title: A Tanács 91/250/EGK irányelve (1991. május 14.) a számítógépi programok jogi védelméről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0250

Hivatalos Lap L 122 , 17/05/1991 o. 0042 - 0046 finn különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0111  svéd különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0111

		A Tanács irányelve(1991. május 14.)a számítógépi programok jogi védelméről(91/250/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel jelenleg a számítógépi programokat nem minden tagállamban védik egyértelműen a hatályos jogszabályok, és ahol ilyen védelem létezik, ott különböző jellemzőkkel bír;mivel a számítógépi programok fejlesztése jelentős emberi, műszaki és pénzügyi ráfordítást igényel, miközben a számítógépi programok az önálló fejlesztésükhöz szükséges költségek töredékéért másolhatók;mivel a számítógépi programok egyre jelentősebb szerepet játszanak számos iparágban, és a számítógépi programot érintő technológia ennek megfelelően alapvető jelentőséggel bír a Közösség ipari fejlődése szempontjából;mivel a tagállamok jogszabályai által a számítógépi programoknak nyújtott jogi védelem közötti bizonyos különbségek közvetlen és negatív hatást gyakorolnak az egységes piac működésére a számítógépi programok tekintetében, és e különbségek tovább fokozódhatnak azáltal, hogy a tagállamok új szabályozást vezetnek be ezen a területen;mivel az ilyen hatású meglévő különbségeket meg kell szüntetni, és meg kell akadályozni újabbak kialakulását, ugyanakkor nem kell megszüntetni az egységes piac működését jelentős mértékben hátrányosan nem befolyásoló különbségeket és azok kialakulását nem kell megakadályozni;mivel a közösségi jogi keret a számítógépi programok védelme terén ennek megfelelően egyelőre annak meghatározására korlátozható, hogy a tagállamok a számítógépi programokat a szerzői jog alapján irodalmi műként védelemben részesítik, továbbá annak meghatározására, hogy kit és mit lehet védelemben részesíteni, a védelemben részesülő személyek milyen kizárólagos jogokkal bírnak bizonyos cselekmények engedélyezése vagy megtiltása érdekében, valamint hogy a védelmi idő milyen tartamú legyen;mivel ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "számítógépi program" fogalma magában foglalja a programok valamennyi formáját, beleértve a hardverbe beépített programokat is; ez a fogalom magában foglalja a számítógépi program kifejlesztéséhez vezető előkészítő dokumentációt is, feltéve hogy az előkészítő munka jellegénél fogva későbbi fázisában számítógépi programot eredményezhet;mivel a program minőségi vagy esztétikai jellemzőinek vizsgálata nem alkalmazható feltételként annak megítélésekor, hogy a számítógépi program eredeti alkotás-e;mivel a Közösség elkötelezett a nemzetközi szabványosítás előmozdítása ügyében;mivel a számítógépi program funkciója abban áll, hogy a számítógépes rendszer többi elemével és a felhasználókkal kapcsolatba lépjen és azokkal együtt működjön, és ebből a célból logikai és adott esetben fizikai kapcsolatra és kölcsönhatásra van szükség ahhoz, hogy a szoftver és a hardver valamennyi eleme számára lehetővé váljék, hogy más szoftverrel és hardverrel, valamint a felhasználókkal a célnak megfelelően tudjon működni;mivel a programnak a szoftver és hardver elemek közötti efféle összekapcsolódást és kölcsönhatást biztosító részei általában "csatlakozási felületek" (interfész) néven ismertek;mivel ez a funkcionális kapcsolat és kölcsönhatás "interoperabilitás" (együttes működtetés) néven ismert; mivel ez az interoperabilitás olyan képességként definiálható, amely lehetővé teszi az információcserét és a kicserélt információ kölcsönös felhasználását;mivel az egyértelműség kedvéért világossá kell tenni, hogy a számítógépi programnak csak a kifejezési formája részesül védelemben, és hogy a program valamely eleme – ideértve a csatlakozási felületet – alapjául szolgáló ötletek és elvek, ezen irányelv értelmében nem állnak szerzői jogi védelem alatt;mivel ennek a szerzői jogi alapelvnek az értelmében ezek az ötletek és elvek, amennyiben a logika, az algoritmusok és a programnyelv alapjául szolgálnak, ezen irányelv értelmében nem állnak védelem alatt;mivel a tagállamok jogszabályai és bírói joggyakorlata, valamint a nemzetközi szerzői jogi egyezmények értelmében a szerzői jog az ilyen ötletek és elvek kifejeződését védi;mivel ennek az irányelvnek az alkalmazásában "bérbeadás" a számítógépi program vagy másolata határozott időre szóló használatba adása előnyszerzés céljából; mivel ez a fogalom nem foglalja magában a nyilvános haszonkölcsönzést, amely ennek megfelelően nem tartozik ezen irányelv hatálya alá;mivel a szerző kizárólagos jogát, hogy megtiltsa műve jogosulatlan többszörözését, számítógépi programok esetében alá kell vetni annak a korlátozott kivételnek, miszerint a programot jogszerűen megszerző személy számára lehetővé kell tenni a program használatához műszakilag szükséges többszörözést;mivel ez azt jelenti, hogy a program jogszerűen megszerzett példányának felhasználásához szükséges betáplálás és futtatás, valamint a program hibáinak kijavítása szerződés útján nem tiltható meg; mivel kifejezett szerződéses kikötés hiányában – beleértve a program egy példányának eladását is – a példányt jogszerűen megszerző személy a program rendeltetésszerű felhasználásához szükséges bármely egyéb cselekményt elvégezheti;mivel a számítógépi program felhasználására jogosult személy számára nem tiltható meg, hogy elvégezze a program működésének megfigyeléséhez, tanulmányozásához vagy kipróbálásához szükséges cselekményeket, feltéve, hogy e cselekmények nem sértik a programhoz fűződő szerzői jogokat;mivel a számítógépi program másolata kódjának jogosulatlan többszörözése, fordítása, feldolgozása vagy megváltoztatása a szerző kizárólagos jogának megsértését jelenti;mivel azonban kétségtelenül előfordulhatnak olyan helyzetek, amikor a kód ilyen – a 4. cikk a) és b) pontja értelmében vett – többszörözése és lefordítása elengedhetetlen a szükséges információ megszerzéséhez annak érdekében, hogy az önállóan megalkotott program más programokkal együttesen működtethető legyen;mivel ezért figyelembe kell venni, hogy – kizárólag ezen kivételes esetekben – a számítógépi program példányát jogszerűen felhasználó személy által vagy ennek a személynek a nevében végzett többszörözés és fordítás jogszerű, a tisztességes gyakorlattal összeegyeztethető, és ezért nem szükséges hozzá a jogosult engedélye;mivel e kivételnek egyik célja lehetővé tenni a számítógépes rendszer elemeinek összekapcsolását, beleértve a különböző gyártóktól származókat is, annak érdekében, hogy együttesen tudjanak működni;mivel a kizárólagos szerzői jog alóli ezen kivétel nem alkalmazható oly módon, hogy az indokolatlanul károsítsa a jogosult jogos érdekeit, vagy sérelmes legyen a számítógépi program rendes felhasználására;mivel annak érdekében, hogy az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni Egyezmény rendelkezéseinek megfeleljen, a védelmi időt a szerző életére és a halálát követő év január elsejétől számított ötven évre, illetve a név nélkül vagy felvett néven készült művek esetében a mű nyilvánosságra hozatalát követő év január elsejétől számított ötven évre kell rögzíteni;mivel a számítógépi programok szerzői jogi védelme adott esetben nem sértheti az egyéb védelmi formák alkalmazását; mivel ugyanakkor a 6. cikkel vagy az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott kivételekkel ellentétes szerződéses kikötések semmisek;mivel ezen irányelv rendelkezései nem érintik a Szerződés 85. és 86. cikke szerinti versenyszabályok alkalmazását, ha egy erőfölényben lévő gyártó megtagadja az ebben az irányelvben meghatározott interoperabilitáshoz szükséges információ rendelkezésre bocsátását;mivel ezen irányelv rendelkezései a csatlakozási felületek távközlési szektorban történő nyilvánosságra hozatala tekintetében elfogadott közösségi jogi rendelkezések, valamint az információs technológia és távközlés területén a szabványosításra vonatkozó tanácsi határozatok sérelme nélkül kell, hogy érvényesüljenek;mivel ez az irányelv nem érinti a hatálya alá nem tartozó kérdések vonatkozásában a Berni Egyezménynek megfelelően nemzeti jogszabályokba foglalt kivételes szabályokat,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA védelem tárgya(1) Ennek az irányelvnek a rendelkezései szerint a tagállamok a számítógépi programokat az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni Egyezmény értelmében vett irodalmi műként szerzői jogi védelemben részesítik. Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "számítógépi programok" fogalma magában foglalja azok előkészítő dokumentációját is.(2) Az irányelv alapján biztosított védelem a számítógépi programok bármely formában történő kifejezésére vonatkozik. A számítógépi program bármely elemének – beleértve a csatlakozási felületeket – alapjául szolgáló ötletek és elvek ennek az irányelvnek az értelmében nem részesülnek szerzői jogi védelemben.(3) A számítógépi program akkor részesül védelemben, ha eredeti abban az értelemben, hogy a szerző saját szellemi alkotása. Annak megállapításához, hogy fennállhat-e ilyen védelem, más feltétel nem alkalmazható.2. cikkA számítógépi programok szerzője(1) A számítógépi program szerzője a programot létrehozó a természetes személy vagy természetes személyek csoportja, illetve a tagállami jogszabályok értelmében – amennyiben azt a tagállami jogszabályok lehetővé teszik – jogosultnak minősülő jogi személy. Ahol valamely tagállam jogszabályai elismerik az együttesen létrehozott művet, a tagállam jogszabályai szerint a mű létrehozójának minősülő személyt kell szerzőnek tekinteni.(2) A természetes személyek csoportja által közösen létrehozott számítógépi program esetében a kizárólagos jogok együttesen illetik meg őket.