title: Az Európai Parlament és a Tanács 98/33/EK irányelve (1998. június 22.) a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 77/780/EGK tanácsi irányelv 12. cikkének, a hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló 89/647/EGK tanácsi irányelv 2., 5., 6., 7. és 8. cikkének, illetve II. és III. mellékletének, valamint a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló 93/6/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének és II. mellékletének módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0033

Hivatalos Lap L 204 , 21/07/1998 o. 0029 - 0036

		Az Európai Parlament és a Tanács 98/33/EK irányelve(1998. június 22.)a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 77/780/EGK tanácsi irányelv 12. cikkének, a hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló 89/647/EGK tanácsi irányelv 2., 5., 6., 7. és 8. cikkének, illetve II. és III. mellékletének, valamint a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló 93/6/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének és II. mellékletének módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésének első és harmadik mondatára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében említett eljárásnak megfelelően eljárva [3],(1) mivel a hitelintézetek tevékenységének megkezdésére és folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1977. december 12-i első (77/780/EGK) tanácsi irányelv [4] megengedi az illetékes hatóságok és egyes egyéb hatóságok közötti információcserét a tagállamokon belül, illetve a tagállamok között; mivel az említett irányelv szintén lehetővé teszi a tagállamok számára a harmadik országok illetékes hatóságaival való információcseréről szóló együttműködési megállapodások megkötését; mivel a következetesség elve alapján azt a felhatalmazást, mely lehetővé teszi a harmadik országokkal való megállapodást az információcseréről ki kell terjeszteni úgy, hogy az magában foglalja ezen országok egyes egyéb hatóságaival és szerveivel való információcserét is, amennyiben a kiadott információk megfelelő szakmai titoktartás garanciáinak védelme alá tartoznak;(2) mivel a hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv [5] az eszközöket és a mérlegen kívüli tételeket hitelkockázatuk mértéke szerint súlyozza;(3) mivel azok a közjog értelmében jogi személyiségű formában alapított egyházak és vallási közösségek, amelyek a rájuk e jogot ruházó jogszabályoknak megfelelően adót vetnek ki, a regionális önkormányzatokéhoz és helyi hatóságokéhoz hasonló hitelkockázatot képviselnek; mivel ennek megfelelően a következetesség azt kívánja, hogy az illetékes hatóságoknak lehetőségük legyen az egyházakkal és vallási közösségekkel szembeni követeléseknek a regionális önkormányzatokkal és helyi hatóságokkal szembeni követelésekkel azonos módon történő kezelésére, amennyiben ezek az egyházak és vallási közösségek adót vetnek ki; mivel azonban a regionális önkormányzatokkal és helyi hatóságokkal szembeni követelésekre alkalmazható 0 %-os súlyozás lehetősége nem terjeszthető ki az egyházakkal és vallási közösségekkel szembeni követelésekre pusztán az adókivetéshez való joguk alapján;(4) mivel a hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló 89/647/EGK tanácsi irányelv technikai kiigazításáról szóló, 1994. március 15-i 94/7/EK bizottsági irányelv [6] a "multilaterális fejlesztési bankok" meghatározása tekintetében e meghatározásba belefoglalta az Európai Befektetési Alapot; mivel az Alap Európában új és egyedülálló együttműködési struktúrát képez, amelynek célja a belső piac erősítéséhez, az európai gazdaság fellendítéséhez, és a gazdasági és társadalmi kohézióhoz való hozzájárulás;(5) mivel a 89/647/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése d) pontjának (7) albekezdése értelmében 100 %-os súlyozást kell alkalmazni a hitelintézetek által az Európai Befektetési Alapnál jegyzett tőke be nem fizetett részére;(6) mivel az Európai Befektetési Alapnak a pénzügyi intézmények által történő jegyzésre fenntartott tőkéje 30 %-ra korlátozott, amelynek 20 %-át összesen négy, egyenként 5 %-os évenkénti összegben kell befizetni; mivel 80 %-át ennek megfelelően nem kell befizetni, és ami így az Alap tagjaira háruló feltételes kötelezettség marad; mivel, tekintettel az Európai Tanácsnak az Alap létrehozásakor a kereskedelmi bankok részvételének ösztönzésére irányuló kinyilvánított szándékára az ilyen részvételt nem lehet büntetni, és mivel ennek megfelelően helyénvalóbb 20 %-os súlyozást alkalmazni a jegyzett tőke be nem fizetett részére;(7) mivel a 89/647/EGK irányelv a mérlegen kívüli tételek besorolására vonatkozó I. melléklete egyes tételeket teljes kockázatként minősít, és ennek megfelelően 100 %-os súlyozást alkalmaz; mivel az említett irányelv 6. cikkének (4) bekezdése megállapítja, hogy "amennyiben a mérlegen kívüli tételek kifejezett garanciát tartalmaznak, azokat úgy kell súlyozni, mintha a kezes, nem pedig a partner részéről merültek volna fel. Amennyiben a mérlegen kívüli ügyletekből adódó lehetséges kockázat az illetékes hatóságok számára kielégítő módon az (1) bekezdés a) pontjának (7) albekezdésében vagy az (1) bekezdés b) pontjának (11) albekezdésében biztosítékként elismert bármilyen eszköz által teljes mértékben fedezett, az adott biztosítéktól függően 0 %-os, illetve 20 %-os súlyozást kell alkalmazni";(8) mivel a központi partnerként eljáró elszámolóházak által történő, tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletek elszámolása egyes tagállamokban fontos szerepet játszik; mivel a hitelkockázat és az annak kezeléséhez kapcsolódó rendszerkockázat csökkentése szempontjából helyénvaló az ilyen elszámolásból adódó előnyök elismerése; mivel az elszámolt származtatott, tőzsdén kívüli (OTC) ügyletekre vonatkozó szerződésekből származó jelenlegi és lehetséges jövőbeni kockázat szempontjából szükséges ezekre teljes mértékben fedezetet nyújtani, és az elszámolóháznak az adott biztosíték piaci értékén túlmenő kockázatának létrejöttét elkerülni azért, hogy az elszámolt, tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletek a kapott átmeneti időszakra ugyanolyan körültekintő elbánásban részesüljenek, mint a tőzsdén forgalmazott származtatott ügyletek; mivel eleget kell tenni az illetékes hatóságoknak az előírt kezdeti fedezetek és változó fedezetek szintjét illetően és az adott ügyleti biztosíték által nyújtott védelem minőségét és szintjét illetően;(9) mivel figyelembe kell venni azt az esetet is, amikor a garanciát a 6. cikk (1) bekezdése c) pontja (1) albekezdésének értelmében vett biztosítékkal fedezik az olyan mérlegen kívüli tételek vonatkozásában, amelyek hitelhelyettesítő jellegű biztosítékok vagy garanciák;(10) mivel a 89/647/EGK irányelv 6. cikk (1) bekezdése a) pontjának 2., 4. és 7. alpontja értelmében nulla súlyozást kell alkalmazni az "A" zónába tartozó központi kormányzatokkal és központi bankokkal szembeni vagy kifejezetten általuk garantált követeléseket képező eszközökre, valamint az "A" zónába tartozó központi kormányzati vagy központi banki értékpapírok formájában megjelenő biztosítékkal fedezett eszközökre; mivel az említett irányelv 7. cikke (1) bekezdésének értelmében a tagállamok bizonyos feltételek mellett nulla súlyozást alkalmazhatnak a saját regionális önkormányzataikkal és helyi hatóságaikkal szembeni követelést megtestesítő eszközökre, valamint a harmadik felekkel és harmadik felek nevében tartott, mérlegen kívüli tételekkel szembeni, és e regionális önkormányzatok vagy helyi hatóságok által garantált követelésekre;(11) mivel a 89/647/EGK irányelv 8. