellenőrzései végrehajtásának eljárásait. E terveknek részletesen meg kell határozniuk azokat az ellenőrzéseket, amelyek célja annak megelőzése, hogy az érintett területekre bekerült állatokat vagy a belőlük készült termékeket bármely körülmények között a Közösség más területeire szállítsák.14. cikkAz ezen irányelv 7. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálatok elvégzése érdekében a 90/425/EGK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt azonosítást és nyilvántartásba vételt – a levágásra szánt és a törzskönyvezett lófélék kivételével – az állatok rendeltetési helyén kell elvégezni, adott esetben az irányelv 8A. cikkének (5) bekezdésében előírt megfigyelési időtartam után.A levágásra szánt állatok azonosítási vagy jelölési eljárásait a 23. cikkben előírt eljárással összhangban határozzák meg.15. cikk(1) Az irányelvben említett állatok behozatalakor a tagállamok állat-egészségügyi díjat szednek be a 4., 5. és 8. cikkben előírt egészségügyi vizsgálatokkal és ellenőrzésekkel kapcsolatos költségek fedezésére.(2) A Tanács 1992. július 1. előtt a Bizottság javaslatára minősített többséggel határoz az (1) bekezdésben említett díjak szintjéről vagy szintjeiről, valamint az irányelv végrehajtásának részletes szabályairól és elveiről, valamint a lehetséges kivételekről.16. cikkA kevésbé gyakori azonossági vizsgálatok és/vagy fizikai vizsgálatok a 23. cikkben meghatározott eljárás szerint és kölcsönösségi alapon – a szállítás alatti állatvédelmi követelmények teljesülésére vonatkozó ellenőrzési eljárások sérelme nélkül – bizonyos feltételek mellett alkalmazhatók, különösen az ezen irányelv elfogadása előtt elvégzett vizsgálati eredmények tükrében.A Bizottság az ilyen jellegű eltérések engedélyezésénél a következő szempontokat veszi figyelembe:a) az érintett harmadik ország által a közösségi követelményeknek, különösen 72/462/EGK és a 90/426/EGK irányelvek követelményeinek megfelelésre nyújtott garanciák;b) az érintett harmadik ország állatainak egészségügyi helyzete;c) információk az adott ország egészségügyi helyzetéről;d) a harmadik ország által betegségek megfigyelésére és ellenük való védekezésre alkalmazott intézkedések jellege;e) az állat-egészségügyi szolgálat szervezete és jogosítványai;f) egyes anyagok engedélyezésére vonatkozó szabályok, valamint a Tanács 1986. szeptember 16-i, a szermaradványok jelenléte tekintetében az állatok és a friss hús vizsgálatárólszóló 86/469/EGK tanácsi irányelv [11] 7. cikkében megállapított követelmények teljesítése;g) a közösségi ellenőrző látogatások eredménye;h) az elvégzett behozatali ellenőrzések eredménye.17. cikkEz az irányelv az illetékes hatóságok döntései ellen az érintett tagállamok hatályos jogszabályai alapján létező fellebbezési jogot nem érinti.A rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatósága által hozott határozatokról és e határozatok indokolásáról a határozatok által érintett importőrt vagy képviselőjét értesítik.Amennyiben az érintett fél vagy képviselője kívánja, a fenti határozatokat és azok indokolását írásban közlik vele az állat-egészségügyi határállomás fekvése szerinti tagállam hatályos jogszabályai alapján rendelkezésére álló fellebbezési jog és a vonatkozó határidők részleteinek ismertetésével.II. FEJEZETVédintézkedések18. cikk(1) Amennyiben az 1982. december 21-i, az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló 82/894/EGK tanácsi irányelvben [12] említett betegség, zoonózis, illetve az állati vagy emberi egészségre súlyos veszélyt jelentő egyéb betegség vagy jelenség harmadik ország területén merül fel vagy terjed, vagy ha bármely egyéb súlyos állat-egészségügyi ok – különösen a Közösség állat-egészségügyi szakértői megállapításainak figyelembevételével – ezt indokolja, a Bizottság saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére a helyzet súlyosságától függően késedelem nélkül meghozza az alábbi intézkedések egyikét:- felfüggeszti az érintett harmadik ország egy részéből vagy egészéből érkező, adott esetben a harmadik országon áthaladó behozatalt,- külön feltételeket határoz meg az érintett harmadik ország egészéből vagy egyes területeiről származó állatokkal szemben.(2) Ha az ebben az irányelvben előírt ellenőrzések egyike azt jelzi, hogy az állatszállítmány veszélyt jelenthet az emberi vagy állati egészségre, az illetékes állat-egészségügyi hatóság haladéktalanul megteszi az alábbi intézkedéseket:- elkobozza és megsemmisíti a szállítmányt,- a 12. cikk (4) bekezdésével összhangban azonnal értesíti a többi állat-egészségügyi határállomást és a Bizottságot megállapításairól és az állatok eredetéről.(3) Az (1) bekezdésben írt esetben a Bizottság ideiglenes óvintézkedéseket foganatosít a 9. cikkben meghatározott állatok vonatkozásában.(4) A Bizottság képviselői azonnali látogatást tehetnek az érintett harmadik országba.(5) Abban az esetben, ha egy tagállam hivatalosan tájékoztatja a Bizottságot védintézkedések szükségességéről, és a Bizottság nem élt az (1) és a (3) bekezdéssel, vagy nem fordult a (6) bekezdéssel összhangban az Állat-egészségügyi Állandó Bizottsághoz, a tagállam a szóban forgó állatok esetében ideiglenes óvintézkedéseket tehet.Amennyiben egy tagállam e bekezdés alapján átmeneti óvintézkedéseket hoz egy harmadik ország tekintetében, a 12. cikk (5) bekezdésével összhangban tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.(6) Az ügyet a 22. cikk feltételeinek értelmében tíz munkanapon belül az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság elé utalják az (1), (3) és (5) bekezdésben meghatározott intézkedések kiterjesztése, módosítása vagy hatályon kívül helyezése céljából.