(3) Ha a számítógépi programot egy munkavállaló munkaviszonyból folyó kötelessége teljesítéseként vagy a munkáltató utasítása alapján készíti, az így elkészített program valamennyi vagyoni jogának gyakorlására a munkáltató kizárólagosan jogosult, kivéve, ha szerződés ettől eltérően rendelkezik.3. cikkA védelem kedvezményezettjeiA védelemre jogosult minden olyan természetes vagy jogi személy, aki az irodalmi művekre irányadó nemzeti szerzői jogi szabályok szerint erre jogosult.4. cikkEngedélyhez kötött cselekményekAz 5. és 6. cikk rendelkezéseire is figyelemmel, a jogosult 2. cikk értelmében vett kizárólagos jogai magukban foglalják az alábbi cselekmények elvégzését vagy engedélyezését:a) a számítógépi program bármely eszközzel és bármely formában, részben vagy egészben történő tartós vagy időleges többszörözése. Amennyiben a számítógépi program betáplálása, megjelenítése, futtatása, továbbítása vagy tárolása szükségessé teszi az ilyen többszörözést, az ilyen cselekményhez szükséges a jogosult engedélye;b) a számítógépi program lefordítása, átdolgozása, feldolgozása és bármely más módon történő módosítása, valamint ezek eredményének többszörözése a számítógépi programot módosító személy jogainak sérelme nélkül;c) a számítógépi program vagy másolatai bármilyen formában történő nyilvános terjesztése, beleértve a bérbeadást is. A program valamely példányának a jogosult által vagy az ő hozzájárulásával a Közösségen belül történő első eladása kimeríti az adott példány Közösségen belüli terjesztésére vonatkozó jogot, a számítógépi program vagy valamely másolata további bérbeadásának ellenőrzéséhez való jog kivételével.5. cikkAz engedélyhez kötött cselekmények alóli kivételek(1) Külön szerződéses kikötés hiányában a 4. cikk a) és b) pontjában foglalt cselekményekhez nem szükséges a jogosult engedélye, ha azokra azért van szükség, hogy a számítógépi programot az azt jogszerűen megszerző személy a rendeltetési célnak megfelelően használja, beleértve a hibajavítást is.(2) Szerződéssel nem zárható ki, hogy a számítógépi program jogszerű felhasználója biztonsági másolatot készítsen, amennyiben az az említett felhasználáshoz szükséges.(3) A számítógépi program valamely példányának jogszerű felhasználója a jogosult engedélye nélkül megfigyelheti, tanulmányozhatja és kipróbálhatja a program működését a program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából, ha ezt a program olyan betáplálása, megjelenítése, futtatása, továbbítása vagy tárolása során végzi, amelyre jogosult.6. cikkVisszafejtés(1) Nincs szükség a jogosult engedélyére, ha az önállóan megalkotott számítógépi program más programokkal való együttes működtetéséhez szükséges információ megszerzéséhez elengedhetetlenül szükséges kódjának a 4. cikk a) és b) pontja értelmében vett többszörözése, illetve lefordítása, feltéve, hogy:a) e cselekményeket az engedéllyel rendelkező személy vagy a program példányának felhasználására jogosult másik személy, vagy ezek nevében az erre felhatalmazott személy végzi;b) az együttes működtetéshez szükséges információ korábban nem volt az a) pontban említett személyek számára könnyen hozzáférhető; ésc) ezek a cselekmények az eredeti számítógépi programnak csak az együttes működtetéshez szükséges részeire korlátozódnak.(2) Az (1) bekezdés rendelkezései alkalmazása révén szerzett információ:a) az önállóan megalkotott számítógépi programmal való együttes működtetésen kívül más célokra nem használható fel;b) másokkal nem közölhető, kivéve, ha erre az önállóan megalkotott számítógépi program együttes működtetéséhez van szükség;c) a kifejezési formájában lényegében hasonló számítógépi program kifejlesztéséhez, előállításához és forgalomba hozatalához, illetve a szerzői jogot sértő más cselekményhez nem használható fel.(3) Az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni Egyezménnyel összhangban e cikk rendelkezései nem értelmezhetők úgy, hogy lehetővé váljon oly módon történő alkalmazásuk, ami indokolatlanul károsítaná a jogosult jogos érdekeit, illetve sérelmes lenne a számítógépi program rendes felhasználására.7. cikkA védelemre vonatkozó különleges intézkedések(1) A 4., 5. és 6. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül a tagállamok nemzeti jogszabályaikkal összhangban rendelkeznek a megfelelő intézkedésekről az alábbi a), b) és c) pontban felsorolt cselekmények bármelyikét elkövető személyekkel szemben:a) a számítógépi program olyan példányának forgalomba hozatala, amelyről az érintett személy tudta, vagy a kellő gondosság mellett tudnia kellett volna, hogy jogsértő;b) a számítógépi program olyan példányának kereskedelmi célú birtoklása, amelyről az érintett személy tudta, vagy a kellő gondosság mellett tudnia kellett volna, hogy jogsértő;c) bármely olyan eszköz forgalomba hozatala vagy kereskedelmi célú birtoklása, amelynek kizárólagos szándékolt célja a számítógépi program védelmére alkalmazott műszaki intézkedések eltávolítása vagy megkerülése.(2) A számítógépi program bármely jogsértő példánya az érintett tagállam jogszabályai alapján lefoglalható.(3) A tagállamok rendelkezhetnek az (1) bekezdés c) pontjában említett bármely eszköz lefoglalásáról.8. cikkA védelmi idő(1) A védelem a szerző életére és a halálát vagy az utoljára elhunyt szerző halálát követő ötven évre terjed ki; ha a számítógépi program név nélkül vagy felvett néven készült mű, vagy ha a 2. cikk (1) bekezdésének megfelelően a nemzeti jogszabályok alapján valamely jogi személy minősül szerzőnek, a védelem időtartama attól az időponttól számított ötven év, amikor a számítógépi programot első ízben jogszerűen nyilvánosságra hozták. A védelmi idő a fent említett eseményeket követő év január elsején kezdődik.(2) Azok a tagállamok, amelyekben a védelmi idő hosszabb az (1) bekezdésben említettnél, mindaddig fenntarthatják a jelenleg alkalmazott védelmi időt, amíg a szerzői művek védelmi idejét általánosabb közösségi jogszabályok nem harmonizálják.9. cikkEgyéb jogszabályi rendelkezések alkalmazása(1) Ennek az irányelvnek a rendelkezései nem érintik az egyéb jogszabályi rendelkezéseket, így például a szabadalmi jogokra, védjegyekre, a tisztességtelen versenyre, üzleti titkokra, félvezető termékek oltalmára vagy a szerződési jogra vonatkozó rendelkezéseket. Minden, a 6. cikkel vagy az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt kivételekkel ellentétes szerződéses kikötés semmis.(2) Ennek az irányelvnek a rendelkezéseit az 1993. január 1-je előtt megalkotott programokra is alkalmazni kell, a fenti időpontot megelőzően kötött megállapodások és szerzett jogok sérelme nélkül.10. cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1993. január 1-je előtt megfeleljenek.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. május 14-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. F. Poos[1] HL C 91., 1989.4.12., 4. o.; ésHL C 320., 1990.12.20., 22. o.[2] HL C 231., 1990.9.17., 78. o.; és az 1991. április 17-i határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 329., 1989.12.30., 4. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 94/67/EK irányelve (1994. december 16.) a veszélyes hulladékok égetéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0067

Hivatalos Lap L 365 , 31/12/1994 o. 0034 - 0045 finn különkiadás fejezet 15 kötet 14 o. 0186  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 14 o. 0186

		A Tanács 94/67/EK irányelve(1994. december 16.)a veszélyes hulladékok égetésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikkének (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel a Szerződés 130r. cikkében kifejtett közösségi környezetvédelmi politika szándékai és alapelvei különösen a szennyezés megelőzésére, a szennyezéseknek elsődlegesen a forrásuknál történő elhárítására és a "szennyező fizet" – elv alkalmazására törekednek;mivel a hulladékpolitikáról szóló, 1990. május 7-i tanácsi állásfoglalás [4] felkérte a Bizottságot, hogy sürgősen egészítse ki az ipari hulladékok égetőműveire vonatkozó javaslatait;mivel a veszélyes hulladékok égetése során olyan égéstermékek keletkeznek, amelyek környezetszennyezést okozhatnak, és ezáltal, hacsak nincsenek megfelelő módon ellenőrizve, károsíthatják az emberek egészségét és a környezetet; mivel egyes esetekben a szennyezés a országhatárokon át is kiterjedhet;mivel ezért a környezet védelme érdekében megelőző intézkedésekre van szükség a veszélyes hulladékok égetéséből származó veszélyes kibocsátásokkal szemben;mivel a veszélyes hulladékok égetésére alkalmazható nemzeti rendelkezések jelenlegi eltérései, és bizonyos esetekben az ilyen rendelkezések hiánya indokolttá teszik a közösségi szinten történő intézkedést;mivel a Szerződés 130t. cikkének értelmében ennek az irányelvnek az elfogadása egyik tagállamot sem gátolja meg abban, hogy a környezet védelme érdekében a Szerződéssel összeegyeztethető szigorúbb intézkedéseket tartson fenn vagy alkosson;mivel a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv [5] 4. cikke előírja a tagállamoknak a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a hulladékok hasznosítása vagy ártalmatlanítása ne veszélyeztesse az emberek egészségét és ne károsítsa a környezetet; mivel e célból az említett irányelv 9. cikke előírja, hogy minden hulladékkezelő létesítménynek vagy vállalkozásnak az illetékes hatóságtól engedélyt kell szereznie, amely többek között a megteendő óvintézkedésekre is vonatkozik;mivel az ipari létesítmények által okozott levegőszennyezés elleni küzdelemről szóló, 1984. június 28-i 84/360/EGK tanácsi irányelv [6] 3. és 4. cikke úgy rendelkezik, hogy a felsorolt kategóriákba tartozó ipari üzemek üzemeltetéséhez előzetes engedélyezés szükséges, és a hulladékégető művek is ezek közé tartoznak;mivel az ezen irányelvnek megfelelően létrehozott és üzemeltetett égetőművek célja a veszélyes hulladékok okozta szennyezéssel kapcsolatos kockázatok oxidációs eljárás során való csökkentése, a hulladékok mennyiségének és térfogatának csökkentése és olyan maradékok létrehozása, amelyeket biztonságosan lehet újra felhasználni vagy ártalmatlanítani;mivel a magas szintű környezetvédelem a Közösségen belül megkívánja megfelelő üzemeltetési feltételek és kibocsátási határértékek megállapítását és betartását a veszélyes hulladékok égetőműveire; mivel különleges intézkedések szükségesek a dioxin- és furánkibocsátás esetében, melyeket a legkorszerűbb technológia alkalmazásával kell csökkenteni;mivel fejlett mérési technikákra