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy a tagállamok 20 %-os súlyozást alkalmazhatnak azokra az eszköztételekre, amelyeket az illetékes hatóságok felé igazoltan az "A" zónába tartozó regionális önkormányzatok vagy helyi hatóságok által kibocsátott értékpapírok formájában megtestesülő biztosítékok által fedezettek; mivel a tagállamok regionális önkormányzatai vagy helyi hatóságai által kibocsátott értékpapírok formájában megtestesülő biztosítékot úgy kell tekinteni, mintha azt a 7. cikk (1) bekezdésének értelmében e regionális önkormányzatok és helyi hatóságok garantálnák azzal a céllal, hogy az illetékes hatóságok számára lehetővé tegyék, hogy azok nulla súlyozást alkalmazzanak az ilyen biztosíték által fedezett eszközökre és mérlegen kívüli tételekre, megint csak az abban a bekezdésben megállapított feltételekkel;(12) mivel a 89/647/EGK irányelv II. melléklete, a hitelintézetek tőkekövetelményének kiszámításával kapcsolatban, megállapítja a mérlegen kívüli tételek kezelését, amelyeket általánosságban kamatlábakhoz és devizaárfolyamokhoz kapcsolódó, tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyleteknek neveznek;(13) mivel ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontja, 2. cikkének (2) bekezdése, 2. cikke (3) bekezdésének b) pontja, 2. cikkének (6) bekezdése, 3. cikkének (1) és (2) bekezdése és melléklete összhangban állnak a nemzetközi bankfelügyeleti fórumnak a tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletekkel járó hitelkockázatok finomított és bizonyos szempontokból szigorúbb felügyeleti kezelésével kapcsolatos munkájával, különös tekintettel a kamatoktól és devizaárfolyamoktól eltérő, alapul szolgáló eszközökre vonatkozó, tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyleteket fedező kötelező tőke kiterjesztésére, és az illetékes hatóságok által a tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletekkel járó lehetséges jövőbeni hitelkockázatokra vonatkozó tőkekövetelmény kiszámításakor elfogadott, szerződéses nettósítási megállapodások kockázatcsökkentő hatásainak figyelembevételi lehetőségeit illetően;(14) mivel az olyan, harmadik országok széles körében nemzetközileg aktív hitelintézetek és hitelintézet-csoportok számára, amelyek a Közösség hitelintézetei számára versenyt jelentenek, a szélesebb nemzetközi szinten elfogadott szabályok a tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletek kifinomult felügyeleti kezelését eredményezik; mivel ez a kifinomultság pontosabb kötelező tőkefedezetet eredményez, amely számításba veszi a felügyeletileg elfogadott szerződéses nettósítási megállapodásoknak a lehetséges jövőbeni hitelkockázatokra gyakorolt kockázatcsökkentő hatásait;(15) mivel a Közösség hitelintézetei esetében a származtatott, tőzsdén kívüli (OTC) ügyletek hasonlóan kifinomult felügyeleti kezelése, beleértve a felügyeletileg elfogadott szerződéses nettósítási megállapodásoknak a lehetséges jövőbeni hitelkockázatokra gyakorolt kockázatcsökkentő hatásainak számításba vételének lehetőségét, csak a 89/647/EGK irányelv módosításával érhető el;(16) mivel a Közösségen belül versenyző hitelintézetek és befektetési vállalkozások közötti kiegyenlített játéktér biztosításához az azok által a származtatott, tőzsdén kívüli (OTC) ügyletek területén folytatott tevékenységek felügyeleti kezelésének következetessége szükséges, amely csak a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 1993. március 15-i 93/6/EGK tanácsi irányelv [7] kiigazításával érhető el;(17) mivel ez az irányelv a legmegfelelőbb eszköz a kitűzött célok eléréséhez és nem megy túl az e célok eléréséhez szükséges kereteken,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/780/EGK irányelv 12. cikkének (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(3) A tagállamok csak akkor köthetnek az információcseréről szóló megállapodásokat harmadik országok illetékes hatóságaival vagy harmadik országoknak az (5) és (5a) bekezdésében meghatározott hatóságaival, illetve szerveivel, ha a kiadott információk az e cikkben említettel legalább egyenértékű szakmai titoktartási garanciáinak védelme alá tartoznak. Az ilyen információcserének az említett hatóságok, illetve szervek felügyeleti feladatának ellátását kell szolgálnia.Amennyiben az információ másik tagállamból származik, az nem adható ki azoknak az illetékes hatóságoknak a kifejezett beleegyezése nélkül, amelyek az információt kiadták, illetve, adott esetben, csak olyan célra hozható nyilvánosságra, amelyre e hatóságok beleegyezésüket adták".2. cikkA 89/647/EGK irányelv szövege a következőképpen módosul:(1) A 2. cikk szövege a következőképpen módosul:a) Az (1) bekezdés szövege a következő francia bekezdéssel egészül ki:"– az "elfogadott tőzsdék" azokat az illetékes hatóságok által elfogadott tőzsdéket jelentik, amelyek:i. rendszeresen működnek;ii. olyan, a tőzsde anyaországának hatóságai által kiadott vagy jóváhagyott szabályzattal rendelkeznek, amelyek meghatározzák a tőzsde működési feltételeit, a tőzsdére való bejutás feltételeit, valamint azokat a feltételeket, amelyeknek a tőzsdei kereskedést megelőzően, a szerződésnek meg kell felelnie;iii. olyan elszámolási mechanizmussal rendelkezik, amely gondoskodik arról, hogy a III. mellékletben felsorolt szerződések az olyan napi fedezeti követelmények hatálya alá tartozzanak, amelyek az illetékes hatóságok véleménye szerinti megfelelő védelemről gondoskodnak."b) A (2) bekezdés szövege a következő albekezdéssel egészül ki:"Az illetékes hatóságok a regionális önkormányzatok és a helyi hatóságok fogalmát kiterjeszthetik azokra a közjogi értelemben jogi személyiségű formában alapított egyházakra és vallási közösségekre, amelyek a nekik erre jogot adó jogszabályoknak megfelelően adókat vethetnek ki. Ebben az esetben azonban a 7. cikkben foglalt lehetőség nem alkalmazandó."(2) Az 5. cikk (3) bekezdésének első mondata helyébe a következő szöveg lép:"(3) A 6. cikk (3) bekezdésében említett mérlegen kívüli tételek esetében a szerződéseknek a másik fél nem teljesítése miatti lehetséges helyettesítési költségeit a II. mellékletben ismertetett két módszer valamelyikével kell kiszámítani".