(7) Az (1), (2), (3) és (6) bekezdések szerint meghozott intézkedések kiterjesztésére, módosítására és hatályon kívül helyezésére vonatkozó döntéseket a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell meghozni.(8) E fejezet alkalmazására szükség szerint részletes szabályokat fogadnak el a 23. cikkben meghatározott eljárással összhangban.III. FEJEZETEllenőrzés19. cikk(1) A Közösség állat-egészségügyi szakértői az illetékes nemzeti hatóságokkal együttműködésben és az ezen irányelv egységes alkalmazása által megkívánt mértékben megvizsgálhatják, hogy a 6. cikkel összhangban engedélyezett állat-egészségügyi határállomások és a karanténközpontok megfelelnek-e az A. és B. mellékletekben felsorolt követelményeknek.(2) A Bizottság állat-egészségügyi szakértői az illetékes nemzeti hatóságokkal együtt helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek.(3) Az a tagállam, amelynek területén a szemlét folytatják, a Bizottság állat-egészségügyi szakértőinek bármely, a feladatuk végzéséhez szükséges segítséget megad.(4) A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat ezen ellenőrzések eredményéről.(5) Ha a Bizottság úgy ítéli, hogy az ellenőrzések eredménye azt indokolja, az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében felülvizsgálja a helyzetet. Az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban meghozhatja a szükséges határozatokat.(6) A Bizottság figyelemmel kíséri a fejlődést; ennek figyelembevételével és a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti az (5) bekezdés szerinti határozatokat.(7) E fejezet alkalmazására szükség szerint részletes szabályokat a 23. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadnak el.20. cikkHa egy tagállam illetékes hatósága az állatok forgalomba hozatalának helyén elvégzett vizsgálatok alapján úgy találja, hogy ezen irányelvnek egy másik tagállam határállomásán nem tesznek eleget, késedelem nélkül kapcsolatba lép az adott tagállam illetékes nemzeti hatóságával.Ez utóbbi megtesz minden szükséges intézkedést és tájékoztatja az első tagállam illetékes hatóságát az elvégzett ellenőrzések jellegéről és a meghozott döntésekről, valamint azok indokairól.Amennyiben az első tagállam illetékes hatósága úgy véli, hogy a meghozott intézkedések nem elegendőek, a kérdéses tagállam illetékes hatóságával együtt megvizsgálja a kialakult helyzet orvoslásának útjait és módjait, szükség esetén az érintett tagállamban tett látogatás útján.Ha az első bekezdésben említett ellenőrzések ezen irányelv ismételt be nem tartását mutatják, a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatósága értesíti a Bizottságot és a többi tagállam illetékes hatóságait.A Bizottság a rendeltetési tagállam illetékes hatósága kérésére vagy saját kezdeményezésére az illetékes nemzeti hatósággal egyetértésben köteles vizsgálócsoportot küldeni a szóban forgó tagállamba. Az észlelt jogsértés fajtájától függően a csoport addig maradhat a szóban forgó tagállamban, amíg az utolsó albekezdésben említett döntéseket meg nem hozzák.A Bizottság ténymegállapításáig a szóban forgó tagállam a rendeltetési tagállam kérésére köteles fokozni az ellenőrzéseket az érintett határállomáson vagy karanténközpontban.A rendeltetési tagállam a maga részéről szigoríthatja az e forrásokból érkező állatok ellenőrzését.A Bizottság az érintett két tagállam egyikének kérésére és a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban – ha a szabálytalanságokat az ötödik albekezdésben hivatkozott vizsgálatok megerősítik – köteles megtenni a megfelelő intézkedéseket. Ezeket az intézkedéseket a lehető leghamarabb ugyanazon eljárással kell megerősíteni vagy felülvizsgálni.21. cikk(1) Minden tagállam programot készít a harmadik országokból származó állatok állat-egészségügyi vizsgálatának elvégzésére kijelölt személyzet cseréjére.(2) A Bizottság és a tagállamok az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében összehangolják az (1) bekezdésben említett programokat.(3) A tagállamok megteszik valamennyi szükséges intézkedést a (2) bekezdésben említett koordináció eredményeként létrejött programok végrehajtására.(4) Az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében a tagállamok által készített jelentések alapján minden évben áttekintik a programok végrehajtását.(5) A tagállamok a csereprogramok javításához és fejlesztéséhez figyelembe veszik a szerzett tapasztalatokat.(6) A Közösség pénzügyi támogatást nyújthat a programok hatékony fejlesztésének elősegítésére. A Közösség pénzügyi hozzájárulásának részletes szabályait és a Közösség költségvetése által fizetendő becsült összeget az állat-egészségügyi kiadásokról szóló 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozat [13] állapítja meg.(7) Az (1), (4) és (5) alkalmazására részletes szabályokat szükség szerint a 23. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadnak el.IV. FEJEZETÁltalános rendelkezések22. cikkAhol az ebben a cikkben meghatározott eljárásra utalnak, a 89/662/EGK irányelv 17. cikkével összhangban járnak el.23. cikkAhol az ebben a cikkben meghatározott eljárásra utalnak, a 89/662/EGK irányelv 18. cikkével összhangban járnak el.24. cikkAmennyiben szükséges, ezen irányelv mellékleteit a 23. cikkben meghatározott eljárással összhangban módosítják.25. cikkEzen irányelv nem érinti a vámjogszabályokból eredő kötelezettségeket.26. cikk(1) A 72/462/EGK irányelv 12. és 28. cikkét el kell hagyni.Az irányelv 5. és 6. cikkében előírt döntések meghozataláig a 72/462/EGK irányelv 12. cikke értelmében elfogadott intézkedések továbbra is alkalmazandók.