van szükség a kibocsátások folyamatos ellenőrzéséhez annak biztosítására, hogy azok megfeleljenek a kibocsátási határértékeknek és a szennyezőanyagokra vonatkozó irányértékeknek;mivel integrált környezetvédelemre van szükség a veszélyes hulladékok égetéséből származó kibocsátásokkal szemben; mivel ezért a kibocsátott gázok tisztítása után visszamaradó szennyvizet a szennyeződésnek egyik környezeti elemből a másikra való átvitelének korlátozása érdekében csak külön kezelés után szabad elvezetni; mivel az ilyen szennyvizekben lévő szennyezőanyagok specifikus kibocsátási határértékeit ezen irányelv hatálybalépésétől számított két éven belül meg kell állapítani;mivel megfelelő rendelkezéseket kell hozni a kibocsátási határértékek túllépésének eseteire, továbbá a műszakilag elkerülhetetlen leállásokra, zavarokra vagy a tisztítóberendezések meghibásodására;mivel nem engedhető meg, hogy a veszélyes hulladékok együttégetése olyan létesítményekben, amelyeket eredetileg nem veszélyes hulladékok elégetésére szántak, nagyobb szennyezőanyag-kibocsátást eredményezzen a füstgázoknak abban a részében amely az ilyen együttégetésből származik, és ezért ezt megfelelően korlátozni kell;mivel az emberek egészsége és a környezet fokozott védelme érdekében a meglévő égetőműveket gyorsan alkalmassá kell tenni az ezen irányelvben megállapított kibocsátási határértékek teljesítésére, hogy elkerülhető legyen a veszélyes hulladékok fokozott mértékű átszállítása az ilyen művekbe;mivel egy bizottságot kell felállítani, amely a Bizottságot segíti az irányelv megvalósításában és a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításában;mivel az ezen irányelv végrehajtásáról szóló jelentésnek fontos elemét képezi a Bizottság és a tagállamok tájékoztatása a kibocsátást szabályozó technikák terén elért haladásra vonatkozóan;mivel az irányelv kibocsátási határértékeinek és az ezekkel kapcsolatos intézkedéseknek a felülvizsgálatára irányuló javaslatokat 2000. december 31. előtt kell benyújtani a Tanácshoz, figyelembe véve a várható technológiai fejlődést, az égetőművek üzemeltetési tapasztalatait és a környezetvédelmi követelményeket,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Az irányelv célja, hogy intézkedéseket és eljárásokat határozzon meg a veszélyes hulladék égetés negatív hatásainak megakadályozására vagy, ha ez nem megoldható, lehető legnagyobb mértékű csökkentésére, különösen a levegő, a talaj, a felszíni és felszín alatti vizek szennyezése és az emberek egészségének ebből eredő kockáztatása terén, és hogy ebből a célból megfelelő üzemeltetési feltételeket és kibocsátási határértékeket állapítson meg és tartson fenn a Közösségben lévő veszélyeshulladék-égető művekre.(2) Ezen irányelvet kell alkalmazni más, vonatkozó közösségi jogszabályok, így különösen azok sérelme nélkül, amelyek a hulladékra és az égetőművekben dolgozók biztonságára és egészségére vonatkoznak.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:"veszélyes hulladék" - éghető folyékony hulladékok, beleértve a hulladékolajok ártalmatlanításáról szóló, 1975. június 16-i 75/439/EGK tanácsi irányelvben [8] 1. cikkében meghatározott hulladékolajokat is, amennyiben megfelelnek a következő három feltételnek:i. a poliklórozott aromás szénhidrogének, például poliklórozott bifenilek (a továbbiakban: PCB) vagy pentaklór-fenol (a továbbiakban: PCP) tömegkoncentrációja nem nagyobb, mint amit a vonatkozó közösségi jogszabályok meghatároznak;ii. ezek a hulladékok nem válnak veszélyessé annak következtében, hogy más, a 91/689/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt összetevőket tartalmaznak olyan mennyiségben vagy koncentrációban, ami nem egyeztethető össze a 75/442/EGK irányelv 4. cikkében foglalt célok elérésével; ésiii. a fűtőértékük legalább 30 MJ/kg,- bármely olyan éghető folyékony hulladék, amely az elégetése közvetlen következményeként keletkező füstgázban nem képez más égéstermékeket vagy kibocsátás-koncentrációt, mint amilyenek a 75/716/EGK irányelv [9]1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott gázolaj égetésekor keletkeznek,- olaj- és gázkészletek off-shore (tengeri) berendezéseken végzett kutatásából és kiaknázásából származó, a (hajó) fedélzeten elégetett veszélyes hulladékok,- települési hulladékok, amelyekre a 89/369/EGK [10]és a 89/429/EGK. [11] irányelvek vonatkoznak,- települési szennyvizek kezeléséből származó szennyvíziszapok, amelyek nem veszélyesek annak következtében, hogy a 91/689/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt összetevőket tartalmazzák olyan mennyiségben vagy koncentrációban, amit a tagállamok határoznak meg, amíg el nem készül a veszélyes hulladékok jegyzéke az említett irányelv 1. cikkének (4) bekezdése szerint, és ami a 75/442/EGK irányelv 4. cikkében foglalt célok elérésével összeegyeztethetetlen. Ezt a kivételt a 86/278/EGK irányelv [12]sérelme nélkül kell alkalmazni."égetőmű" - állati tetemek és maradványok égetésére szolgáló égetőművek,- fertőző kórházi hulladékok égetésére szolgáló égetők feltéve, hogy az ilyen hulladék nem veszélyes annak következtében, hogy más, a 91/689/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt összetevőket tartalmaz, vagy- olyan fertőző kórházi hulladékot is elégető települési hulladékégető, amelynél ez a hulladék nincs összekeverve más, a 91/689/EGK irányelv III. mellékletében felsorolt egy vagy más tulajdonság miatt veszélyesnek minősülő hulladékkal;"új égetőmű" : olyan létesítmény, amelynek működési engedélyét a 18. cikk (1) bekezdésében megadott időpontban vagy az után adták ki;"meglévő égetőmű" : olyan létesítmény, amelyre az eredeti működési engedélyt a 18. cikk (1) bekezdésében megadott időpont előtt adták ki;"kibocsátási határérték" : a szennyező anyagoknak az a tömegkoncentrációja, amelyet az égető kibocsátása egy meghatározott időtartam alatt nem léphet túl;"üzemeltető" : az a természetes vagy jogi személy, aki az égetőművet üzemelteti, vagy akire gazdasági döntési jogkört átruházták, vagy aki ezt a jogkört átruházta.3. cikk(1) A 75/442/EGK irányelv 9. és 10. cikkében, és az említett irányelv 91/689/EGK irányelv 3. cikkével kiegészített 11. cikkében, és a 84/360/EGK irányelv 3. cikkében meghatározott működési engedély csak akkor adható meg, ha a kérelemből kitűnik, hogy az égetőművet úgy tervezték, szerelték fel és úgy fogják üzemeltetni, hogy betartják a környezetszennyezéssel szembeni megfelelő, megelőző intézkedéseket, és teljesülnek az ezen irányelv 5-12. cikkében foglalt követelmények.(2) Az illetékes hatóság által kiadott engedélynek félreérthetetlenül fel kell sorolnia azoknak a veszélyes hulladékoknak a fajtáit és mennyiségeit, amelyeket az égetőműben fel lehet dolgozni, valamint meg kell jelölnie az égetőmű teljes kapacitását.(3) Ha egy eredetileg nem veszélyes hulladékok égetésére szolgáló műben olyan veszélyes hulladékokat égetnek el (együttégetés), amelyek eredő hőtermelése az üzemeltetés bármely pillanatában a mű teljes hőtermelésének legfeljebb 40 %-a, legalább az alábbi cikkekben szereplőket alkalmazzák:- 1-5. cikk,- a 6. cikk (1) és (5) bekezdése,- 7. cikk, beleértve azokat a mérésekre vonatkozó rendelkezéseket, amelyekre a 10. és 11. cikk utal,- 9. cikk- 12., 13. és 14. cikk.(4) A (3) bekezdésben említett együttégetésre csak akkor adható meg az engedély, ha a kérelemből kitűnik, hogy:- a veszélyes hulladékot elégető égőfejek elhelyezése és a hulladék betáplálása olyan, hogy a lehető legtökéletesebb elégést biztosítsák, és- a II. mellékletben előírt számításokat alkalmazva, a 7. cikkben előírtak teljesülnek.Az együttégetési engedély kifejezetten sorolja fel azoknak a veszélyes hulladékoknak a fajtáit és mennyiségeit, amelyeket a műben együtt lehet égetni. Továbbá adja meg e veszélyes hulladékok minimális és maximális tömegáramának értékeit, legkisebb és legnagyobb fűtőértéküket, és maximálisan megengedhető szennyezőanyag-tartalmukat, pl. PCB, PCP, klór, fluor, kén, nehézfémek.Az üzemeltetés megkezdése utáni hat hónapon belül, a feltételezhetően legkedvezőtlenebb feltételek mellett elvégzett mérések eredményei jelezzék azt, hogy a 7. cikk rendelkezései teljesülnek. Erre az időszakra az illetékes hatóságok felmentést adhatnak a (3) bekezdésben megadott százalékban kifejezett követelmények alól.4. cikkAz engedélyezési kérelmeket, az illetékes hatóságok erre vonatkozó határozatait és az irányelv 11. cikkében elrendelt folyamatos ellenőrzés eredményeit a környezetre vonatkozó információkhoz való hozzáférés szabadságáról szóló, 1990. június 7-i 90/313/EGK tanácsi irányelvnek [13] megfelelően nyilvánosságra kell hozni.5. cikk(1) Az üzemeltető megtesz minden szükséges intézkedést a hulladékok szállítása és átvétele terén a negatív hatások megakadályozására vagy, ha ez nem megoldható, lehető legnagyobb mértékű csökkentésére, a környezet, különösen a levegő, a talaj, a felszíni és felszín alatti vizek szennyezése és az emberek egészségének kockáztatása terén. Ezek az intézkedések legalább a (2) és (3) bekezdésben foglalt követelményeknek feleljenek meg.(2) Mielőtt a hulladékot az égetőmű befogadja, álljon az üzemeltető rendelkezésére a hulladék leírása, amely a következőkre terjed ki:- a hulladék fizikai, és amennyire lehetséges, kémiai összetétele, továbbá minden olyan információ, amely szükséges a hulladéknak a tervezett égetési eljárásra való alkalmassága megítéléséhez,- a hulladék kockázati jellemzői, az anyagok megnevezése, melyekkel a hulladék nem keverhető össze, és a hulladék kezelése során betartandó óvórendszabályok.(3) A hulladék égetőműbe való befogadása előtt az üzemeltető legalább az alábbi átvételi eljárásokat végezze el:- a hulladék tömegének megállapítása,- ellenőrzi a 91/689/EGK irányelvben megkövetelt okiratokat, és ahol alkalmazható, azokat a dokumentumokat, amelyeket az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelet [14] ír elő, valamint azokat, amelyeket a veszélyes áruk szállítására vonatkozó rendeletek követelnek meg,- reprezentatív mintákat vesz, hacsak az nem megoldhatatlan, lehetőleg még a kirakodás előtt, ellenőrző vizsgálatokat végezve annak igazolására, hogy a hulladék megfelel a (2) bekezdésben előírt leírásnak, így lehetővé téve az illetékes hatóságok számára a kezelt hulladék jellegének azonosítását. Ezeket a mintákat legalább az égetést követő egy hónapig megőrzi.