(3) A 6. cikk szövege a következőképpen módosul:a) A (2) bekezdés szövege a következő mondattal egészül ki:"Az Európai Befektetési Alapnál jegyzett tőke ki nem fizetett része 20 %-kal súlyozható."b) A (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(3) A II. mellékletben foglalt módszereket kell alkalmazni a III. mellékletben felsorolt mérlegen kívüli tételekre, a következők kivételével:- elfogadott tőzsdéken forgalmazott szerződések,- a 14 napos vagy annál rövidebb eredeti lejárattal rendelkező devizaszerződések (az aranyra vonatkozó szerződések kivételével).2006. december 31-ig a tagállamok illetékes hatóságai eltekinthetnek a II. mellékletben foglalt módszerek alkalmazásától az elszámolóház által elszámolt, tőzsdén kívüli (OTC) szerződések esetében, amennyiben az elszámolóház jogi értelemben félként szerepel és minden résztvevő napi szinten, teljes mértékben ügyleti biztosítékkal fedezi azt a kockázatot, amelyet ő maga az elszámolóház számára jelent, ezáltal gondoskodva mind a jelenlegi, mind a lehetséges jövőbeni kockázatra kiterjedő védelemről. Az illetékes hatóságokat biztosítani kell arról, hogy az adott biztosíték az (1) bekezdés a) pontja (7) bekezdésének megfelelő biztosítékkal azonos szintű védelmet nyújt, és hogy kiküszöbölték annak a veszélyét, hogy az elszámolóház kockázata az adott biztosíték piaci értékét meghaladja. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ennek a lehetőségnek az általuk történő igénybevételéről".c) A (4) bekezdés szövege a következő albekezdéssel egészül ki:"A tagállamok 50 %-os súlyozást alkalmazhatnak azokra a mérlegen kívüli tételekre, amelyeket hitelhelyettesítő jellegű garanciák vagy biztosítékok képeznek, és amelyekre az illetékes hatóságok számára kielégítő módon az (1) bekezdés c) pontja (1) bekezdésében ismertetett feltételeknek megfelelő jelzálogok teljes fedezetet nyújtanak, amennyiben a kezes közvetlen joggal rendelkezik az adott biztosítékra".(4) A 7. cikk szövege a következőképpen módosul:a) az (1) bekezdés szövege a "helyi hatóságok" szövegrészt követően a következő szöveggel egészül ki: "vagy az adott illetékes hatóságok számára kielégítő, ezek által a regionális önkormányzatok vagy helyi hatóságok által kibocsátott értékpapírok formájában biztosítékkal fedezett";b) a (2) bekezdés az "az utóbbi" szövegrész után a következő szöveggel egészül ki: "… beleértve az értékpapírok formáját öltő ügyleti biztosítékot".(5) A 8. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(1) A tagállamok a 7. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül 20 %-os súlyozást alkalmazhatnak azokra az eszköztételekre, amelyekre az érintett illetékes hatóságok számára kielégítő módon az "A". zónába tartozó regionális önkormányzatok vagy helyi hatóságok által kibocsátott értékpapírok formáját öltő biztosítékok, az "A". zónába tartozó, a hitelt nyújtó intézményektől eltérő hitelintézeteknél elhelyezett letétek vagy az ilyen hitelintézetek által kiadott letéti jegyek vagy más hasonló eszközök nyújtanak fedezetet".(6) A II. és III. mellékletet ezen irányelv A. és B. részének megfelelően kell módosítani, illetve azok helyébe más szöveget léptetni.3. cikkA 93/6/EGK irányelv szövege a következőképpen módosul:(1) A 2. cikk (10) bekezdésének szövege a következőképpen módosul:"(10) "tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletek". azok a mérlegen kívüli tételek, amelyekre a 89/647/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első albekezdése szerint az említett irányelv II. mellékletében szereplő módszereket kell alkalmazni".(2) A II. melléklet 5. pontja helyébe a következő szöveg lép:"(5) Az intézmények a tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyleteikre vonatkozó tőkekövetelmény kiszámításához a 89/647/EGK irányelv II. mellékletét alkalmazzák. Az adott felekre alkalmazandó kockázati súlyozást az irányelv 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban kell meghatározni.2006. december 31-ig a tagállamok illetékes hatóságai felmentést adhatnak a II. mellékletben foglalt módszerek alkalmazása alól az elszámolóház által elszámolt, tőzsdén kívüli (OTC) ügyletek esetében, amennyiben az elszámolóház jogi értelemben félként szerepel és minden résztvevő napi szinten, teljes mértékben ügyleti biztosítékkal fedezi azt a kockázatot, amelyet ő maga az elszámolóház számára jelent, ezáltal gondoskodva mind a jelenlegi, mind a lehetséges jövőbeni kockázatra kiterjedő védelemről. Az illetékes hatóságokat meg kell győzni arról, hogy az adott biztosíték a 89/647/EGK irányelv 6. cikke (1) bekezdése a) pontja (7) bekezdésének megfelelő biztosítékkal azonos szintű védelmet nyújt, és hogy kiküszöbölték annak a veszélyét, hogy az elszámolóház kockázata az adott ügyleti biztosíték piaci értékét meghaladja. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ennek a lehetőségnek általuk történő igénybevételéről".4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ezen irányelvnek az annak hatálybalépésétől számított legkésőbb 24 hónap múlva megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1998. június 22-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökJ. Cunningham[1] HL C 208., 1996.7.19., 8. o. és HL C 259., 1997. 8.26., 1. o.[2] HL C 30., 1997.1.30., 13. o.[3] Az Európai Parlament 1997. április 10-i véleménye (HL C 132., 1997.4.28., 234. o.), a Tanács 1998. március 9-i közös álláspontja (HL C 135., 1998.4.30., 32. o. és az Európai Parlament 1998. április 30-i határozata (HL C 152., 1998. 5.18.), a Tanács 1998. május 19-i határozata.[4] HL L 322., 1977.12.17., 30. o., a legutóbb a 96/13/EK irányelvvel (HL L 66., 1996.3.16., 15. o.) módosított irányelv.[5] HL L 386., 1989.12.30., 14. o. A legutóbb a 98/32/EK irányelvvel módosított irányelv (lásd ennek a Hivatalos Lapnak a 29. oldalát).[6] HL L 89, 1994.4.6., 17. o.