(2) A 90/426/EGK irányelv 20. és 21. cikkét, valamint a 90/539/EGK irányelv 27. cikkét és a 29. cikk (2) bekezdését el kell hagyni.27. cikk(1) A 89/662/EGK irányelv az alábbiak szerint módosul:a) a 19. cikk (2) bekezdésében "1992. december 31." helyébe "1996. december 31." lép;b) a 22. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"22. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek 1992. július 1-jén megfeleljenek."(2) A 90/425/EGK irányelv a következőképpen módosul:a) a 7. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"7. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy azon helyeken végzett ellenőrzések során, ahol harmadik országokból származó, az I. mellékletben említett állatok és termékek behozhatók a 90/675/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott területekre, kikötőkben, repülőtereken és harmadik országokkal szomszédos határállomásokon megteszik a következő intézkedéseket:a) ellenőrzik az állatokat és termékeket kísérő bizonyítványokat és okmányokat;b) a Közösségből származó állatokra és termékekre az 5. cikkben meghatározott ellenőrzési szabályok vonatkoznak;c) a harmadik országokból származó termékekre a 90/675/EGK irányelvben meghatározott szabályok vonatkoznak;d) a harmadik országokból származó állatokra a 91/496/EGK irányelvben meghatározott szabályok vonatkoznak.(2) Azonban 1993. január 1-jétől és az (1) bekezdéstől eltérve a Közösség két földrajzi pontja közötti menetrend szerinti és közvetlen kapcsolatot biztosító szállítóeszközzel szállított valamennyi állatra vagy termékre az 5. cikkben előírt ellenőrzési szabályok vonatkoznak."b) A 23. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"23. cikkA Tanács a Bizottság lehetséges javaslatokkal kísért, minősített többséggel elfogadott jelentése alapján újból megvizsgálja:- 1993. január 1. előtt a 10. cikk és az 5. cikk (2) bekezdése a) pontjának rendelkezéseit,- 1996. január 1. előtt a többi rendelkezést."c) A 26. cikkelső albekezdésének ii. pontja helyébe az alábbi rendelkezés lép:"ii. 1992. július 1-jén az irányelv többi rendelkezését.";a második albekezdést el kell hagyni.(3) A 90/675/EGK irányelv az alábbiak szerint módosul:a) a 19. cikk (6) bekezdése helyébe a következő lép:"(6) Az ügyet 10 munkanapon belül az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság elé utalják a 23. cikk szerinti feltételek szerint az (1) és a (3) bekezdésekben előírt rendelkezések kiterjesztése, módosítása és hatályon kívül helyezése céljából. A 23. cikkben meghatározott eljárás használható a szükséges döntések elfogadására, ideértve a termékek Közösségen belüli áramlására és az átszállítására vonatkozó döntéseket is."b) A 32. cikkben az "1991. december 31-ig" dátum helyébe az "1992. július 1-jén" dátum lép.28. cikkA 23. cikkben megállapított eljárással összhangban eljárva bizonyos feltételek fennállása esetén a Tanács három évre átmeneti intézkedéseket hozhat az irányelvben meghatározott új ellenőrzési rendelkezésekre történő áttérés elősegítésére.29. cikkA tagállamok az irányelv végrehajtásához felhasználhatják a 90/424/EGK irányelv 38. cikkében biztosított közösségi pénzügyi támogatást, különösen az állat-egészségügyi szolgálatok és a határállomások közötti információcserét lehetővé tevő hálózatok létrehozásához.30. cikk(1) A tagállamok életbe léptetik az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, hogy megfeleljenek:a) 1991. december 1-jén a 6. cikk (3) bekezdése, valamint a 13., 18. és 21. cikkek rendelkezéseinek;b) 1992. július 1-jén az irányelv többi rendelkezésének.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezen intézkedéseket, azokban hivatkozni kell ezen irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) Az ezen irányelv és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról szóló részletes szabályokat 1992. december 1-jéig elfogadják és a 12. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében említett rendszert hatályba léptetik.Amennyiben az előző albekezdésben említett határidő nem tartható be, ezen a napon a 28. cikkben előírt átmeneti rendelkezéseket kell meghozni.31. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. február 15-én.a Tanács részérőlaz elnökP. Bukman[1] HL C 89., 1991.4.6., 5. o.[2] HL C 183., 1991.7.15.[3] HL L 224., 1990.8.18., 29. o. A 91/174/EGK rendelettel (HL L 85., 1991.4.5., 37. o.) módosított rendelet.[4] HL L 395., 1989.12.30., 13. o.[5] HL L 373., 1990.12.31., 1. o.[6] HL L 200., 1977.8.8., 10. o.[7] HL L 224., 1990.8.18., 42. o.[8] HL L 224., 1990.8.18., 55. o.[9] HL L 302., 1972.12.31., 28. o. A legutóbb a 91/266/EGK irányelvvel (HL L 134., 1991.5.29., 45. o.) módosított irányelv.[10] HL L 351., 1989.12.2., 34. o.[11] HL L 275., 1986.9.26., 36. o.[12] HL L 378., 1982.12.31., 58. o. A legutóbb a 90/134/EGK határozattal (HL L 76., 1990.3.22., 23. o.) módosított irányelv.[13] HL L 224., 1990.8.18., 19. o. A 91/133/EGK határozattal (HL L 66., 1991.3.13., 18. o.) módosított határozat.