(4) Az illetékes hatóságok felmentést adhatnak a (2) és (3) bekezdés alól olyan ipari létesítmények és vállalkozások részére, amelyek csak saját hulladékaikat égetik el a hulladék keletkezésének helyén, feltéve, hogy a környezetvédelem azonos szinten teljesül.6. cikk(1) A veszélyes hulladékok égetését végző műveket úgy kell üzemeltetni, hogy a lehető legteljesebb elégés legyen elérhető. Ehhez a hulladék-előkezelés megfelelő technikáinak alkalmazására is szükség lehet.(2) Minden égetőművet úgy kell megtervezni, felszerelni és üzemeltetni, hogy a veszélyes hulladékok elégetéséből keletkező gáz hőmérséklete az égést tápláló levegő utolsó bevezetése után, szabályozott és homogén módon és még a feltételezett legkedvezőtlenebb körülmények között is a tűztér falánál vagy annak közelében legalább 850 °C-ig emelkedjen, legalább két másodpercen át, legalább 6 % oxigén jelenlétében; ha olyan veszélyes hulladékot égetnek el, amelynek halogénezett szervesanyag-tartalma, klórban kifejezve, 1 %-nál magasabb, a hőmérsékletet legalább 1100o C-ra kell emelni.Ha az égető kemencében csak folyékony veszélyes hulladékot égetnek, vagy az égetőt gáz és olyan porított szilárd anyagok keverékével működtetik, amely utóbbiak veszélyes hulladékok oxigénszegény környezetben végzett hőbontásából származnak, és ha a gáznemű rész a teljes keletkezett hőnek több mint 50 %-át fedezi, az oxigéntartalom az utolsó égési levegő-bevezetés után legalább 3 % legyen.(3) Minden égetőt tüzelőanyag égőkkel látnak el, amelyek önműködően bekapcsolnak, ha az égési gázok hőmérséklete az égési levegő utolsó bevezetése után a (2) bekezdésben megadott vonatkozó minimális hőmérséklet alá esik. Ezeket az égőket a berendezés indulási és leállítási műveletei során is használják annak biztosítására, hogy a vonatkozó minimális hőmérséklet mindaddig fennálljon, amíg elégetlen hulladék található a tűztérben.Az indítás vagy leállítás alatt, vagy ha az égési gázok hőmérséklete a (2) bekezdésben megadott vonatkozó minimális hőmérséklet alá esik, az égőket nem szabad olyan tüzelőanyaggal táplálni, mely több égésterméket termelhet, mint a 75/716/EGK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott gázolaj, a propán-bután gáz vagy a földgáz.Kötelező olyan rendszerrel rendelkezni és azt üzemeltetni, amely meggátolja a veszélyes hulladék betáplálását, a következő esetekben:- induláskor, az előírt minimális égetési hőmérséklet eléréséig,- ha nem áll fenn az előírt minimális égetési hőmérséklet,- ha a 11. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt folyamatos mérések azt mutatják, hogy a tisztítóberendezések zavara vagy kiesése miatt bármelyik kibocsátási határértéket túllépték.(4) Az illetékes hatóságok a (2) bekezdésben magállapítottaktól eltérő, és az egyes veszélyes hulladékokra vonatkozó engedélyben megadottaknak megfelelő követelményeket is engedélyezhetnek. Ezeknek az engedélyeknek feltétele, hogy legalább a 7. cikk rendelkezései teljesüljenek, és a dioxinok és furánok kibocsátásának szintje legfeljebb akkora legyen, mint ami e cikk (2) bekezdésében felállított követelményeinek alkalmazásával adódik.Valamennyi az e bekezdés rendelkezései alapján meghatározott üzemeltetési feltételt és az elvégzett ellenőrzések eredményeit a 17. cikknek megfelelően szolgáltatott információ részeként a Bizottsággal közölni szükséges.(5) Az égetőmű üzemelése alatt a füstgázok szén-monoxid (CO) koncentrációja ne haladja meg az alábbi határértékeket:a) 50 mg/m3 füstgáz, napi átlagértékként meghatározva;b) 150 mg/m3 füstgáz legalább az összes mérés 95 %-ánál, 10 perces átlagértékként meghatározva, vagy 100 mg/m3 füstgáz az összes mérésnél, félórás átlagértékként meghatározva, bármely 24 órás időszak során.(6) Minden égetőművet úgy kell megtervezni, felszerelni és üzemeltetni, hogy megakadályozzák az olyan kibocsátást, amely jelentős mértékben növelheti a talajszinti levegőszennyezést; fontos, hogy a füstgázokat ellenőrzött módon, kéményen át bocsássák ki.A kémény magasságát úgy kell kiszámítani, hogy az emberek egészsége és a környezet védve legyen.7. cikk(1) Ezek az átlagértékek a vonatkozó nehézfémek és vegyületeik gáz- és gőz-halmazállapotú kibocsátását is magukban foglalják.a)Napi átlagértékek:1. Összes por | 10 mg/m3 |2.Szerves anyagok gázai, gőzei, összes szerves szénben kifejezve | 10 mg/m3 |3. Hidrogén-klorid (HCl) | 10 mg/m3 |4. Hidrogén-fluorid (HF) | 1 mg/m3 |5. Kén-dioxid (SO2) | 50 mg/m3 |b)Félórás átlagértékek:1. Összes por | 30 mg/m3 | 10 mg/m3 |2.Szerves anyagok gázai, gőzei, összes szerves szénben kifejezve | 20 mg/m3 | 10 mg/m3 |3. Hidrogén-klorid (HCl) | 60 mg/m3 | 10 mg/m3 |4. Hidrogén-fluorid (HF) | 4 mg/m3 | 2 mg/m3 |5. Kén-dioxid (SO2) | 200 mg/m3 | 50 mg/m3 |c)Összes átlagérték egy minimum 30 perces és maximum 8 órás mintavételi idő alatt, átlagértékben:1.Kadmium és vegyületei kadmiumként kifejezve (Cd) | összesen0,05 mg/m30,1 mg/m3 |2.Tallium és vegyületei talliumként kifejezve (Tl) | |3.Higany és vegyületei higanyként kifejezve (Hg) | 0,05 mg/m30,1 mg/m3 |4.Antimon és vegyületei antimonként kifejezve (Sb) | összesen0,5 mg/m31 mg/m3 |5. Arzén és vegyületei arzénként kifejezve (As) | |6. Ólom és vegyületei ólomként kifejezve (Pb) | |7. Króm és vegyületei krómként kifejezve (Cr) | |8. Kobalt és vegyületei kobaltként kifejezve (Co) | |9. Réz és vegyületei rézként kifejezve (Cu) | |10. Mangán és vegyületei mangánként kifejezve (Mn) | |11. Nikkel és vegyületei nikkelként kifejezve (Ni) | |12. Vanádium és vegyületei vanádiumként kifejezve (V) | |13.Ón és vegyületei ónként kifejezve (Sn) | |Az égetőműveket úgy kell megtervezni, felszerelni és üzemeltetni, hogy a füstgáz összetevői legalább az alábbi határértékeket ne haladják meg: |(2) A dioxin- és furánkibocsátást a legfejlettebb módszerek alkalmazásával szükséges csökkenteni. Legkésőbb 1997. január 1-jétől az összes átlagérték, amit legalább hat és legfeljebb nyolcórás mintavételi időszak alatt mérnek, nem lépheti túl a 0,1 ng/m3 határértéket, hacsak ez előtt az időpont előtt legalább hat hónappal a Bizottság nem teremtette meg a közösségi szinten összehangolt mérési módszerek hozzáférhetőségét, a 16. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. Ez a határérték az I. mellékletnek megfelelően értékelt minden egyes dioxin és furán koncentrációjának összegeként van meghatározva.E határérték kötelező alkalmazási időpontjáig a tagállamok ezt az értéket legalább irányértékként használják.(3) A 6. cikkben és az e cikkben meghatározott határ- és irányértékek teljesülésének ellenőrzésére szolgáló mérések eredményeit a 11. cikk (2) bekezdésében előírt feltételekre vonatkoztatják.(4) Ha a veszélyes hulladékokat a 3. cikk (3) bekezdésének megfelelően együtt égetik, a 6. cikk (5) bekezdésének, valamint e cikk (1), (2) és (3) bekezdésének rendelkezései a II. mellékletben megállapított követelményeknek megfelelően a füstgáz-térfogatnak csak a veszélyes hulladékok elégetéséből származó részére vonatkoznak.A 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott égetők füstgázával kibocsátott szennyező anyagok megfelelő kibocsátási határ- és irányértékeit a II. mellékletnek megfelelően kell meghatározni.8. cikk(1) Égetőműből bármilyen szennyvizet csak az illetékes hatóságok által kiadott engedély alapján lehet kibocsátani.(2) A füstgázok tisztításából származó szennyvíznek vízi környezetbe való kibocsátása, amennyire csak lehet, korlátozandó.Az engedélyben szereplő különleges rendelkezés alapján a szennyvizek külön kezelés után kibocsáthatók feltéve, hogy:- ha a vonatkozó közösségi, nemzeti és helyi rendelkezések kibocsátási határértékben kifejezett követelményei teljesülnek, és- a nehézfémek, dioxinok és furánok tömegét ezekben a szennyvizekben a kezelt veszélyes hulladékok mennyiségéhez képest olyan mértékben kell csökkenteni, hogy a vízbe kibocsátható megengedett tömege kisebb mint az, amennyinek a levegőbe való kibocsátása megengedett.(3) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a Tanács a Bizottság javaslata alapján ezen irányelv hatálybalépése után két éven belül specifikus határértékeket állapít meg a füstgáztisztításból származó, elvezetendő szennyvizekben lévő szennyező anyagokra.(4) Az égetőművek telephelyeit, beleértve a hozzájuk tartozó veszélyeshulladék-tároló területeket is, úgy alakítják ki és üzemeltetik, hogy semmiféle szennyező anyag se kerülhessen a talajba és a felszín alatti vízbe, a talajvíz egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv [17] rendelkezéseinek megfelelően. Ezenfelül tárolókapacitásról gondoskodnak az égetőmű területéről lefolyó esővíz, a kiömlött vagy a tűzoltási műveletek következtében keletkező szennyezett víz számára. Ez a tárolókapacitás elegendően nagy legyen annak biztosítására, hogy az ilyen vizeket meg lehessen vizsgálni, és ha szükséges, a kibocsátás előtt kezelni lehessen.9. cikk(1) Az égetőmű működéséből származó maradékokat a 75/442/EGK és 91/689/EGK irányelveknek megfelelően vagy hasznosítják vagy ártalmatlanítják. Ehhez szükség lehet a maradékok előkezelésére. Az ilyen maradékok egymástól elválasztva tárolandóak a hasznosításig vagy ártalmatlanításukig, e műveletek elvégzését megkönnyítendő a megfelelő technológiákat kell alkalmazni.(2) A por formájú száraz maradékok, pl. a kazánpor és a füstgázok kezeléséből származó száraz maradékok szállítása és közbenső tárolása zárt tartályokban kell történjen.(3) Az égetési eljárás során keletkező hőt a lehető legnagyobb mértékben fel kell használni.(4) Az égetésből származó maradékok hasznosítási vagy ártalmatlanítási módjának meghatározása előtt megfelelő elemző vizsgálatokat kell végezni a különböző égetési maradékok fizikai és kémiai jellemzőinek és szennyezőképességének megállapítása érdekében. Az elemzések különösen az oldható részekre és a nehézfémekre terjedjenek ki.10. cikk(1) Az illetékes hatóságok által kiadott engedélyben vagy az engedélyhez csatolt feltételekben, vagy a vonatkozó, a mérési követelményeket rögzítő általános, kötelező érvényű előírásokban megállapítják az égetési eljárással kapcsolatos releváns szennyező anyagok paramétereinek, körülményeinek és tömegkoncentrációjának a 11. cikkben előírt folyamatos ellenőrzésére szolgáló mérési módszereket.