[7] HL L 141., 1993.6.11., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA. A 89/647/EGK II. mellékletének szövege a következőképpen módosul:1. A cím helyébe a következő szöveg lép:"II. MELLÉKLETA MÉRLEGEN KÍVÜLI TÉTELEK KEZELÉSE";2. Az 1. pont helyébe a következő szöveg lép:"1. A módszer megválasztásaA III. melléklet 1. és 2. pontjában felsorolt szerződésekkel kapcsolatos hitelkockázatok értékelésére a hitelintézetek – az illetékes hatóságok hozzájárulásával – az alábbiakban ismertetett módszerek közül választhatnak. Azok a hitelintézetek, amelyeknek meg kell felelniük a 93/6/EGK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének, az alábbiakban ismertetett 1. módszert kell alkalmazniuk. A III. melléklet 3. pontjában felsorolt szerződésekkel kapcsolatos kockázatok értékelésére minden hitelintézetnek az alább ismertetett 1. módszert kell használnia";3. A 2. pontban az 1. táblázat helyébe a következő táblázat lép:"TÁBLÁZAT [1] [2]Hátralévő futamidő | Kamatláb-szerződések | Deviza-árfolyamokra és aranyra vonatkozó szerződések | Osztalékra jogosító értékpapírokra vonatkozó szerződések | Nemesfémekre (arany kivételével) vonatkozó szerződések | Nemesfémektől eltérő árukra vonatkozó szerződések |Legfeljebb egy év | 0 % | 1 % | 6 % | 7 % | 10 % |Egy évtől legfeljebb öt évig terjedő | 0,5 % | 5 % | 8 % | 7 % | 12 % |Öt évnél hosszabb | 1,5 % | 7,5 % | 10 % | 8 % | 15 % |A lehetséges jövőbeni kockázatok b) lépés szerinti kiszámításához az illetékes hatóságok megengedhetik a hitelintézeteknek, hogy 2006. december 31-ig az 1. táblázatban foglaltak helyett a következő százalékokat alkalmazzák, amennyiben a hitelintézetek élnek a 93/6/EGK irányelv 11a. cikkében foglalt lehetőséggel a III. melléklet (3) bekezdés b) és c) pontja szerinti szerződések esetében:1a. táblázatHátralévő futamidő | Nemesfémek (arany kivételével) | Alapfémek | Mezőgazdasági termékek ("softs") | Egyéb, beleértve az energiaipari termékeket |Legfeljebb egy év | 2 % | 2,5 % | 3 % | 4 % |Egy évtől legfeljebb öt évig terjedő | 5 % | 4 % | 5 % | 6 % |Öt évnél hosszabb | 7,5 % | 8 % | 9 % | 10 %'" |4. A 2. táblázatban a harmadik oszlop első sorában a cím helyébe a következő szöveg lép:"Devizaárfolyamokra és aranyra vonatkozó szerződések".5 A 2. pont vége a következő bekezdéssel egészül ki:"Az 1. és a 2. módszert illetően az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a számításba veendő fiktív érték megfelelő mérceként szolgál a szerződéssel járó kockázathoz. Abban az esetben például, ha a szerződés a cash-flow sokszorozásáról rendelkezik, a fiktív értéket a sokszorozás által a szerződés kockázati struktúrájára gyakorolt hatás figyelembevétele érdekében ki kell igazítani".6. A (3) bekezdés b) pontja a következő szöveggel egészül ki:"Az illetékes hatóságok kockázat-csökkentőként ismerhetik el a legfeljebb 14 naptári napos eredeti futamidejű devizaszerződésekre vonatkozó szerződéses nettósítási megállapodásokat, a jegyzett opciókat, illetve a hasonló mérlegen kívüli tételeket, amelyekre e melléklet nem vonatkozik, mivel elhanyagolható vagy semmilyen hitelkockázatot nem jelentenek. Ha e szerződések pozitív vagy negatív piaci értékétől függően valamely másik nettósítási megállapodásba történő beszámítása a tőkekövetelmény növekedését vagy csökkenését eredményezheti, az illetékes hatóságoknak kötelezniük kell hitelintézetüket arra, hogy következetes módon ugyanezt a módszert alkalmazzák".7. A (3) bekezdés c) pontjának ii. alpontjában az első bekezdés, a bevezető szöveg és a második bekezdés első francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"ii. Egyéb nettósítási megállapodásokAz 1. módszer alkalmazásánál:az a) lépésben a nettósítási megállapodásba belevett szerződésekre vonatkozó fennálló helyettesítési költségeket a megállapodásból származó tényleges feltételezett nettó helyettesítési költségek figyelembevételével lehet kiszámítani; abban az esetben, ha a nettósítás nettó kötelezettséghez vezet a nettó helyettesítési költséget kiszámító hitelintézet számára, a fennálló helyettesítési költséget "0". – nak kell tekinteni;a b) lépésben a lehetséges jövőbeni hitelkockázat a nettósítási megállapodásba belevett minden szerződésre a következő egyenletnek megfelelően csökkenthető:PCEcsökk = 0,4 * PCEbruttó + 0,6 * NGR * PCEbruttóahol:PCEcsökk = a lehetséges jövőbeni hitelkockázatokra vonatkozó csökkentett érték minden jogilag érvényes, kétoldalú nettósítási megállapodásban szereplő adott szerződő felet érintő szerződésnél,PCEbruttó = a lehetséges jövőbeni hitelkockázatokra vonatkozó értékek összege egy adott szerződő féllel kötött minden olyan szerződésre, amelyet jogilag érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásba belevettek, és amelyek kiszámítása a fiktív tőke-összegeknek az 1. táblázatban ismertetett százalékokkal történő beszorzásával történik,NGR i. külön számítás: egy adott szerződő féllel kötött érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásba belevett minden szerződésre vonatkozó nettó helyettesítési költség (számláló) és az ezzel a partnerrel kötött érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásba belevett minden szerződésre vonatkozó bruttó helyettesítési költség (nevező) hányadosa; vagyii. összevont számítás: az összes szerződő félre kétoldalú alapon számított nettó helyettesítési költségnek az érvényes nettósítási megállapodásokba belevett szerződéseket számításba vevő összegének (számláló) és az érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásba belevett összes szerződésre vonatkozó bruttó helyettesítési költség (nevező) hányadosa.Ha a tagállamok engedélyezik, hogy a hitelintézetek maguk válasszanak a két módszer közül, akkor a hitelintézeteknek az általuk választott módszert következetesen kell alkalmazniuk.A lehetséges jövőbeni hitelkockázatnak a fenti képlet szerinti kiszámításához a nettósítási megállapodásba belevett teljesen megegyező szerződéseket egyetlen szerződésként is számításba lehet venni, ahol a fiktív tőkeösszeg a nettó bevételekkel egyenlő. Teljesen megegyező szerződésnek számítanak azok a határidős devizaügyletek, illetve hasonló szerződések, amelyekben a fiktív tőkeösszeg egyenlő a pénzáramlásokkal, ha a pénzáramlások ugyanazon az értéknapon, egészben vagy részben azonos valutában válnak esedékessé.A 2. módszer alkalmazásánál az a) lépésben- a nettósítási megállapodásba belevett teljesen megegyező szerződések számításba vehetők egyetlen, a nettó bevételekkel egyenlő fiktív tőkeösszegű szerződésként is, a fiktív tőkeösszeget megszorozva a 2. táblázatban feltüntetett százalékokkal".B. A 89/647/EGK irányelv III. melléklete helyébe a következő szöveg lép:"III. MELLÉKLETMÉRLEGEN KÍVÜLI TÉTELEK TÍPUSAI1. Kamatláb-szerződések:a) egydevizás kamatláb swap-ügyletek;b) alap swap-ügyletek;c) határidős kamatláb-megállapodások;d) határidős kamatláb-ügyletek;e) vásárolt kamatláb-opciók;f) egyéb hasonló jellegű szerződések.2. Devizaszerződések és aranyra vonatkozó szerződések:a) devizák közötti kamatláb swap-ügyletek;b) határidős devizaügyletek;c) határidős valutaügyletek;d) vásárolt valuta-opciók;e) egyéb hasonló jellegű szerződések;f) aranyra vonatkozó, az a) – e) pontokban felsoroltakhoz hasonló jellegű szerződések.3. Az (1) bekezdés a) – e) és a (2) bekezdés a) – d) pontjaiban felsoroltakhoz hasonló jellegű, egyéb hivatkozási tételekre vagy indexekre vonatkozó szerződések:a) osztalékra jogosító értékpapírok;b) nemesfémek, az arany kivételével;c) nemesfémektől eltérő áruk;d) egyéb hasonló jellegű szerződések."--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2007/10/EK irányelve ( 2007. február 21. ) sertések hólyagos betegségének kitörése esetén a védőkörzeten belüli intézkedések bevezetése tekintetében a 92/119/EGK tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról (EGT vonatkozású szöveg )