--------------------------------------------------A. MELLÉKLETA határállomások engedélyezésének általános feltételeiA határállomásoknak a közösségi engedély megszerzéséhez az alábbiakkal kell rendelkezniük:1. élő állatok szállítására kijelölt forgalmi sávval, hogy az állatok ne várakozzanak szükségtelenül;2. a megvizsgálandó állatok számának megfelelő térrel, világítással és szellőztetéssel rendelkező (könnyen tisztítható és fertőtleníthető) létesítményekkel az állatok különböző szállítási eszközökre való fel- és lerakodásához, vizsgálatához, etetéséhez, itatásához és kezeléséhez;3. az állat-egészségügyi határállomáson áthaladó számú állat ellátásához szükséges megfelelő számú, a kísérő okmányok ellenőrzésére és az ezen irányelv 4., 5., 8. és 9. cikkeiben említett klinikai vizsgálatok elvégzésére kiképzett állatorvossal és kisegítő személyzettel;4. az állat-egészségügyi vizsgálatok végzéséért felelős személyzet rendelkezésére álló, elegendően nagy méretű helyiséggel, ideértve az öltözőket, zuhanyzókat és illemhelyeket;5. a közösségi jogszabályokban megállapított rutinellenőrzésekhez szükséges minták vételére és feldolgozására alkalmas helyiségekkel és létesítményekkel;6. az állomáson vett minták speciális elemzését elvégezni képes szaklaboratóriumi szolgáltatással;7. a közvetlen közelben az állatok elhelyezésére, etetésére, itatására, kezelésére és – ha szükséges – levágására alkalmas létesítményekkel és eszközökkel rendelkező vállalkozás szolgáltatásaival;8. ha ezen állomások az állatok szállítás alatti pihenő vagy átrakodási pontjaként szolgálnak, alkalmas létesítményekkel az állatok kirakására, itatására, etetésére, – ha szükséges – megfelelő elhelyezésére és kellő kezelésére vagy – szükség szerint – olyan módon történő helyszíni levágásukra, amely megkíméli azokat a szükségtelen szenvedéstől;9. megfelelő felszereléssel a többi határállomás és a 90/425/EGK irányelv 20. cikkében említett illetékes állat-egészségügyi hatóságok közötti gyors információcsere lehetővé tételére;10. tisztító- és fertőtlenítőfelszerelésekkel és-létesítményekkel.--------------------------------------------------B. MELLÉKLETA karanténközpontok engedélyezésének általános feltételei1. Az A. melléklet 2., 4., 5., 7., 9. és 10. pontjainak követelményei alkalmazandók.2. Ezenfelül a karanténközpontoknak:- a hatósági állatorvos állandó felügyelete és felelőssége alatt kell állniuk,- bizonyos távolságra kell lenniük a telepektől vagy egyéb, olyan állatok tartására használt helyektől, amelyek ragályos betegséggel fertőzöttek lehetnek,- hatékony ellenőrző rendszerrel kell rendelkezniük az állatok megfelelő felügyeletének biztosítására.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 93/112/EK irányelve (1993. december 10.) a 88/379/EGK tanácsi irányelv 10. cikkének végrehajtásának megfelelően, a Bizottságnak a veszélyes készítményekre vonatkozó különös információk rendszerével kapcsolatos rendelkezéseinek meghatározásáról és megállapításáról szóló 91/155/EGK irányelvének módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0112

Hivatalos Lap L 314 , 16/12/1993 o. 0038 - 0043 finn különkiadás fejezet 15 kötet 13 o. 0080  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 13 o. 0080

		A Bizottság 93/112/EK irányelve(1993. december 10.)a 88/379/EGK tanácsi irányelv 10. cikkének végrehajtásának megfelelően, a Bizottságnak a veszélyes készítményekre vonatkozó különös információk rendszerével kapcsolatos rendelkezéseinek meghatározásáról és megállapításáról szóló 91/155/EGK irányelvének módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 93/18/EGK bizottsági irányelvvel [1] és különösen annak 10. cikke (5) bekezdésével módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. június 7-i 88/379/EGK tanácsi irányelvre [2],mivel a 88/379/EGK irányelv 10. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a Bizottság a veszélyes készítményekre vonatkozó biztonsági adatlapokon alapuló, információs rendszerének bevezetésére részletes rendelkezéseket hozzon; mivel ezért a Bizottság 91/155/EGK irányelve [3] megállapította ezeket a részletes rendelkezéseket;mivel a legutóbb a Bizottság 92/21/EGK irányelvével [4] módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv [5] és különösen annak 27. cikke rendelkezéseket tartalmaz arról, hogy a veszélyes anyagokkal kapcsolatos biztonsági adatlapok elkészítése, elosztása, tartalma és formája vonatkozásában a Bizottság általános szabályokat alkot;mivel helyénvaló, hogy a biztonsági adatlapokkal kapcsolatos rendelkezések azonosak legyenek az anyagok és a készítmények esetében; mivel e megközelítésről a 91/155/EGK irányelv már rendelkezett; mivel ebben az értelemben módosítani szükséges a 91/155/EGK irányelvet;mivel a környezetvédelem biztosítása érdekében szükség van a mellékletben egyes változtatások bevezetésére;mivel a 91/155/EGK irányelv módosításai következtében a 4. cikk hatályát veszti;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 91/155/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 4. cikk hatályát veszti.2. A melléklet helyébe ezen irányelv melléklete lép.2. cikk(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1995. január 1-jéig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Ezek a rendelkezéseket 1995. január 1-jétől alkalmazzák.Azonban az egyes tagállamokban jelenleg használatban lévő biztonsági adatlap információs rendszer 1995. július 1-jéig használható.(3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 1993. december 10-én.a Bizottság részérőlYannis paleokrassasa Bizottság tagja[1] HL L 104., 1993.4.29., 46. o.[2] HL L 187., 1988.7.16., 14. o.[3] HL L 76., 1991.3.22.,35. o.[4] HL L 110., 1993.5.4., 20. o.