(2) Az engedély csak akkor adható ki, ha a kérelemből kitűnik, hogy a javasolt mérési technikák kielégítik a III. melléklet követelményeit. A konfidencia intervallum (95 %) értékei a 6. cikk (5) bekezdésének a) pontjában és a 7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 1., 2., 3. és 5. pontjában megadott füstgáz határértékeknél nem haladhatják meg a III. melléklet 4. pontjában megadott értékeket.Az önműködő ellenőrző berendezés helyes felszerelését és működését ellenőrizni kell, és egyéves ellenőrző vizsgálatnak kell alávetni.(3) Az egyes légszennyező anyagok rendszeres időközönkénti mérésére előírt kötelezettségek teljesítését szolgáló mintavételi és mérési eljárásokat, valamint a mintavételi és mérési pontokat az illetékes hatóságok által kiadott engedélyben, vagy az engedélyhez csatolt feltételekben, vagy a vonatkozó, a mintavételi és mérési követelményeket rögzítő általános, kötelező érvényű rendeletekben határozzák meg.A rendszeres időközönként elvégzendő mérésekre vonatkozó követelményeket az illetékes hatóságok a III. mellékletnek megfelelően határozzák meg.11. cikk(1) Az égetőműben az alábbi méréseket kell a III. mellékletnek megfelelően elvégezni:a) a 6. cikk (5) bekezdésében és a 7. cikk (1) bekezdése a) és b) pontjában meghatározott anyagok folyamatos mérése;b) az égési folyamat alábbi üzemi paramétereinek folyamatos mérése:- a 6. cikk (2) és (4) bekezdésében szereplő hőmérséklet,- a füstgáz oxigéntartalma, nyomása, hőmérséklete és vízgőztartalma;c) a 7. cikk (1) bekezdésének c) pontjában és (2) bekezdésében meghatározott anyagok évenként legalább kétszeri mérése; azonban az üzemeltetés első 12 hónapja során legalább kéthavonta el kell végezni e méréseket;d) a füstgázok tartózkodási idejét, vonatkozó minimális hőmérsékletét és oxigéntartalmát, amint azt a 6. cikk (2) és (4) bekezdése meghatározza, megfelelően ellenőrizzék, legalább egy alkalommal, az égetőmű üzembe helyezésekor, a feltételezett legkedvezőtlenebb üzemeltetési feltételek mellett.A HF folyamatos mérése elhagyható, ha a HCl-nél olyan kezelést alkalmaznak, amely biztosítja, hogy nem lépik túl a 7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 3. alpontja és az (1) bekezdés b) pontjának 3. pontja alatt megadott kibocsátási határértéket. Ebben az esetben a HF-et csak rendszeres időközönként szükséges megmérni.A vízgőztartalom folyamatos mérése szükségtelen, ha a füstgázmintát az elemzése előtt megszárítják.Nem szükséges mérni a 7. cikk (1) bekezdésében felsorolt szennyező anyagokat, ha az engedély csak olyan veszélyes hulladékok égetését engedi meg, amelyek e szennyező anyagok tekintetében nem hozhatnak létre a 7. cikk (1) bekezdésében megadott kibocsátási határértékek 10 %-ánál nagyobb átlagértékeket.A Bizottság, a 16. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően, amint a Közösségben rendelkezésre állnak a megfelelő mérési technikák, meghatározza azt az időpontot, melytől kezdve a III. mellékletnek megfelelően szükséges elvégezni a 7. cikk. (1) bekezdésének c) pontjában és a 7. cikk (2) bekezdésében meghatározott anyagok folyamatos mérését.(2) A 6. és 7. cikkben meghatározott kibocsátási határ- és irányértékek betartásának ellenőrzésére szolgáló mérések eredményeit az alábbiakra szükséges vonatkoztatni:- a hőmérséklet 273 K, a nyomás 101,3 kPa, 11 % oxigén, száraz gáz,- a hőmérséklet 273 K, a nyomás 101,3 kPa, 3 % oxigén, száraz gáz, ha csak olyan fáradtolajat égetnek el, amilyent a 75/439/EGK irányelv meghatároz.Ha a veszélyes hulladékokat oxigénben dúsított atmoszférában égetik el, a mérések eredményeit a füstgáz olyan oxigéntartalmára szükséges vonatkoztatni, amit az egyedi eset különleges viszonyait figyelembe véve, az illetékes hatóságok határoznak meg. Olyan esetekben, melyekre a 3. cikk (3) bekezdése vonatkozik, a mérési eredményeket a II. melléklet szerint kiszámított oxigéntartalomra kell vonatkoztatni.Ha a kibocsátást a füstgáz kezelésével csökkentik, az első albekezdésben meghatározott oxigéntartalmakat figyelembe vevő vonatkoztatás csak akkor végezhető el, ha a szóban forgó szennyező anyag mérésével azonos időben mért oxigéntartalom meghaladja a vonatkozó oxigéntartalmat.(3) A kibocsátási határértékei akkor vehetők betartottaknak, ha:- egyetlen napi átlagérték sem haladja meg a 6. cikk (5) bekezdésének a) pontjában és a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megadott kibocsátási határértékeket, ésvagy az egész év során mért félórás átlagértékek egyike sem haladja meg a 7. cikk (1) bekezdése b) pontjának A oszlopában megadott kibocsátási határértékeket,vagy az egész év során mért félórás átlagértékek 97 %-a nem haladja meg a 7. cikk (1) bekezdése b) pontjának B oszlopában megadott kibocsátási határértékeket,- egyetlen, a 7. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott mintavételi idő alatti átlagérték sem haladja meg az abban az albekezdésben meghatározott égéstermék-határértékeket,- teljesülnek a 6. cikk (5) bekezdése b) pontjának előírásai.A 12. cikk (2) bekezdésében meghatározott időszakok alatt mért átlagértékeket nem szabad figyelembe venni a megfelelőség megítélésekor.A félórás átlagértékeket és a tízperces átlagokat a tényleges üzemi idő alatt állapítják meg (beleértve az indítási és leállítási időszakokat is amikor veszélyes hulladékokat égetnek el), a mért értékekből, a III. melléklet 4. pontjában meghatározott konfidencia intervallum érték levonásával. A napi átlagértékeket ezekből a jóváhagyott átlagértékekből határozzák meg.A mintavételi idő alatti átlagértékeket, és a HF rendszeres mérése esetén a HF átlagértékeit, a 10. cikk (3) bekezdése követelményeinek megfelelően határozzák meg.12. cikk(1) Ha az elvégzett mérések azt mutatják, hogy túllépték az ezen irányelvben megállapított kibocsátási határértékeket, haladéktalanul tájékoztatni kell az illetékes hatóságokat. Az érintett, a kibocsátási határértékeket túllépő létesítmény mindaddig nem égethet veszélyes hulladékot, amíg az illetékes hatóságok meg nem engedik az ilyen hulladék égetésének folytatását.(2) Az illetékes hatóságok megállapítják a tisztító- vagy mérőberendezések műszakilag elkerülhetetlen leállásnak, zavarának vagy meghibásodásának azt a maximálisan megengedhető időtartamát, mely alatt a levegőbe jutó szennyező anyagok koncentrációja meghaladhatja a megállapított kibocsátási határértékeket. A létesítmény semmilyen körülmények között sem folytathatja megszakítás nélkül a veszélyes hulladék égetését négy óránál hosszabb időn át; ezen túlmenően az ilyen körülmények között való üzemelési idő egy éven belül nem haladhatja meg összesen a 60 órát.Üzemzavar esetén amint ez lehetséges, az üzemeltető köteles csökkenteni vagy leállítani az üzemelést mindaddig, amíg a normális üzemelés helyre nem állítható. A 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott létesítménynél leállítják a veszélyes hulladékok adagolását.A kibocsátásban az összes portartalom, félórás átlagban kifejezve, semmilyen körülmények között sem haladhatja meg a 150 mg/m3 értéket; ezen felül nem léphetők túl a 7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 2. alpontjában és az (1) bekezdés b) pontjának 2. pontjában megadott kibocsátási határértékek. Minden más a 6. cikkben meghatározott feltétel teljesítése kötelező.13. cikk(1) Ezen irányelv rendelkezései legkésőbb a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontot követő három éven és hat hónapon belül a meglévő égetőművekre is alkalmazandók.(2) Azonban az üzemeltető közölheti az illetékes hatóságokkal a 18. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontot követő hat hónapon belül, hogy a meglévő égetőmű egy, az üzemeltető bejelentésétől számított legfeljebb öt éves időtartamon belül nem fog 20000 óránál többet üzemelni, mielőtt véglegesen lezárásra kerül. Ebben az esetben az (1) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni.14. cikk2000. december 31-éig, a technológia várható fejlődésének, az égetőművek üzemeltetési tapasztalatainak és a környezetvédelmi követelményeknek a figyelembevételével a Bizottság az irányelv alkalmazásának tapasztalataira és az égéstermékek szabályozási technikáiban bekövetkezett fejlődésre alapozva jelentést nyújt be a Tanácsnak egy, az ezen irányelvben meghatározott kibocsátási határértékek és az ezekkel kapcsolatos rendelkezések felülvizsgálatára vonatkozó javaslat kíséretében.Az ilyen felülvizsgálatot követően megállapított kibocsátási határértékek a meglévő égetőművekre vonatkozóan 2006. december 31. előtt nem alkalmazandóak.15. cikkA Bizottság a 16. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja azokat a módosításokat, amelyeket a 10-12. cikkeknek és az I–III. mellékletnek a műszaki fejlődéshez történő igazítása igényel.16. cikk(1) A Bizottság munkáját egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, melynek elnöke a Bizottság képviselője.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni.A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított 3 hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el, kivéve azt az esetet, amikor a Tanács egyszerű többséggel határozott az említett intézkedések ellen.17. cikkAz ezen irányelv rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló jelentéseket a 91/692/EGK irányelv 5. cikkének megfelelően kell elkészíteni. Az első jelentés az ezen irányelv hatálybalépését követő első teljes hároméves időszakot öleli fel.18. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1996. december 31-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.19. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.20. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. december 16-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Merkel[1] HL C 130., 1992.5.21., 1. o.[2] HL C 332., 1992.12.16., 49. o.