text:
               1.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 63/24

      A BIZOTTSÁG 2007/10/EK IRÁNYELVE

   (2007. február 21.)
   sertések hólyagos betegségének kitörése esetén a védőkörzeten belüli intézkedések bevezetése tekintetében a 92/119/EGK tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az egyes állatbetegségek elleni védekezésre irányuló általános közösségi intézkedések, valamint a sertések hólyagos betegségére vonatkozó külön intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. december 17-i 92/119/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 24. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek termelésére, feldolgozására, forgalmazására és behozatalára irányadó állat-egészségügyi szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2002/99/EK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 92/119/EGK irányelv intézkedéseket határoz meg az egyes állatbetegségek elleni védekezéshez. Az említett irányelv II. melléklete tartalmazza a sertések hólyagos betegségére vonatkozó külön rendelkezéseket.

               (2)

               Mivel a 72/461/EGK (3) és a 80/215/EGK (4) irányelvek 2006. január 1-jétől hatályukat vesztették, a 92/119/EGK irányelvben az ezen irányelvekre történő hivatkozásokat fel kell váltani a 2002/99/EK irányelv II. és III. mellékletére történő hivatkozással.

               (3)

               Helyénvaló speciális megoldásról rendelkezni a hús megjelölése és ezt követő felhasználása, valamint a feldolgozott termékek rendeltetési helye tekintetében, amennyiben a sertések hólyagos betegségével kapcsolatos egészségügyi helyzet ezt lehetővé teszi, feltéve, hogy ez oly módon történik, hogy a Közösségen belüli vagy nemzetközi kereskedelem során a sertések hólyagos betegsége elleni védelem hatékonysága nem csökken.

               (4)

               Egyes tagállamok tájékoztatták a Bizottságot, hogy a 2002/99/EK irányelv II. mellékletében előírt azonosító jelet az ágazat vállalkozói és fogyasztói csak korlátozott mértékben fogadták el. Ennek megfelelően helyénvaló alternatív azonosító jelet előírni, melynek alkalmazásáról a tagállamok döntenek. Az ellenőrzések érdekében azonban fontos, hogy a tagállamok előzetesen tájékoztassák a Bizottságot, ha a sertések hólyagos betegségének kitörése esetén az alternatív azonosító jel alkalmazása mellett döntenek.

               (5)

               Az ezen irányelvben meghatározott alternatív azonosító jelnek egyértelműen különböznie kell egyéb azonosító jelektől, amelyeket sertéshús esetében alkalmaznak az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5), illetve a 853/2004/EK, a 854/2004/EK és a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó átmeneti szabályok megállapításáról, valamint a 853/2004/EK és a 854/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. december 5-i 2076/2005/EK bizottsági rendelettel (6) összhangban.

               (6)

               A 92/119/EGK irányelv 13. cikkének általános rendelkezéseitől eltérően az említett irányelv II. mellékletének a sertések hólyagos betegségére vonatkozó specifikus rendelkezései nem rendelkeznek az állatoknak a védőkörzeten belül található gazdaságokból történő elszállításának engedélyezéséről abban az esetben, ha a betegség további előfordulásai miatt az elszállításra vonatkozó tilalom 30 napon túl is hatályban marad. Helyénvaló ilyen eltérésről rendelkezni azon gazdaságok esetében, amelyekben az állatok 30 napon túl történő benntartása problémát okozna.

               (7)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 92/119/EGK irányelv II. mellékletének 7. fejezete a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. pont a következőképpen módosul:

                           a)

                           A g) pontot a következő váltja fel:

                                       „g)

                                       Az f) pont i) alpontjában említett sertésekből származó hús:

                                                   i.

                                                   nem kerülhet a Közösségen belüli vagy nemzetközi kereskedelmi forgalomba, és azt a 2002/99/EK tanácsi irányelv (7) II. mellékletében meghatározott, friss húsra vonatkozó egészségügyi jelzéssel kell ellátni;

                                                   ii.

                                                   a kinyert húst a Közösségen belüli és nemzetközi kereskedelemre szánt hústól elkülönítve kell darabolni, szállítani és tárolni, valamint olyan módon kell felhasználni, hogy elkerüljék annak a Közösségen belüli és nemzetközi kereskedelemre szánt hússal történő keveredését, kivéve ha azt a 2002/99/EK irányelv III. mellékletében meghatározott kezelésnek vetették alá.

                           b)

                           A szöveg a következő h) ponttal egészül ki:

                                       „h)

                                                   i.

                                                   A g) ponttól eltérve, az f) pont i. alpontjában említett, sertésekből származó hús tekintetében a tagállamok dönthetnek a 2002/99/EK irányelv II. mellékletében előírt különleges azonosító jeltől eltérő azonosító jel alkalmazása mellett, amennyiben az egyértelműen megkülönböztethető más, a 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8), valamint a 2076/2005/EK bizottsági rendelet (9) által előírt azonosító jeltől.
                                                   Azoknak a tagállamoknak, amelyek az alternatív azonosító jel használata mellett döntenek, erről a döntésről az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében tájékoztatniuk kell a Bizottságot.

                                                   ii.

                                                   Az i. pont alkalmazásában az azonosító jelnek olvashatónak és letörölhetetlennek, a betűknek pedig könnyen olvashatónak és jól láthatónak kell lennie. Az azonosító jelnek a következő formájúnak kell lennie, és a következő jelzéseket kell rajta feltüntetni:
                                                   XY a 853/2004/EK rendelet II. melléklete I. szakaszának B. része 6. pontjában előírt vonatkozó országkód.
                                                   1234 a létesítményeknek a 853/2004/EK rendelet II. melléklete I. szakaszának B. része 7. pontjában említett engedélyszáma.

               2.

               A szöveg a következő 5. ponttal egészül ki:

                           „5.

                           Ha a 2. f) pontban előírt rendelkezéseket 30 napon túl fenntartják a betegség további előfordulásai miatt, és ennek következményeként állattartással kapcsolatos problémák jelentkeznek, az illetékes hatóság a tulajdonos kérelmét követően, amely tartalmazza a kérelem indoklását, és amennyiben a hivatalos állatorvos ellenőrizte a tényeket, engedélyezheti az állatok elszállítását a védőkörzeten belül található gazdaságból. A 2. f) és h) pont értelemszerűen alkalmazandó.”

         2. cikk
   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2008. január 1-ig megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint a szóban forgó rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.
   Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2007. február 21-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 62., 1993.3.15., 69. o. A legutóbb a 2006/104/EK irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 352. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 18., 2003.1.23., 11. o.

      (3)  HL L 302., 1972.12.31., 24. o. A 2004/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 33. o.) hatályon kívül helyezett irányelv.

      (4)  HL L 47., 1980.2.21., 4. o. A 2004/41/EK irányelvvel hatályon kívül helyezett irányelv.