[5] HL 196., 1967.8.16., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETÚTMUTATÓ A BIZTONSÁGI ADATLAPOK ÖSSZEÁLLÍTÁSÁHOZA következő magyarázó megjegyzéseket útmutatóként szolgálnak. Céljuk annak biztosítása, hogy a 3. cikkben felsorolt rendelkező pontok tartalma lehetővé tegye a szakmai felhasználók számára, hogy a munkahelyi egészségvédelemmel, biztonsággal és a környezetvédelemmel kapcsolatos, szükséges intézkedéseket megtegyék.Az információt világos és tömör formában kell írásba foglalni.Bizonyos esetekben további információkra lehet szükség, figyelembe véve az anyagok és a készítmények tulajdonságainak széles körét. Amennyiben más esetekben kiderül, hogy az egyes tulajdonságokkal kapcsolatos információk jelentéktelenek, vagy hogy azok szolgáltatása technikailag lehetetlen, ennek okait egyértelműen ismertetni kell.Bár a pontok sorrendje nem kötelező, a 3. cikkben megadott sorrend ajánlott.Amennyiben egy biztonsági adatlapot felülvizsgálnak, a változtatásokat az átvevő tudomására kell hozni.1. Az anyag/készítmény és a társaság/vállalkozás azonosítása1.1. Az anyag illetve készítmény azonosításaAz azonosításra használt kifejezésnek azonosnak kell lennie a 67/548/EGK irányelv VII. mellékletében meghatározott címkén szereplő kifejezéssel.Az azonosítás rendelkezésre álló más eszközeit is jelezni lehet.1.2. A társaság/vállalkozás azonosítása- Az anyag vagy készítmény Közösségen belüli forgalmazásáért felelős személy, –legyen az a gyártó, az importőr vagy a forgalmazó − azonosítása.- E személynek a teljes címe és telefonszáma.1.3. A fent említett információk mellett a 88/379/EGK irányelv 12. cikkének megfelelően kell megadni a társaság és/vagy hivatalos tanácsadó testület segélyhívó számát is.2. Összetétel vagy az összetevőkre vonatkozó adatokA megadott információknak lehetővé kell tenniük az átvevő számára, hogy gyorsan megállapíthassa az anyaggal vagy készítménnyel járó kockázatot.Egy készítménynéla) nem szükséges a teljes összetételt megadni (az összetevők jellegét és koncentrációit)b) ugyanakkor, ha a 88/379/EGK irányelv 3. cikke (6) bekezdésének a) pontjában lefektetettekkel azonos vagy annál nagyobb koncentrációban vannak jelen a termékben (kivéve, ha alacsonyabb határértéket tekintenek inkább megfelelőnek) a következő anyagokat kell feltüntetni koncentrációjukkal vagy koncentrációtartományukkal együtt:- anyagok, amelyek a 67/548/EGK irányelv értelmében veszélyt jelentenek az egészségreés- azok az anyagok, amelyek nem szerepelnek ugyan a fenti irányelvben, de közösségi előírásoknak megfelelően elfogadott expozíciós határértékkel rendelkeznek;c) A fenti anyagok osztályozását (vagy a 67/548/EGK irányelv 6. cikke, vagy I. melléklete alapján) az egészségre való veszélyességre utaló szimbólumokkal és R mondattal kell megadni,d) Amennyiben a 88/379/EGK irányelv 7. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban bizonyos anyagok azonosítását bizalmasan kell kezelni, a kémiai természetüket kell leírni biztonságos kezelésük biztosítása érdekében. Az alkalmazott névnek a fenti eljárásból következővel azonosnak kell lennie.3. Veszélyesség szerinti besorolásVilágosan és tömören jelezni kell azokat a veszélyeket, amelyeket az anyag vagy készítmény okozhat, különösen az emberre és a környezetre veszélyes tényezőket.Le kell írni azokat a legfontosabb, az emberi egészségre káros hatásokat és tüneteket, amelyek az anyag és készítmény használatából és esetleges helytelen használatából származnak, és amelyek reálisan előreláthatók.Az információnak összeegyeztethetőnek kell lennie a termék címkéjén lévővel, de nem kell megismételnie azt.4. ElsősegélynyújtásLe kell írni az elsősegélyre vonatkozó intézkedéseket; fontos meghatározni azt is, azonnali orvosi ellátás szükséges-e.Az elsősegéllyel kapcsolatos információnak rövidnek és a sérült, a szemlélő és az elsősegélyt nyújtó számára könnyen érthetőnek kell lennie. A tüneteket és hatásokat röviden kell összefoglalni. Utasításokat kell adni arra vonatkozóan, hogy mit kell tenni a baleset helyszínén, és hogy az expozíció után várhatók-e késleltetett hatások.Az információkat külön az expozíció különböző módjai szerint kell csoportosítani, pl. a belégzés, a bőrrel és szemmel való érintkezés, a lenyelés.Jelezni kell, hogy szükséges vagy tanácsos-e orvoshoz fordulni.Egyes anyagok vagy készítmények esetében fontos lehet annak kihangsúlyozása, hogy a munkahelyen különleges eszközöknek kell rendelkezésre állniuk a meghatározott és azonnali kezelés biztosítása érdekében.5. Tűzvédelmi intézkedésekAz anyag vagy készítmény által okozott, vagy a közelében keletkezett tűz oltására vonatkozó követelményeknek a következőket kell tartalmaznia:- megfelelő tűzoltó készülék,- tűzoltó eszköz, amit biztonsági okokból tilos használni,- magából az anyagból vagy készítményből, az égéstermékekből és a keletkező gázokból származó különleges expozíciós veszély,- a tűzoltók különleges védőfelszerelése.6. Intézkedések véletlenszerű expozíciónálAz adott anyagtól vagy készítménytől függően az alábbiakra vonatkozó információkra lehet szükség:- személyi óvintézkedések, mint például:tűzveszélyes anyagok eltávolítása, megfelelő szellőztetés/légutak védelmének biztosítása, a porkontrol, a bőrrel való érintkezés és a szembe kerülés megakadályozása.- a környezet védelme, mint például:az anyagnak csatornáktól, felszíni és talajvíztől, talajtól való távoltartása, a közelben lévők esetleges riadóztatása.