[3] Az Európai Parlament 1993. március 10-i véleménye (HL C 115., 1993.4.26., 90. o.). A Tanács 1994. július 11-i közös álláspontja (HL C 232., 1994.8.20., 35. o.) és az Európai Parlament 1994. november 17-i határozata (HL C 341., 1994.12.5.).[4] HL C 122., 1990.5.18., 2. o.[5] Legutóbb a 91/692/EGK irányelvvel (HL L 377., 1991.12.31., 48. o.) módosított HL L 194., 1975.7.25, 39. o. irányelv.[6] A 91/692/EGK irányelvvel módosított HL L 188., 1984.7.16., 20. o. irányelv.[7] HL L 377., 1991.12.31., 20. o.[8] Legutóbb a 91/692/EGK irányelvvel módosított HL L 194., 1975.7.25., 23. o. irányelv.[9] A legutóbb a 91/692/EGK irányelvvel módosított, az egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. november 24-i 75/716/EGK tanácsi irányelv (HL L 307., 1975.11.27., 22. o.)[10] Az új településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés megelőzéséről szóló, 1989. június 8-i 89/369/EGK tanácsi irányelv (HL L 163., 1989.6.14., 32. o.)[11] A meglévő településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés csökkentéséről szóló 1989. június 21-i 89/429/EGK tanácsi irányelv (HL L 203., 1989.7.15., 50. o.).–[12] A legutóbb a 91/692/EGK irányelvvel módosított, a szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása során a környezet és különösen a talaj védelméről szóló, 1986. június 12-i 86/278/EGK tanácsi irányelv (HL L 181., 1986.7.4., 6. o.)[13] HL L 158., 1990.6.23., 56. o.[14] HL L 30., 1993.2.6., 1. o.[17] HL L 20., 1980.1.26., 43. o. A legutóbb a 91/692/EGK irányelvvel módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETDIOXINOK ÉS DIBENZO-FURÁNOK EGYENÉRTÉK-TÉNYEZŐIA 7. cikk (2) bekezdésében meghatározott összesített érték meghatározásához az alábbi dioxinok és dibenzo-furánok tömegkoncentrációit összegzés előtt az alábbi egyenérték-tényezőkkel kell megszorozni (a toxikus egyenértékek elvének alkalmazásával).Toxicitási egyenérték tényező |2, 3, 7, 8 | – Tetraklórdibenzodioxin (TCDD) | 1 |1, 2, 3, 7, 8 | – Pentaklórdibenzo-dioxin(PeCDD) | 0,5 |1, 2, 3, 4, 7, 8 | – Hexaklórdibenzodioxin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 7, 8, 9 | – Hexaklórdibenzodioxin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 6, 7, 8 | – Hexaklórdibenzodioxin (HxCDD) | 0,1 |1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 | – Heptaklórdibenzodioxin (HpCDD) | 0,01 |– Oktaklórdibenzodioxin (OCDD) | 0,001 |2, 3, 7, 8 | – Tetraklórdibenzofurán (TCDF) | 0,1 |2, 3, 4, 7, 8 | – Pentaklórdibenzofurán (PeCDF) | 0,5 |1, 2, 3, 7, 8 | – Pentaklórdibenzofurán (PeCDF) | 0,05 |1, 2, 3, 4, 7, 8 | – Hexaklórdibenzofurán (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 7, 8, 9 | – Hexaklórdibenzofurán (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 6, 7, 8 | – Hexaklórdibenzofurán (HxCDF) | 0,1 |2, 3, 4, 6, 7, 8 | – Hexaklórdibenzofurán (HxCDF) | 0,1 |1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 | – Heptaklórdibenzofurán (HpCDF) | 0,01 |1, 2, 3, 4, 7, 8, 9 | – Heptaklórdibenzofurán (HpCDF) | 0,01 |– Oktaklórdibenzofurán (OCDF) | 0,001 |--------------------------------------------------II. MELLÉKLETKIBOCSÁTÁSI HATÁRÉRTÉKEK ÉS IRÁNYÉRTÉKEK MEGHATÁROZÁSA VESZÉLYES HULLADÉKOK EGYÜTTÉGETÉSE ESETÉNA veszélyes hulladékok együttégetése során keletkező füstgázban lévő minden egyes fontosabb szennyező anyag és a szén-monoxid határ- vagy irányértékeit az alábbiak szerint kell kiszámítani:Vx C+ Vx CV+ V.= CVhulladék : Kizárólag a veszélyes hulladék elégetéséből származó füstgáz térfogata az engedélyben meghatározott legkisebb fűtőértékű hulladékból megállapítva és a 11. cikk (2) bekezdésében megadott feltételekre vonatkoztatva.Ha a veszélyes hulladék elégetéséből származó hő kevesebb, mint az égetőműben termelődő teljes hő 10 %-a, a Vhulladék – ot olyan (képzelt) hulladékmennyiségből kell kiszámítani, amely elégetve 10 %-nyi hőtermeléssel lenne azonos, állandó értéken tartott teljes hőtermelés mellett.Chulladék : Kizárólag veszélyes hulladékok elégetésére szánt égetőművekre meghatározott kibocsátási határértékek (legalább azoknak a szennyezőanyagoknak és a szén-monoxidnak a kibocsátási határértékei és irányértékei, amelyek a 7. cikk (1) és (2) bekezdésében és a 6. cikk (5) bekezdésében vannak megállapítva).Vtechn. : az égetőműben lejátszódó folyamatból származó füstgázok térfogata, beleértve az égetőműben normális körülmények között használt, engedélyezett fűtőanyagok elégetését is (veszélyes hulladékok kizárva), annak az oxigéntartalomnak az alapján meghatározva, melyre az égéstermékeket vonatkoztatni kell, amint azt a közösségi vagy nemzeti rendeletek megállapítják. Ha az ilyenfajta égetőműre nem léteznek rendelkezések, a füstgáznak azt a valós oxigéntartalmát kell használni, amely nincs felhígítva a folyamat szempontjából felesleges, hozzáadott levegővel. A más körülményekre vonatkoztatás a 11. cikk (2) bekezdésében szerepel.Ctechn. : az olyan égetőművek füstgázában lévő fontosabb szennyező anyagok és szén-monoxid kibocsátási határértékei, amelyek megfelelnek az ilyen művekre vonatkozó nemzeti törvényeknek, rendeleteknek és közigazgatási rendelkezéseknek, amikor azok normális körülmények között engedélyezett fűtőanyagokat égetnek el (veszélyes hulladékok kizárva). Ilyen rendelkezések hiányában, az engedélyben megállapított égéstermék-határértékeket kell alkalmazni. Ilyen engedélyezett értékek hiányában a valós tömegkoncentrációt kell alkalmazni.C : A CO-ra és a fontosabb szennyező anyagokra vonatkozó teljes kibocsátási határérték vagy irányérték, amely a 6. cikk (5) bekezdésében és a 7. cikk (1) és (2) bekezdésében megállapított kibocsátási határértékeket és irányértékeket helyettesíti. A 6. és 7. cikk szerinti vonatkoztatásnál használandó oxigéntartalom helyettesítésére szolgáló teljes oxigéntartalmat a parciális térfogatok figyelembevételével a fenti tartalmak alapján kell kiszámítani.A nem közvetlenül a veszélyes hulladékok vagy a fűtőanyagok (pl. a termeléshez szükséges anyagok vagy a termékek) elégetéséből keletkező szennyező anyagokat és CO-t, valamint az ilyen elégetésből közvetlenül keletkező CO-t, ha- a gyártási eljárás kívánja meg a magasabb CO-koncentrációt a füstgázban, és- a Chulladék (a fenti meghatározás szerint) a dioxinok és furánok szempontjából megfelelő,- nem szükséges figyelembe venni.Mindenesetre, az engedélyezett veszélyes hulladékok együttégetésénél a teljes égéstermék-határértéket (C) úgy kell kiszámítani, hogy a környezetbe kibocsátott égéstermékek mennyisége a legkisebb legyen.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETMÉRÉSI TECHNIKÁK1. A létrejövő gázokban lévő levegőszennyező anyagok koncentrációinak meghatározására szolgáló méréseket reprezentatív módon kell elvégezni.2. A szennyező anyagok, ide értve a dioxinokat és furánokat is, mintavételét és elemzését, valamint a referencia mérési módszereket az automatikus mérőrendszerek kalibrációjához, a Bizottság megrendelése alapján kidolgozott CEN szabványok szerint kell elvégezni. A CEN szabványok kidolgozásáig a nemzeti szabványokat kell alkalmazni.3. A dioxinok és furánok folyamatos ellenőrzésére szolgáló (monitoring) eljárás csak akkor engedélyezhető, ha a mintavételezést és elemzést tekintve, az egyes dioxinok és furánok kimutathatósági határa elegendően alacsony ahhoz, hogy lehetővé tegye az értékelhető, a toxicitási egyenértékeket alkalmazó eredmény meghatározását.4. A kibocsátási határértékeknél meghatározott 95 %-os konfidenciaintervallumok értékei ne haladják meg a kibocsátási határértékek alábbi százalékait:Szén-monoxid (6. cikk (5) bekezdésének a) pontja): | 10 % |Kén-dioxid (7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 5. alpontja): | 20 % |Összes por (7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 1. alpontja): | 30 % |Összes szerves szén (7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 2. alpontja): | 30 % |Hidrogénklorid (7. cikk (1) bekezdése a) pontjának 3. alpontja): | 40 % |--------------------------------------------------


title: A Tanács 90/434/EGK irányelve (1990. július 23.) a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0434

Hivatalos Lap L 225 , 20/08/1990 o. 0001 - 0005 finn különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0020  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0020

		A Tanács 90/434/EGK irányelve(1990. július 23.)a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszerérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a különböző tagállamok társaságait érintő egyesülésekre, szétválásokra, eszközátruházásokra és részesedéscserékre szükség lehet a Közösségen belül azon célból, hogy biztosítsák a belső piacnak megfelelő feltételek megteremtését és ennek megvalósítása érdekében a közös piac létrehozását és hatékony működését; mivel nem kellene, hogy az ilyen műveleteket főként a tagállamok adóügyi rendelkezéseiből származó korlátozások, hátrányok vagy torzulások akadályozzák; mivel e célból szükséges az ilyen műveleteket érintő, a verseny szempontjából semleges adószabályok bevezetése, annak érdekében, hogy lehetővé váljék a vállalkozások számára a közös piac követelményeihez való alkalmazkodás, termelékenységük növelése és nemzetközi szintű versenyképességük javítása;mivel az adóügyi rendelkezések hátrányosan érintik az ilyen műveleteket az ugyanazon tagállamok társaságainak műveleteihez képest; mivel szükség van az ilyen hátrányok megszüntetésére;mivel nem lehet ezt a célkitűzést a tagállamokban jelenleg érvényben lévő rendszerek közösségi szintű kiterjesztésével megvalósítani, ugyanis az ilyen rendszerek közötti különbségek a torzítások irányában hatnak; mivel csak egy közös adórendszer képes kielégítő megoldást biztosítani e vonatkozásban;mivel a közös adórendszernek kerülnie kell az egyesülésekkel, szétválásokkal, eszközátruházásokkal vagy részesedéscserékkel kapcsolatos adókivetést, miközben gondoskodnia kell ugyanakkor az átadó vagy a megszerzett gazdasági társaság szerint illetékes állam pénzügyi érdekeinek védelméről;mivel az egyesülések, szétválások és eszközátruházások vonatkozásában az ilyen műveletek rendszerint vagy az átadó társaságnak az eszközt átvevő társaság állandó telephelyévé történő alakulását eredményezik, vagy pedig az eszköz válik az utóbbi társaság állandó telephelyéhez kapcsolódóvá;mivel