      (5)  HL L 139., 2004.4.30., 5. o. A legutóbb az 1791/2006/EK rendelettel (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 338., 2005.12.22., 83. o.

      (7)  HL L 18., 2003.1.23., 11. o.”

      (8)  HL L 139., 2004.4.30., 55. o.

      (9)  HL L 338., 2005.12.22., 83. o.”


title: A Bizottság irányelve (1990. november 7.) a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló 66/402/EGK tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0623

Hivatalos Lap L 333 , 30/11/1990 o. 0065 - 0065 finn különkiadás fejezet 3 kötet 35 o. 0165  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 35 o. 0165

		A Bizottság Irányelve(1990. november 7.)a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló 66/402/EGK tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról(90/623/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 89/2/EGK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelvre [2],mivel a jelenlegi tudományos és műszaki ismeretek szerint úgy tűnik, hogy a zab (Avena sativa) egyes "csupasz zab" típusú fajtái potenciális takarmányértékkel rendelkeznek;mivel azonban nehéz ennek a fajtának a magjait olyan csírázási kapacitással előállítani, amely megegyezik azzal, amelyet a zabfajták magjai által normálisan elérnek;mivel a 88/506/EGK irányelvvel [3] a Bizottság kijelentette, hogy a tudományos és műszaki ismeretek fejlődésének figyelembevételével indokolt volt a 66/402/EGK irányelv II. mellékletében a zab esetében megállapított 85 %-ról 75 %-ra csökkenteni a minimális csírázási kapacitást a zab "csupasz zab" típusú fajtái esetében;mivel ez a csökkentés csak 1990. június 30-ig volt érvényes, hogy ezekkel a fajtákkal kapcsolatban újabb technikai adatokat lehessen összegyűjteni és értékelni;mivel az újabb technikai adatok azt mutatták, hogy indokolt a csökkentést egy meghatározott ideig fenntartani, hogy ezekkel a fajtákkal kapcsolatban még további technikai adatokat lehessen összegyűjteni és értékelni;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 66/402/EGK irányelv II. mellékletének 2. B.d) pontjában az "1990. június 30." helyébe "1992. december 31." lép.2. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. november 7-én.a Bizottság részérőlRay Mac Sharrya Bizottság tagja[1] HL L 5., 1989.1.7., 31. o.[2] HL 125., 1966.7.11., 2309/66. o.[3] HL L 274., 1988.10.6., 44. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 93/30/EGK irányelve (1993. június 14.) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző berendezéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0030

Hivatalos Lap L 188 , 29/07/1993 o. 0011 - 0018 finn különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0217  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0217