- tisztítási módszerek, mint például:felszívó anyagok használata (pl. homok, kovaföld, savmegkötő anyag, univerzális kötőanyag, fűrészpor…), gázok/füst csökkentése vízzel, hígítás.Ajánlott az olyan jelzések alkalmazása is, mint például: „soha ne használjuk, vagy közömbösítsük…-vel”Megjegyzés:Amennyiben indokolt, a 8. és 13. pontra kell utalni7. Kezelés és tárolás7.1. KezelésAjánlott biztosítani biztonságos kezelésre irányuló óvintézkedéseket, beleértve a műszaki intézkedéseket, mint például helyi és általános szellőztetéssel, aeroszol, por és tűz keletkezésének megakadályozására tett intézkedésekkel, az anyagra vagy készítményre vonatkozó bármilyen különleges követelménnyel vagy szabállyal (pl.: olyan eljárások vagy berendezések, amelyek használata tilos vagy ajánlott) kapcsolatos tanácsadást és amennyiben lehetséges, ezekről rövid leírást kell adni.7.2. TárolásAjánlott biztosítani a biztonságos tárolás feltételeit, mint például: a tárolóhelyiségek vagy edények különleges formatervezését (beleértve a válaszfalakat és a szellőztetést), inkompatibilis anyagokat és tárolási feltételeket (hőmérséklet és páratartalom határérték/tartomány, világítás, inert gáz…), különleges elektromos berendezéseket és a statikus elektromosság megelőzését.Szükség esetén tanácsot kell adni az adott tárolási körülmények melletti mennyiségi korlátra vonatkozóan. Különösen minden olyan különleges követelményt jelezni kell, mint például az anyag vagy készítmény csomagolására/tárolására használt anyag típusa.8. Expozíció ellenőrzés/személyi védelemE dokumentum alkalmazásában „expozíció szabályozása”: azon óvintézkedések összességét jelenti, amelyeket a használat alatt meg kell tenni a munkavállalók expozíciójának minimalizálása érdekében.A személyi védőfelszerelések használata előtt műszaki intézkedéseket kell tenni. Ezért információt kell nyújtani a rendszer tervezéséről, pl. elkerítésről. Ezen információ a 7.1 pontban már meghatározottakat egészíti ki.Hivatkozással együtt jelezni kell minden különleges ellenőrizendő paramétert, mint például a határértékeket vagy a biológiai szabványokat, továbbá a mérési eljárásokat és a megfelelő módszereket.Amennyiben személyi védelemre van szükség, pontosan meg kell határozni a berendezés típusát, amit a kellő és megfelelő védelemhez kell biztosítani:- légutak védelme:veszélyes gázok, gőzök vagy porok esetében ajánlott megfelelő védőberendezés alkalmazása, mint például zárt rendszerű légzőkészülék, megfelelő maszkok és szűrők.- kéz védelme:pontosan meg kell határozni az anyag vagy a készítmény kezelése során viselendő kesztyű típusát. Amennyiben szükséges, jelezni kell a bőr és kéz további védelemével kapcsolatos intézkedéseket.- szem védelme:pontosan meg kell határozni a szükséges szemvédő felszerelés típusát, mint például: biztonsági üveg, védő szemüveg, arcvédő pajzs.- bőrvédelem:amennyiben szükség van a kézen kívül is a test egyes részének védelmére, meg kell határozni a használandó védőberendezés típusát és minőségét, mint például: kötény, csizma és teljes védőöltözet. Amennyiben szükséges, jelezni kell a speciális higiéniai intézkedéseket.Szükség esetén a megfelelő CEN-szabványra kell hivatkozni.9. Fizikai és kémiai tulajdonságokEz a fejezet adott esetben az anyagról vagy készítményről a következő információkat tartalmazza.Megjelenés: | meg kell jelölni az anyag, vagy készítmény – a forgalmazáskor jellemző –fizikai állapotát (szilárd, folyadék, gáz) és színét. |Szag: | amennyiben a szag érezhető, meg kell adni annak rövid leírását. |pH: | meg kell jelölni az anyag vagy készítmény – a forgalmazáskor jellemző – vagy a vizes oldat pH-ját; az utóbbi esetben a koncentrációt meg kell jelölni. |Forráspont/forrási tartomány: | A 67/548/EGK irányelv értelmében |Olvadáspont/olvadási tartomány: |Gyulladáspont: |Gyúlékonyság (szilárd, gáz): |Öngyulladási hajlam: |Robbanási tulajdonságok: |Oxidálási tulajdonságok: |Gőznyomás: |Relatív sűrűség: |Oldhatóság: | vízben való oldhatóságzsírban való oldhatóság (az oldóolajt meg kell határozni) |Megoszlási együttható: n-oktanol/víz: | |Egyéb adat: | fontos biztonsági paramétereket meg kell jelölni, pl.: gőzsűrűség, keverhetőség, párolgási arány, vezetőképesség, viszkozitás, stb. |A fenti tulajdonságokat a 67/548/EGK irányelv V. melléklete A. részének pontos leírásaival összhangban vagy bármely más összehasonlítható módszerrel összhangban kell meghatározni.10. Stabilitás és reakciókészségMeg kell határozni az anyag vagy a készítmény stabilitását és bizonyos körülmények között előforduló veszélyes reakciók lehetőségét.Kerülendő körülmények:Fel kell sorolni azokat a körülményeket, mint például hőmérséklet, nyomás, fény, ütés, stb. amelyek veszélyes reakciót okozhatnak és amennyiben lehet, erről rövid leírást kell adni.Elkerülendő anyagok:Fel kell sorolni azokat az anyagokat, mint például víz, levegő, savak, lúgok, oxidálószerek vagy bármely más különleges anyag, amely veszélyes reakciót okozhat, és amennyiben lehet, erről rövid leírást kell adni.Veszélyes bomlástermékek:Fel kell sorolni a bomlás során keletkező veszélyes mennyiségű anyagokat.Megjegyzés:különös figyelmet kell fordítani a következőkre:- stabilizátorok szükségessége vagy jelenléte,- veszélyes exoterm reakció lehetősége,- az anyag vagy készítmény fizikai megjelenése megváltozásának esetleges biztonsági jelentősége, amennyiben van ilyen,- vízzel való érintkezéssel képződő veszélyes bomlástermékek, amennyiben van ilyen,- instabil termékké való átalakulás lehetősége.11. Toxikológiai adatokEz a szakasz a különböző toxikológiai (egészségügyi) hatások tömör, de teljes és átfogó leírásának szükségességével foglalkozik, amelyek akkor merülhetnek fel, ha az anyaggal vagy készítménnyel a felhasználó érintkezik.Az adatlapnak tartalmaznia kell az anyag, vagy készítmény expozíciójának egészségre veszélyes, tudományos kísérleteken és az azokból levont következtetéseken alapuló hatásait. Tartalmaznia