az átadott eszközre vonatkozó tőkenyereség halasztott adózásának rendszere, amit az ilyen eszközre a tényleges realizálásig alkalmaznak, mentességet enged a megfelelő tőkenyereség adóztatása alól, amint az ilyen eszközt átadják az állandótelephely részére, miközben ugyanakkor biztosítja a nyereségnek az átadó társaság szerint illetékes állam általi végső adóztatását a megvalósulás időpontjában;mivel szükség van az adórendszer meghatározására, amelyet az átadó társaság bizonyos céltartalékára, tartalékára vagy veszteségére lehet alkalmazni, valamint szükség van azon adózási problémák megoldására is, amelyek akkor állnak elő, amikor a két társaság egyike részesedéssel rendelkezik a másik tőkéjében;mivel az átvevő vagy a megszerző társaság értékpapírjainak átadása az átadó társaság tagjai (részvényesei) számára önmagában nem adna okot semmilyen adózásra az ilyen tagok (részvényesek) részéről;mivel a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítaniuk arra, hogy megtagadják ezen irányelv alkalmazását, ha a társaságban az egyesülés, a szétválás, az eszközátruházás vagy a részesedéscsere műveletének célja az adó kijátszása vagy elkerülése, vagy azt eredményezi, hogy a társaság, akár részt vesz a műveletben, akár nem, nem teljesíti tovább a munkavállalóknak a társaság szerveiben való képviseletéhez szükséges feltételeket,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. CÍMÁltalános rendelkezések1. cikkMinden egyes tagállamban alkalmazni kell ezen irányelvet az olyan egyesülésekre, szétválásokra, eszközátruházásokra és részesedéscserékre, amelyekben egy vagy több tagállam társaságai érintettek.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) "egyesülés": olyan művelet, amivel:- egy vagy több, végelszámolással megszűnt társaság átadja az összes eszközét és forrását egy másik, meglévő társaság részére, a másik társaság tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak a saját tagjai (részvényesei) részére történő kibocsátásáért cserében, és adott esetben a névérték vagy – névérték hiánya esetén – a könyv szerinti érték 10 %-át meg nem haladó készpénz kifizetéséért,- két vagy több, végelszámolással megszűnt társaság az összes eszközeit és forrásait egy másik, általuk létrehozott társaság részére, az új társaság tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak a tagjai (részvényesei) részére történő kibocsátásáért cserében, és adott esetben, a névérték vagy – névérték hiánya esetén – a könyv szerinti érték 10 %-át meg nem haladó készpénz kifizetéséért,- egy végelszámolással megszűnt társaság átadja az összes eszközét és forrását a tőkéjét megtestesítő összes értékpapírt birtokló társaság részére;b) "szétválás": azon művelet, amellyel egy végelszámolással megszűnt társaság átadja az összes eszközét és forrását két vagy több meglévő vagy új társaság részére az eszközöket és a forrásokat átvevő társaságok tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak a saját tagjai (részvényesei) részére arányosan történő kibocsátásáért cserében, és adott esetben a névérték vagy – névérték hiánya esetén – a könyv szerinti érték 10 %-át meg nem haladó készpénz kifizetéséért;c) "eszközátruházás": azon művelet, amellyel egy társaság megszűnés nélkül az összes, illetve egy vagy több tevékenységi ágát átadja egy másik társaságnak, az átvevő társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírok átadásáért cserében;d) "részesedéscsere": azon művelet, amellyel egy társaság egy másik társaságban megszerzi a szavazati jogok többségét, az utóbbi társaság tagjainak (részvényeseinek) értékpapírjaiért cserében kibocsátja a saját jegyzett tőkéjét megtestesítő értékpapírokat, és adott esetben cserében a névérték vagy – névérték hiánya esetén – a könyv szerinti érték 10 %-át meg nem haladó készpénz kifizetéséért;e) "átadó társaság": azon társaság, amely eszközeit és forrásait, vagy az összes, illetve egy vagy több tevékenységi ágát átruházza;f) "átvevő társaság": azon társaság, amely átveszi az átadó társaság eszközeit és forrásait, vagy az összes, illetve egy vagy több tevékenységi ágát;g) "megszerzett gazdasági társaság": azon társaság, amelyben értékpapírok cseréjének segítségével egy másik társaság részesedést szerez;h) "megszerző gazdasági társaság": azon társaság, amely értékpapírok cseréjének segítségével részesedést szerez;i) "tevékenységi ág": a társaság egy olyan részlegének összes eszköze és forrása, amely szervezeti szempontból önálló egységet alkot, vagyis olyan szervezeti egységnek nevezhető, amely képes a saját eszközeivel működni.3. cikkEzen irányelv alkalmazásában "egy tagállam társasága": bármely olyan társaság, amely:a) a mellékletben felsorolt formák egyikét veszi fel;b) valamely tagállam adójoga szerint adózási szempontból illetőséggel rendelkezik az adott államban, és a harmadik állammal kötött kettős adózást elkerülő egyezmény feltételei alapján adózási szempontból nem kell Közösségen kívüli illetőségűnek tekinteni;c) továbbá, a következő adók valamelyikének alanya, választási lehetőség vagy mentesség nélkül:- Belgiumban: impôt des sociétésvennootschapsbelasting,- Dániában: selskabsskat,- Németországi Szövetségi Köztársaságban: Körperschaftsteuer,- Görögországban: φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων κερδοκοπικού χαρακτήρα- Spanyolországban: impuesto sobre sociedades,- Franciaországban: impôt sur les sociétés,- Írországban: corporation tax,- Olaszországban: imposta sul reddito delle persone giuridiche- Luxemburgban: impôt sur le revenu des collectivités,- Hollandiában: vennootschapsbelasting,- Portugáliában: imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas,- Egyesült Királyságban: corporation tax,vagy bármely olyan adónak alanya, amely a fenti adók valamelyikét helyettesítheti.II. CÍMAz egyesülésekre, a szétválásokra és a részesedéscserékre alkalmazható szabályok4. cikk(1) Az egyesülés vagy szétválás nem adhat okot a tőkenyereség olyan címen történő megadóztatására, amelynek mértékét az átadott eszköz és forrás valódi értéke és azok adózási célra szolgáló értékei között különbségre való hivatkozással számították ki. A következő kifejezések az alábbi jelentéssel bírnak:- "adózási célra szolgáló érték": azon érték, amelyen az adózás céljaira bármilyen nyereséget vagy veszteséget az átadó társaság jövedelmére, nyereségeire vagy tőkenyereségeire vetítve számítani kellett volna, ha ezen eszközöket és forrásokat az egyesülés vagy a szétválás időpontjában, de függetlenül az egyesüléstől vagy a szétválástól értékesítették volna,- "átadott eszközök és források": az átadó társaság olyan eszközei és forrásai, amelyeket az egyesülés vagy a szétválás következtében az átvevő társaság állandó telephelyéhez ténylegesen kapcsolódnak az átadó társaság szerint illetékes tagállamban, és amelyek részben szerepet játszanak az adózás céljaira számításba vett nyereség és veszteség létrehozásában.(2) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazását attól teszik függővé, hogy az átvevő társaság az átadott eszközök és források vonatkozásában új értékcsökkenési leírást és bármely nyereséget és veszteséget azon szabályokkal összhangban számoljon el, amelyek az átadó társaságra vagy társaságokra vonatkoztak volna, ha az egyesülés vagy a szétválás nem történt volna meg.(3) Azon esetben, ha az átadó társaság szerint illetékes tagállam joga alapján az átvevő társaság jogosult arra, hogy bármilyen új értékcsökkenést és bármely nyereséget és veszteséget kiszámítson a (2) bekezdésben megállapítottaktól eltérő alapon, akkor az (1) bekezdést nem lehet azon eszközre és a forrásra azon vonatkozásban alkalmazni, amelynél ilyen választási lehetőséggel élt a társaság.5. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy amennyiben az átadó társaság által képzett céltartalék és tartalék részben vagy teljes mértékben mentes az adó alól és nem külföldi állandó telephelytől származik, az ilyen céltartalékot és tartalékot az átadó társaság szerint illetékes tagállamban lévő átvevő társaság állandó telephelye ugyanazzal az adómentességgel vihesse át, ezáltal az átvevő társaság magára vállalja az átadó társaság jogait és kötelezettségeit.6. cikkHa az 1. cikkben említett művelet az átadó társaság szerint illetékes tagállamban lévő társaságok között jött létre, bizonyos mértékig a tagállam olyan céltartalékot alkalmazhat, amely lehetővé teszi az átvevő társaság részére, hogy átvegye az átadó társaság olyan veszteségeit, amelyeket adó céljából még nem merítettek ki, és e céltartalékot kiterjesztheti a területén lévő átvevő társaság állandó telephelye által átvett ilyen veszteségek fedezésére.7. cikk(1) Amennyiben az átvevő társaságnak részesedése van az átadó társaság tőkéjében, az átvevő társaság számára a részesedésének megszűnéséből eredő bármely nyereséget mentesíteni kell bármely adó alól.(2) A tagállam eltérhet az (1) bekezdésben foglaltaktól, amennyiben az átvevő társaság részesedése az átadó társaság tőkéjében nem haladja meg a 25 %-ot.8. cikk(1) Egyesülés, szétválás vagy részesedéscsere esetén az átvevő vagy a megszerző gazdasági társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírok elosztása az átadó vagy a megszerzett gazdasági társaság tagjai (részvényesei) számára ez utóbbi társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírokért cserében, önmagában nem adhat okot a tagok (részvényesek) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének bármely címen történő megadóztatására.(2) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazását attól teszik függővé, hogy a tagok (részvényesek) az átvett értékpapírokhoz ne rendeljenek magasabb adózás céljára szolgáló értéket, mint amekkora a kicserélt értékpapíroké volt közvetlenül az egyesülés, szétválás vagy csere előtt.Az (1) bekezdés alkalmazása nem akadályozhatja a tagállamokat abban, hogy az átvett értékpapírok későbbi átadásából keletkező hasznot ugyanúgy megadóztassák, mint a megszerzés előtt meglévő értékpapírok átruházásából származó hasznot.E bekezdés alkalmazásában "adózás céljára szolgáló érték": azon összeg, amelynek alapján bármely hasznot vagy veszteséget az adó céljára számítanának ki a társaság tagjainak (részvényeseinek) jövedelmeire, nyereségeire vagy tőkenyereségeire vonatkozóan.