		A Tanács 93/30/EGK irányelve(1993. június 14.)a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző berendezésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre [1],tekintettel a Bizottság javaslatára [2],az Európai Parlamenttel együttműködve [3],tekintettel a Gazdasági- és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térséget jelent, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; mivel az ehhez szükséges intézkedéseket el kell fogadni;mivel az egyes tagállamokban a motorkerékpároknak és segédmotoros kerékpároknak a hangjelző készülékek tekintetében meg kell felelniük meghatározott műszaki jellemzőknek, amelyeket tagállamonként eltérő, kötelező érvényű rendelkezések állapítanak meg; mivel ezek az eltérések gátolják az Európai Közösségen belüli kereskedelmet;mivel a belső piac működésének e gátjai megszüntethetőek, ha minden tagállam nemzeti rendelkezései helyett ugyanazokat az előírásokat alkalmazza;mivel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző készülékeire vonatkozóan az egységesített előírások bevezetése azért szükséges, hogy ezeknek a járműtípusoknak mindegyikére alkalmazni lehessen a 92/61/EGK irányelv szerinti típusjóváhagyási és alkatrésztípus-jóváhagyási eljárást;mivel az érintett ágazatban javasolt fellépés jelentőségét és kihatásait tekintve, az ezen irányelvben tervezett közösségi intézkedések nemcsak szükségesek, hanem elengedhetetlenek is a kitűzött cél, a járműtípus közösségi típusjóváhagyásának elérése érdekében; mivel a tagállamok ezt a célt egymástól függetlenül nem tudják megfelelően megvalósítani;mivel a harmadik országokban a piacra jutás megkönnyítése érdekében szükségesnek tűnik ezen irányelv és az ENSZ/EGB 28. számú előírás rendelkezései között az egyenértékűséget megteremteni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet kell alkalmazni a 92/61/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott valamennyi járműtípus hangjelző berendezéseire.2. cikkA motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző berendezéseinek alkatrésztípus-jóváhagyásához, és egy hangjelző berendezés mint alkatrész egy típusának jóváhagyásához, valamint e járművek szabad kereskedelmi forgalomba hozatalának és a hangjelző készülékek akadálytalan piacra jutásának feltételeit a 92/61/EGK irányelv II., illetve III. fejezete rögzíti.3. cikkAz ezen irányelv és az ENSZ/EGB 28. számú előírás (E/ECE/TRANS/505 Rev. 1/Add. 27) rendelkezései között az egyenértékűséget a 92/61/EGK irányelv 11. cikkével összhangban teremtik meg.A tagállamok alkatrésztípus-jóváhagyást kiadó illetékes hatóságai elfogadják az ENSZ/EGB 28. számú előírásnak megfelelően kiadott alkatrésztípus-jóváhagyásokat, valamint a megfelelő jóváhagyási jeleket, az ezen irányelv szerint kiadott alkatrésztípus-jóváhagyások és jóváhagyási jelek helyett.4. cikkEzt az irányelvet az 70/156/EGK [5] irányelv 13. cikke szerint módosítani lehet, tekintettel:- a 3. cikkben említett ENSZ/EGB előírás módosításaira,- ezen irányelv mellékleteinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására.5. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1994. december 14-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz a hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.Az első albekezdésben megadott időponttól kezdve a tagállamok a hangjelző berendezésekre vonatkozó okokból nem tilthatják meg azoknak a járműveknek az első forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek.Az első albekezdésben említett rendelkezéseket 1995. június 14-től alkalmazzák.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1993. június 14-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Trøjborg[1] HL L 225., 1992.8.10.,72. o.[2] HL C 293., 1992.11.9., 15. o.[3] HL C 337., 1992.12.21., 103. o. és az HL C 150., 1993.5.31.[4] HL C 73., 1993.3.15., 22. o.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 92/53/EGK irányelvvel (HL L 225., 1992.8.10., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETELŐÍRÁSOK HANGJELZŐ BERENDEZÉSEK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSÁRA1. FogalommeghatározásEzen irányelv alkalmazásában:1.1. "hangjelző berendezés": olyan készülék, amely arra szolgáló hangjelzést ad, hogy a közúti forgalomban, veszélyes helyzetben, egy jármű jelenlétére vagy manőverezésére figyelmeztessen;1.1.1. hangjelzőnek tekintendő az olyan készülék, amelynek több hangkibocsátó nyílása van, és ezeket egyetlen kezelőelemmel működésbe lehet hozni;1.1.2. az olyan hangjelző készüléket, amely több olyan részből áll, amelyek közül mindegyik egy hangjelzést ad, és egyetlen vezérlővel egyszerre hozható működésbe, egyetlen hangjelző berendezésnek kell tekinteni;1.2. "hangjelző berendezés típusa": azok a hangjelző berendezések, amelyek az alábbi jellemzőket tekintve egymáshoz képest lényeges eltéréseket nem mutatnak:1.2.1. a gyártmány vagy a kereskedelmi név;1.2.2. a működési elv;1.2.3. az energiaellátás fajtája (egyenáram, váltakozó áram, sűrített levegő);1.2.4. a készülékház külső formája;1.2.5. a membrán(ok) alakja és mérete;1.2.6. a hangkibocsátó nyílások alakja és fajtája;1.2.7. a hangjel névleges frekvenciája- vagy frekvenciái;1.2.8. a névleges feszültség;1.2.9. azoknál a készülékeknél, amelyeknek független sűrített-levegő ellátása van, a névleges nyomás.2. ELŐÍRÁSOK2.1. A hangjelző berendezéseknek változatlan és azonos hangzást kell adniuk; akusztikai spektruma a működés alatt észrevehetően nem változhat. Váltakozó árammal működtetett hangjelző berendezésekre ez az előírás csak állandó generátor-fordulatszám mellett érvényes, ehhez a generátor fordulatszámának a 3.3.2. pontban megszabott tartományban kell lennie.2.2. A berendezés akusztikai értékei (a hangenergia spektrális eloszlása, hangnyomásszint), és mechanikus tulajdonságainak meg kell felelniük a 3. és 4. pontban meghatározott vizsgálati feltételeknek a megadott sorrendben.3. HANGNYOMÁSSZINT-MÉRÉSEK3.1. A hangjelző készüléket lehetőség szerint visszhangmentes környezetben kell vizsgálni. Esetlegesen félig visszhangmentes helyiségben vagy szabad terepen is vizsgálható. Ebben az esetben intézkedni kell arról, hogy a mérési helyen a talaj reflexióit megakadályozzák (például abszorbeáló ernyők felállításával). Ellenőrizni kell azt, hogy egy legalább 5 méter sugarú félkörön belül a szferikus aberráció a maximális mérendő frekvenciáig ne legyen több 1 dB-nél, főleg a mérési irányban, valamint a berendezés és a mikrofon magasságában. A környezet zajszintje legalább 10 dB-el alacsonyabb legyen, mint a mérendő hangnyomásszint.A vizsgált berendezést és a mikrofont azonos magasságban kell elhelyezni. Ez a magasság 1,15 m és 1,25 m között legyen. A mikrofon maximális érzékenységének a tengelye essen egybe a berendezés legnagyobb zajszintjének irányával.A mikrofont úgy kell elhelyezni, hogy annak membránja 2 m ± 0,01 m-re legyen a berendezés hangkibocsátó síkjától. Több hangkibocsátó nyílással rendelkező berendezéseknél ez a távolság a mikrofonhoz legközelebb eső hangkibocsátó nyílás síkjától mért távolság.3.2. A hangnyomásszintet a 651. számú IEC-publikáció 1. száma (1979) szerint az 1. osztályba tartozó precíziós hangnyomásmérővel kell mérni.Az összes mérést a "gyors" időállandó alkalmazásával kell elvégezni. A teljes hangnyomásszintet az "A" értékelő görbe alkalmazásával kell mérni.A hangterjedelmet (sprektumot) a hangjelzés Fourier transzformációjának megfelelően kell mérni. Választásképpen a 225. számú IEC-publikáció 1. számában (1966) előírtaknak megfelelő tercszűrőket lehet használni.Ebben az esetben a 2500 Hz-es középfrekvenciában a hangnyomásszintet a 2000 Hz, 2500 Hz és 3150 Hz terc középfrekvenciákban a hangnyomások négyzetes középértékének összeadásával kell meghatározni. Hivatkozási módszerként minden esetben kizárólag a Fourier transzformációs módszer érvényes.3.3. A hangjelzést adó berendezést az alábbi feszültségek valamelyikével kell működtetni, az adott esetnek megfelelően:3.3.1. egyenárammal működtetett berendezéseket 6,5 V, 13 V vagy 26 V vizsgáló feszültséggel, amelyet a feszültségforrás kimenetén kell mérni, úgy, hogy mindenkor 6 V, 12 V, vagy 24 V névleges feszültségnek feleljen meg;3.3.2. azoknál a hangjelző készülékeknél, amelyeket váltakozó árammal működtetnek, az áramot egy olyan típusú generátor szolgáltatja, amelyet általában ezekhez a készülékekhez használnak. Az e típusú hangjelző készülék hangkarakterisztikáit a generátornak azokon a fordulatszámain kell regisztrálni, amelyek a gyártó