kell az expozíció különböző módjaira (belégzés, lenyelés, bőrrel vagy szemmel való érintkezés) vonatkozó információkat, és rövid leírást kell adni a fizikai, kémiai és toxikológiai tulajdonságokkal kapcsolatos tünetekről.Tartalmaznia kell az ismert késleltetett és azonnali hatásokat, valamint a rövid és hosszú távú expozícióból származó krónikus hatásokat, mint például túlzott érzékenység, karcinogén és mutagén hatás, reprodukciós toxicitás, beleértve a teratogenicitást és a narkózist is.Figyelembe véve a 2. pontban –„Összetétel/összetevőkre vonatkozó adatok”– már megadott információkat, szükség lehet a készítmények egyes összetevőinek különleges egészségügyi hatásaira való hivatkozásra.12. Ökológiai adatokAzonosítani kell az anyag vagy készítmény természetének és előrelátható, valószínű használatából következő hatásokat, a viselkedést és a környezeti sorsot. Az anyagok és készítmények bomlása során keletkező veszélyes termékekről hasonló jellegű információt kell szolgáltatni.Példák a vonatkozó ökológiai információkra:mobilitás: | vagy kiszámított eloszlás a környezeti térségekben,felületi feszültség,abszorpció/deszorpció,egyéb fizikai-kémiai tulajdonságok, ld. 9. szakasz; |lebonthatóság: | az élő és az élettelen környezet hatására,lebomlás levegő jelenlétében és attól elzárva,perzisztencia; |felhalmozódás: | bioakkumulációs képesség,biomagnifikáció; |Rövid- és hosszú távú hatások:ökotoxicitás: | vízi élőlények,talajbeli élőlények,növények és szárazföldi állatok; |egyéb káros hatások: | ózonréteg csökkentő képesség,fotokémiai ózontermelő képesség,globális felmelegedést fokozó képesség,szennyvíztisztító üzemekre gyakorolt hatás; |MegjegyzésekBiztosítani kell, hogy a környezetre vonatkozó információ a biztonsági adatlap más részeiben is szerepeljen, különös tekintettel a 6, 7, 13. és 15. pontban megadott, az ellenőrzött kibocsátás, a véletlenszerű kibocsátás intézkedéseire, illetve hulladékkezelési szempontokra vonatkozó tanácsokra.Egy készítmény környezetre való veszélyességének értékelésére szolgáló kritériumok hiányában a készítményben jelen levő és környezetre veszélyesnek minősített anyagról a fenti tulajdonságokra vonatkozó információkat kell szolgáltatni.13. Hulladékkezelési szempontokAmennyiben az anyag vagy készítmény (az előrelátható felhasználásból származó feleslegének vagy hulladékának) elhelyezése veszélyt jelent, leírást kell adni ezekről az anyagmaradványról és információt kell szolgáltatni ezek biztonságos kezeléséről.Jelezni kell mind az anyag vagy a készítmény, mind a szennyezett csomagolóanyag elhelyezésnek megfelelő módszereit (elégetés, újrafeldolgozás, lerakás, stb).MegjegyzésHivatkozni kell a Közösség hulladékokra vonatkozó rendelkezéseire. Ezek hiányában hasznos a felhasználót emlékeztetni a hatályos nemzeti és regionális rendelkezésekre.14. Szállításra vonatkozó előírásokJelezni kell valamennyi különleges óvintézkedést, amelyeket a felhasználónak ismernie kell/vagy be kell tartania a telephelyén vagy azon kívül történő szállítás vagy forgalmazás során.Az ENSZ ajánlásában és egyéb nemzetközi egyezményekben szereplő, a veszélyes áruk szállítására és csomagolására vonatkozó további információk adhatók.15. Szabályozási információkA címkén lévő információkat a veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó irányelvekkel összhangban kell megadni.Amennyiben e biztonsági adatlapon szereplő anyag vagy készítmény a közösségi szintű, az ember vagy a környezet védelmére vonatkozó különleges intézkedések tárgyát képezi, (pl.: kereskedelmének vagy felhasználásának korlátozása, munkahelyi expozícióra vonatkozó határértékek), lehetőség szerint e rendelkezéseket is meg kell adni. Fel kell hívni az átvevő figyelmét továbbá az e rendelkezéseket végrehajtó nemzeti törvényekre.Ajánlatos továbbá, hogy az adatlap emlékeztesse az átvevőt minden vonatkozó nemzeti intézkedésre.16. Egyéb információkJelezni kell minden olyan egyéb információt, aminek biztonsági, egészségügyi és környezetvédelmi szempontból jelentősége lehet, például:- képzési tanács,- ajánlott felhasználás és korlátozások,- további információk (írásbeli hivatkozások és/vagy műszaki kapcsolódási pontok),- az adatlap összeállításához használt kulcsfontosságú adatok forrásai.Továbbá meg kell adni az adatlap kibocsátásának dátumát, amennyiben ez másutt nem szerepel.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/6/EEC of 10 February 1992 on the installation and use of speed limitation devices for certain categories of motor vehicles in the Community

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0006

Hivatalos Lap L 057 , 02/03/1992 o. 0027 - 0028 finn különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0072  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0072