(3) Ha a tag (részvényes) az illetősége szerinti tagállam joga alapján választhat olyan adóeljárást, amely különbözik a (2) bekezdésben megállapítottaktól, akkor az (1) bekezdést nem lehet alkalmazni azon értékpapír vonatkozásában, amelyre az ilyen választása esett.(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés nem gátolja meg a tagállamot, hogy a tagok (részvényesek) megadóztatásakor számításba vegye az egyesüléssel, szétválással vagy részesedéscserével kapcsolatos bármilyen készpénzfizetést.III. CÍMAz eszközátruházásra alkalmazható szabályok9. cikkA 4., 5. és 6. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni az eszközátruházásokra.IV. CÍMAz állandó telephely átadásának különleges esete10. cikk(1) Ha az egyesülésben, szétválásban vagy eszközátruházásban az átadott eszköz magában foglalja az átadó társaság azon állandó telephelyét, amely nem azon tagállamban helyezkedik el, mint ahol az átadó társaság, akkor ez utóbbi tagállam lemond arról a jogáról, hogy megadóztassa ezt az állandó telephelyet. Mindazonáltal, az átadó társaság szerint illetékes tagállam visszaillesztheti e társaság adóztatható nyereségébe az állandó telephely ilyen veszteségeit, amit korábban érvényesíteni lehetett az azon államban lévő társaság adóztatható nyereségével szemben, és amit még nem érvényesítettek. Azon állam, amelyben az állandó telephely elhelyezkedik, valamint az átvevő társaság szerint illetékes tagállam ezen irányelv rendelkezéseit úgy alkalmazza az ilyen átadásokra, mintha az előbbi tagállam lenne az átadó társaság szerint illetékes tagállam.(2) Eltérve az (1) bekezdéstől, amennyiben az átadó társaság szerint illetékes tagállam a teljes körű adókötelezettség adóztatási rendszerét alkalmazza, akkor e tagállamnak joga van megadóztatni az állandó telephely egyesülésből, szétválásból vagy eszközátruházásból származó nyereségét vagy tőkenyereségét, feltéve hogy mentességet ad azon adóra, amelyet ezen irányelv rendelkezéseinek alkalmazása nélkül ezen nyereségekre vagy tőkenyereségekre az állandó telephely elhelyezkedése szerinti tagállamban felszámítottak volna.V. CÍMZáró rendelkezések11. cikk(1) Egy tagállam a II., III. és IV. cím rendelkezéseinek, vagy ezek bármely részének az alkalmazását visszautasíthatja, vagy megvonhatja a kedvezményt, ha úgy tűnik, hogy az egyesülés, a szétválás, az eszközátruházás vagy a részesedéscsere:a) alapvető célkitűzése vagy alapvető célkitűzéseinek egy része az adó kijátszására vagy az adó elkerülésére irányul; azon tény, hogy az 1. cikkben említett műveletek egyikét nem olyan valós üzleti okból hajtják végre, mint amilyen a műveletben részt vevő társaságok tevékenységeinek az átszervezése vagy ésszerűsítése, arra a feltételezésre adhat okot, hogy a művelet alapvető célkitűzése vagy alapvető célkitűzéseinek egyike az adó kijátszása vagy az adó elkerülése;b) eredménye, hogy a társaság, akár részt vesz a műveletben, akár nem, tovább nem teljesíti azon feltételeket, amelyek a munkavállalóknak a társaság szerveiben való képviseletéhez szükségesek azon megállapodásokkal összhangban, amelyek a műveletet megelőzően hatályban voltak.(2) Az (1) bekezdés b) pontját addig és olyan mértékben kell alkalmazni, amíg és amilyen mértékben ezen irányelv hatálya alá tartozó társaságokra nincs semmilyen alkalmazható közösségi jogi előírás, amely egyenértékű szabályokat tartalmazna a munkavállalóknak a társaság szerveiben való képviseletére.12. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1992. január 1-jéig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Eltérve az (1) bekezdéstől, Portugália 1993. január 1-jéig mentességet kaphat az eszközátruházás és a részesedéscserét illető rendelkezések alkalmazása alól.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. július 23-án.a Tanács részérőlaz elnökG. Carli[1] HL C 39., 1969.3.22., 1. o.[2] HL C 51., 1970.4.29., 12. o.[3] HL C 100., 1969.8.1., 4. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 3. cikk a) pontjában említett társaságok listájaa) a belga jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "société anonyme""naamloze vennootschap", "société en commandite par actions""commanditaire vennootschap op aandelen", "société privée à responsabilité limitée""besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid" és azok a közjogi szervezetek, amelyek a magánjog alapján működnek;b) a dán jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "aktieselskab", "anpartsselskab";c) a német jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "Aktiensgesellschaft", "Kommanditgesellschaft auf Aktien", "Gesellschaft mit beschränkter Haftung", "bergrechtliche Gewerkschaft";d) a görög jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "ανώνυμη εταιρεία";e) a spanyol jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "sociedad anónima", "sociedad commanditaria por acciones", "sociedad de responsabilidad limitada", és azok a közjogi szervezetek, melyek a magánjog alapján működnek;f) a francia jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "société anonyme", "société en commandite par actions", "société à responsabilité limitée", valamint az ipari és kereskedelmi közintézmények és közvállalkozások;g) az ír jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "public companies limited by shares or by guarantee", "private companies limited by shares or by guarantee", az Industrial and Provident Societies Acts alapján bejegyzett intézmények, vagy a Building Societies Acts alapján bejegyzett építő társaságok;h) az olasz jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "società per azioni", "società in accomandita per azioni", "società a responsabilità limitata", valamint a köz- és magánjogi személyek, amelyek ipari és kereskedelmi tevékenységeket folytatnak;i) a luxemburgi jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "société anonyme", "société en commandite par actions", "société à responsabilité limitée";j) a holland jog szerint a következőképpen ismert társaságok: "naamloze vennootschap", "besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid";k) a portugál joggal összhangban alapított kereskedelmi társaságok vagy kereskedelmi formával rendelkező polgárjogi társaságok, valamint kereskedelmi vagy ipari tevékenységet folytató egyéb jogi személyek;l) az Egyesült Királyság joga alapján alapított társaságok.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1980. november 11.) a 80/215/EGK irányelvnek a sertések hólyagos betegsége és a klasszikus sertéspestis tekintetében történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31980L1100

Hivatalos Lap L 325 , 01/12/1980 o. 0016 - 0016 finn különkiadás fejezet 3 kötet 12 o. 0212  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 31 o. 0241  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 12 o. 0212  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 19 o. 0240  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 19 o. 0240

		A Tanács irányelve(1980. november 11.)a 80/215/EGK irányelvnek a sertések hólyagos betegsége és a klasszikus sertéspestis tekintetében történő módosításáról(80/1100/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 80/215/EGK irányelv [4] meghatározta a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húsipari termékek által teljesítendő állat-egészségügyi követelményeket;mivel a sertések hólyagos betegségének Közösségen belüli előfordulása veszélyt jelent a Közösség sertésállományára; mivel ennek megfelelően lépéseket kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy a betegség ne terjedjen tovább bizonyos sertéshústermékekkel folytatott kereskedelem során;mivel a klasszikus sertéspestisnek a Közösség egyes részein tapasztalt tartós jelenléte veszélyt jelent a betegségtől mentes tagállamok sertésállományára; mivel az ilyen tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy ameddig a klasszikus sertéspestist fel nem számolják ott, ahol az még előfordul, kiegészítő intézkedéseket vezessenek be a kereskedelem során történő fertőződés megakadályozása érdekében,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/215/EGK irányelv 1980. november 1-jétől kezdődően a következőképpen módosul:a) a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjában a ii. alpont eleje a következő szöveggel egészül ki: "feltéve továbbá, hogy a szóban forgó betegség nem sertések hólyagos betegsége";b) a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja a "klasszikus sertéspestis" és a "vagy tescheni betegség" szöveg között a "sertések hólyagos betegsége" szöveggel egészül ki;c) a 10. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"10. cikkA sertéspestist illetően azon tagállamok, amelyek igénybe vették a 80/215/EGK irányelvben megállapított felhatalmazást és amelyek hivatalosan mentesek a klasszikus sertéspestistől, nem tagadhatják meg azon húsipari termékek területükre történő behozatalát, amelyek – bár nem mentek keresztül a 4. cikk (1) bekezdésében említett kezelési formák egyikén sem – egészben vagy részben olyan friss sertéshúsból készültek, amely vagy megfelel a 72/461/EGK irányelv 13. cikkében megállapított követelményeknek, vagy olyan sertésből származik, amelyet levágása előtt legalább három hónappal beoltottak sertéspestis ellen."2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1981. július 1. előtt megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Addig az időpontig, amíg a tagállamok meg nem felelnek ezen irányelvnek, de legkésőbb 1981. július 1-jéig, Dánia, Írország és az Egyesült Királyság jogosult a sertéshústermékek területükre történő behozatala során a sertéspestissel szembeni védekezésre vonatkozó nemzeti szabályainak – a Szerződés általános rendelkezéseinek való megfelelésre is figyelemmel történő – fenntartására.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1980. november 11-én.a Tanács részérőlaz elnökC. Ney[1] HL C 130., 1980.5.31., 9. o.[2] HL C 175., 1980.7.14., 79. o.[3] HL C 300., 1980.11.18., 20. o.[4] HL L 47., 1980.2.21., 4. o.--------------------------------------------------