által a generátor tartós üzemeltetésre megadott fordulatszám 50 %-ának, 75 %-ának és 100 %-ának felelnek meg. E vizsgálat alatt a generátort más fogyasztó nem terhelheti. A 4. pontban leírt tartós vizsgálatot a készülék gyártója által megadott, és a fent említett tartományban választott fordulatszám mellett kell elvégezni.3.4. Ha a vizsgálathoz egyenirányítót használnak, akkor a kapocsfeszültség váltakozó feszültségű összetevője a hangjelző készülék működtetésekor - csúcstól csúcsig mérve - nem lehet nagyobb, mint 0,1 V.3.5. Azoknál a hangjelző készülékeknél, amelyeket egyenárammal működtetnek, a vezetékellenállás, beleértve a kapocs- és az átmeneti ellenállásokat is, amennyire csak lehetséges, közelítse meg:- 6 V névleges feszültségnél a 0,05 Ohmot,- 12 V névleges feszültségnél a 0,10 Ohmot,- 24 V névleges feszültségnél a 0,02 Ohmot.3.6. A hangjelző készüléket a gyártó által erre a célra tervezett alkatrész vagy alkatrészek segítségével mereven kell egy olyan aljzaton rögzíteni, melynek tömege legalább tízszer nagyobb, mint a vizsgálandó készüléké, és nem kevesebb 30 kg-nál. Ezen kívül az aljzatot úgy kell kialakítani, hogy a felületén jelentkező visszaverődések és rezgések lényegesen ne befolyásolják a mérési eredményeket.3.7. A fent felsorolt feltételek mellett az "A" görbe szerint mért hangnyomásszint nem lépheti túl az alábbi értékeket:a) 115 dB (A)-t olyan hangjelző berendezésnél, amelyeket robogókra valamint maximálisan 7 kW teljesítményű motorkerékpárokra és segédmotoros kerékpárokra terveztek;b) 118 dB (A)-t olyan hangjelzést adó berendezéseknél, amelyeket elsősorban 7 kW-nál nagyobb teljesítményű motorkerékpárokra és segédmotoros kerékpárokra tervezetek.3.7.1. Ezen kívül az 1800 Hz - 3550 Hz frekvenciasávban a hangnyomásszint nagyobb legyen, mint 3550 Hz felett bármelyik frekvenciakomponens hangnyomásszintje, és minden esetben egyenlő vagy nagyobb legyen, minta) 90 dB (A) azoknál a hangjelző berendezéseknél, amelyeket robogókhoz terveztek;b) 95 dB (A) azoknál a hangjelző berendezéseknél, amelyeket legfeljebb 7 kW teljesítményű motorkerékpárokhoz és segédmotoros kerékpárokhoz terveztek;c) 105 dB (A) azoknál a hangjelző berendezéseknél, amelyeket 7 kW-nál nagyobb teljesítményű motorkerékpárokhoz és segédmotoros kerékpárokhoz terveztek.3.7.2. Azok a készülékek, amelyek rendelkeznek a 3.7.1. c) pont szerinti jellemzőkkel, alkalmazhatók a 3.7.1. a) és b) pontban említett járműveken; azok a készülékek, amelyek rendelkeznek a 3.7.1. b) pont említett hangkarakterisztikáival, robogókon alkalmazhatók.3.8. A fenti értékeket olyan készüléknél is be kell tartani, amelyet a 4. pontban leírt tartóssági vizsgálatnak vetettek alá. Az egyenárammal működtetett hangjelző berendezéseknél a hálózati feszültség a névleges feszültség 115 %-a és 95 %-a között, a váltakozó árammal működtetett készülékeknél a generátor gyártója által a generátor tartós üzemeltetésre megadott legnagyobb fordulatszám 50 %- és 100 % -a között van.3.9. 20 Con ± 5 Co környezeti hőmérséklet mellett a készülék bekapcsolásától a hangnyomásszint 3.7. pont szerinti legkisebb értékének eléréséig szükséges idő nem lehet hosszabb, mint 0,2 másodperc. Ez az előírás főleg a pneumatikus és elektropneumatikus készülékekre vonatkozik.3.10. A pneumatikus vagy az elektropneumatikus készülékeknek a gyártó által megadott energiaellátási feltételek mellett el kell érniük az elektromos készülékekre előírt hangnyomásszintet.3.11. Azoknál a többhangú készülékeknél, amelyeknél minden hangkibocsátó egység egymástól függetlenül tud működni, a fent megadott legkisebb értékeket a hozzájuk tartozó készülékek mindegyikének egyenkénti működtetésével el kell érni. A teljes hangnyomásszint legnagyobb értékét akkor sem szabad túllépni, ha az összes idetartozó készüléket egyidejűleg működtetik.4. TARTÓSSÁGI VIZSGÁLAT4.1. A hangjelző berendezéseket a névleges feszültség és a 3.3. - 3.5. pontban előírt elektromos vezeték ellenállása mellett- azoknál a hangjelző berendezéseknél, amelyeket főleg robogókhoz, valamint maximálisan 7 kW teljesítményű motorkerékpárokhoz és segédmotoros kerékpárokhoz terveznek,10000-szer,- azoknál a hangjelző berendezéseknél, amelyeket 7 kW-nál nagyobb teljesítményű motorkerékpárokhoz és segédmotoros kerékpárokhoz terveznek, 50000-szerkell egy másodpercen keresztül működtetni, a működtetést követő 4 másodperces megszakítással. A vizsgálat alatt a készülékre kb. 10 m/s sebességgel áramoltatott levegőt kell irányítani.4.2. Ha a vizsgálatot egy akusztikailag zárt helyiségben végzik, ebben rendes körülmények között, a hangjelző berendezés által a tartóssági vizsgálat alatt kibocsátott hő eloszlásához elegendő légköbméter-tartalomnak kell lennie.4.3. A vizsgálati helyiségben a környezeti hőmérséklet + 15 °C és + 30 °C között legyen.4.4. Ha a működtetések előírt számának a felénél a hangnyomásszint-értékek a vizsgálat előttihez képest megváltoztak, a berendezés utánállítása megengedett. A tartós vizsgálat befejezése után a berendezésnek, adott esetben egy további utánállítást követően, teljesítenie kell a 3. pontban meghatározott előírásokat.4.5. Elektropneumatikus berendezéseknél minden 10000 működtetés után megengedhető a gyártó által javasolt, olajjal végzett utánkenés.5. TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI JEL5.1. Minden olyan hangjelző berendezésen, amelyet az alkatrésztípus-jóváhagyásnak megfelelően gyártottak, a 92/61/EGK tanácsi irányelv V. melléklete rendelkezéseiben meghatározott típusjóváhagyási jelet kell feltüntetni.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETELŐÍRÁSOK HANGJELZŐ BERENDEZÉSEK MOTORKERÉKPÁROKRA VAGY SEGÉDMOTOROS KERÉKPÁROKRA TÖRTÉNŐ FELSZERELÉSÉHEZ1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEzen irányelv alkalmazásában:1.1. "járműtípus": azok a járművek, amelyek az alábbi jellemzőket tekintve nem mutatnak egymáshoz képest lényeges eltéréseket:1.1.1. a járműre felszerelt hangjelző berendezések száma és típusa (típusai);1.1.2. a járművön e berendezéseket rögzítő alkatrészek;1.1.3. a berendezéseknek a járművön való elhelyezése;1.1.4. a berendezés(ek) tartószerkezetének alakszilárdsága;1.1.5. a karosszéria első részének alakja és anyaga, amelyek a berendezés(ek) által kibocsátott hangzás hangnyomásszintjét befolyásolhatják és leárnyékolhatják.2. ELŐÍRÁSOK2.1. Minden járművet az ezen irányelv vagy a gépjárművek [1] hangjelző berendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. július 27-i 70/388/EGK tanácsi irányelv szerinti típusjóváhagyásnak megfelelő berendezéssel kell felszerelni; a maximálisan 0,5 kW motorteljesítményű és 25 km/h legnagyobb tervezett sebességű robogók esetében egy jóváhagyott hangjelző berendezés vagy egy típusjóváhagyás nélküli, mechanikus készülék szerelhető fel. Az utóbbi esetben a gyártónak kell igazolnia, hogy az illető készülék megfelel azon tagállam vonatkozó előírásainak, ahol az alacsony teljesítményű robogót forgalomba hozták.2.2. A vizsgálófeszültségnek az 1. melléklet 3.3. pontjában meghatározott feszültségnek kell megfelelnie.2.3. A hangnyomásszint-méréseket az I. melléklet 3.2. pontjában megadott feltételek szerint kell elvégezni.2.4. Azt az "A" görbe szerint mért hangnyomásszintet, amelyet a járművön elhelyezett készülék(ek) ad le, a jármű előtt 7 méteres távolságban kell mérni; a jármű szabad terepen, a lehető legsimább területen álljon, és az egyenárammal működtetett hangjelző készülékeknél a motor legyen leállítva.2.5. A mérőkészülék mikrofonját megközelítőleg a jármű hosszanti középvonalában kell elhelyezni.2.6. A környezet zajszintje és a szél okozta zaj hangnyomásszintje legalább 10 dB(A)-lel alacsonyabb legyen, mint a mérendő hangnyomásszint.2.7. A hangnyomásszint legnagyobb értékét a talaj felett a 0,5 m és 1,5 m magassági tartományban kell meghatározni.2.8. A hangjelző berendezés hangnyomásszintjének leolvasott legnagyobb értéke (2.7. pont) a 2.2 - 2.7. pontban előírt feltételek mellett legyen:a) robogók berendezésénél legalább 75 dB (A) és legfeljebb 112 dB (A);b) a legfeljebb 7 kW teljesítményű motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok berendezésénél legalább 80 dB (A) és legfeljebb 112 dB (A);c) a 7 kW-nál nagyobb teljesítményű motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok berendezésénél legalább 93 dB (A) és legfeljebb 112 dB (A).[1] HL L 176., 1970.8.10., 12. o. A legutóbb a 87/354/EGK irányelvvel (HL L 192., 1987.7.11., 43. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------