		A Tanács 92/6/EGK irányelve(1992. február 10.)a Közösségben egyes gépjármű-kategóriákra sebességkorlátozó készülékek felszereléséről és használatárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a közös közlekedéspolitika célkitűzései közé tartozik, hogy olyan közös szabályokat állapítsanak meg, amelyek alkalmazhatók a Közösségen belül végzett nemzetközi szállításokra és megkönnyítik a járművek mozgását;mivel a közúti forgalom növekedése és ennek eredményeként a veszély növekedése és a káros kihatások gyarapodása súlyos közlekedésbiztonsági és környezeti problémákat okoz az összes tagállamnak;mivel a nehéz tehergépjárművek és autóbuszok motorteljesítménye, amely ahhoz szükséges, hogy emelkedőkön feljussanak, lehetővé teszi, hogy sík utakon olyan túl nagy sebességgel haladjanak, amely nem egyeztethető össze e járművek egyéb részegységeinek, mint például a fékeknek és gumiabroncsoknak a jellemzőivel; mivel ezért, továbbá a környezet védelme végett egyes tagállamokban sebességkorlátozó készülékek alkalmazását tették kötelezővé egyes gépjármű-kategóriák számára;mivel a sebességkorlátozó készülékeknek a környezetvédelemre és az energiafogyasztásra, a motor és a gumiabroncsok kopására és elhasználódására, továbbá a közúti biztonság növekedésére gyakorolt jótékony hatását fokozni fogja e rendelkezések általános alkalmazása;mivel a sebességkorlátozó készülékek alkalmazásának csak akkor van értelme, ha e készülékek műszaki tökéletessége lehetővé teszi, hogy megfelelően tudják biztosítani a visszaélések lehetőségének kizárását;mivel első lépésként az említett követelményeket csak a nemzetközi közlekedésben leginkább használt legnagyobb tömegű gépjárművek esetében kell bevezetni, és e követelmények alkalmazása a tagállamok műszaki lehetőségeinek és tapasztalatainak figyelembe vételével majd kiterjeszthető lesz a könnyebb kategóriájú gépjárművekre is;mivel egyes tagállamokban kizárólag csak a veszélyes áruk szállítására igénybe vett járműveket kell felszerelni sebességkorlátozó készülékekkel, amelyeket az ezen irányelv által előírtnál alacsonyabb maximális sebességértékekre kell beállítani; mivel ebben az egyedi esetben a kérdéses tagállamok részére meg kell engedni, hogy az ilyen előírásokat fenntartsák azokra a járművekre vonatkozóan, amelyek a saját területükön vannak bejegyezve, mert az ilyen előírások fokozzák a közúti biztonságot és a lakosság védelmét ennek az irányelvnek a célkitűzéseivel összhangban;mivel a sebességkorlátozó készülékeknek az ezen irányelv hatálya alá tartozó, de a hatálybalépése előtt bejegyzett és kizárólag országhatáron belüli szállításra szánt M3 és N3 kategóriájú járművekbe történő beépítése túlzott költségeket eredményezne egyes tagállamokban, ezért lehetővé kell tenni e tagállamok számára, hogy elhalasszák ezen irányelv 2. és 3. cikkének alkalmazását az érintett járművek esetében;mivel ez az irányelv nem befolyásolja a tagállamok előjogait a közlekedési sebességkorlátozások terén,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a "gépjármű" olyan gépi meghajtású jármű, amely az alább felsorolt kategóriák valamelyikébe tartozik, rendeltetése a közúton történő közlekedése, legalább négy kereke van, és a tervezett legnagyobb sebessége meghaladja a 25 km/órát:- M3 kategóriájú járművek, amelyek legnagyobb össztömege meghaladja a 10 tonnát,- N3 kategóriájú járművek,az M3 és N3 kategóriákon azokat kell érteni, amelyeket a 70/156/EGK irányelv 1. melléklete [4] határoz meg.2. cikkA tagállamok megteszik a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az 1. cikkben említett M3 kategóriájú gépjárművek a közúton csak akkor legyenek használhatók, ha olyan sebességkorlátozó készülékkel vannak felszerelve, amelynél a maximális sebesség 100 km/órára van beállítva.3. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az N3 kategóriájú gépjárművek a közutakon csak akkor legyenek használhatók, ha olyan sebességkorlátozó készülékkel vannak felszerelve, amelyet úgy állítanak be, hogy sebességük ne haladhassa meg a 90 km/óra értéket; figyelembe véve a megengedett műszaki eltéréseket a műszaki fejlettség jelenlegi szintjén a beállítandó érték és a forgalom jelenlegi sebessége között, a készüléken a maximális sebességet 85 km/órára kell beállítani.(2) A tagállamokat felhatalmazzák, hogy a területükön bejegyzett, kizárólag veszélyes áruk szállítására alkalmazott járműveken a készülék maximális sebességét 85 km/óránál kisebbre állítsák be.4. cikk(1) A 2. és 3. cikket az 1994. január 1. után bejegyzett járművekre kell alkalmazni.(2) A 2. és 3. cikket legkésőbb 1995. január 1-jével kezdődően kell alkalmazni azokra a járművekre, amelyeket 1988. január 1. és 1994. január 1. között jegyeztek be.Mindazonáltal, ahol ezeket a járműveket kizárólagosan országhatáron belüli szállításra használják, a 2. és 3. cikk alkalmazható legkésőbb 1996. január 1-jétől.5. cikk(1) Addig, amíg a közösségi előírások e téren nem kerülnek alkalmazásra, a 2. és 3. cikkben említett sebességkorlátozó készülékeknek az illetékes nemzeti hatóságok által megállapított műszaki előírásoknak kell megfelelniük.(2) A sebességkorlátozó készülékeket a tagállamok által jóváhagyott üzemeknek vagy szerveknek kell beépíteniük.6. cikkA 2. és 3. cikk követelményei nem vonatkoznak a fegyveres erők, a polgári védelem, a tűzoltóság és egyéb készenléti szolgálatok, valamint a közrend fenntartásáért felelős erők által használt gépjárművekre. Ugyanez vonatkozik azokra a gépjárművekre:- amelyek konstrukciójuknál fogva nem tudnak gyorsabban haladni, mint a 2. és 3. cikkben megállapított határértékek,- amelyeket az utakon végzendő tudományos kísérletek céljaira alkalmaznak,- amelyeket kizárólag közszolgáltatások biztosítására használnak városi térségekben.7. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. október 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. február 10-én.a Tanács részérőlaz elnökJorge Braga de Macedo[1] HL C 225., 1991.8.30., 11. o.[2] HL C 13., 1992.1.20.[3] HL C 40., 1992.2.17.[4] A Tanács 1970. február 6-i 70/156/EGK irányelve a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 42., 1970.2.23., 1. o.). A legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel (HL L 220., 1987.8.8., 44. o.)módosított irányelv.--------------------------------------------------