title: A Tanács 94/5/EK irányelve (1994. február 14.) a közös hozzáadottértékadó-rendszer kiegészítéséről és a 77/388/EGK irányelv módosításáról – használt cikkekre, művészeti tárgyakra, gyűjteménydarabokra és régiségekre vonatkozó különleges rendelkezések

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0005

Hivatalos Lap L 060 , 03/03/1994 o. 0016 - 0024 finn különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0153  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0153

		A Tanács 94/5/EK irányelve(1994. február 14.)a közös hozzáadottértékadó-rendszer kiegészítéséről és a 77/388/EGK irányelv módosításáról – használt cikkekre, művészeti tárgyakra, gyűjteménydarabokra és régiségekre vonatkozó különleges rendelkezésekAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i, 77/388/EGK tanácsi irányelv [3] 32. cikkének megfelelően a Tanács közösségi szintű adórendszert vezet be a használt cikkekre, művészeti tárgyakra, régiségekre és gyűjteménydarabokra vonatkozóan;mivel közösségi szintű jogalkotás hiányában a jelenlegi helyzetet egymástól nagyon különböző rendszerekkel lehet jellemezni, ami torzítja a versenyt, és káros hatással van mind a belföldi, mind a tagállamok közötti kereskedelemre; mivel e különbségek eredményeként nem egységes a Közösség saját forrásainak biztosítása; mivel e helyzetet mielőbb meg kell szüntetni;mivel a Bíróság számos ítéletében kifejezte annak szükségességét, hogy a harmonizáció fokozásával lehetővé kell tenni a Közösségen belüli kereskedelem kettős adóztatásának elkerülését;mivel egyes területeken elengedhetetlen olyan átmeneti intézkedések bevezetése, amelyek lehetővé teszik a jogalkotás fokozatos átalakítását;mivel a belső piacon azt kell a hozzáadottértékadó-rendszerek kielégítő működésének tekinteni, ha olyan közösségi szintű szabályokat vezetnek be, amelyek elősegítik a kettős adóztatásnak, valamint az adóalanyok közötti verseny torzulásának elkerülését;mivel ennek megfelelően szükség van a 77/388/EGK irányelv módosítására,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. a 11. cikkbena) az A. cím a következő bekezdéssel egészül ki:"(4) Eltérve a (1), (2) és (3) bekezdéstől, azon tagállamok, amelyek 1993. január 1-jén nem éltek a 12. cikk (3) bekezdése a) pontjának harmadik albekezdés által kínált lehetőséggel, azoknak lehetőségük van arra, hogy a B. cím (6) bekezdése által kínált lehetőség igénybevételekor úgy rendelkezzenek, hogy a 12. cikk (3) bekezdése c) pontjának második albekezdésében megjelölt ügyletek esetében az adóalap az (1), (2) és (3) bekezdésnek megfelelően meghatározott összeg bizonyos hányada legyen.Az összeghányadot úgy kell meghatározni, hogy az ebből kifolyólag esedékes hozzáadottérték-adó minden esetben elérje az (1), (2) és (3) bekezdésnek megfelelően meghatározott összeg 5 %-át."b) a B. cím a következő bekezdéssel egészül ki:"(6) Azon tagállamok, amelyek 1993. január 1-jén nem éltek a 12. cikk (3) bekezdése a) pontjának harmadik albekezdése által kínált lehetőséggel, az (1)–(4) bekezdésektől eltérően úgy rendelkezhetnek, hogy a 26a. cikk A. részének a), b) és c) pontjában meghatározott művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek behozatala esetén az adóalap az (1)–(4) bekezdésnek megfelelően meghatározott összeg bizonyos hányada legyen.Az összeghányadot úgy kell meghatározni, hogy az ebből kifolyólag esedékes, behozatalra vonatkozó hozzáadottérték-adó minden esetben elérje az (1)–(4) bekezdéseknek megfelelően meghatározott összeg 5 %-át."2. a 12. cikkbena) a (3) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"c) A tagállamok úgy határozhatnak, hogy az a) pont harmadik bekezdése értelmében alkalmazott kedvezményes adómértéket vagy adómértékek egyikét alkalmazzák a 26a. cikk A. részének a), b) és c) pontjában meghatározott művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek behozatala esetén is.E lehetőség igénybevétele esetén a tagállamok a kedvezményes adómértéket alkalmazhatják a művészeti tárgyak 26a. cikk A. részének a) pontja szerinti értékesítése esetén, amennyiben- azt az alkotó vagy annak jogutódja valósítja meg,- azt alkalmanként végzett tevékenységgel valósítja meg olyan adóalany, aki nem adóköteles viszonteladó, amennyiben a műalkotást maga az adóalany hozta be, vagy azt az alkotó vagy annak jogutódja értékesíttette számára, vagy amennyiben azoktól felhatalmazást kapott a hozzáadottérték-adó teljes összegű levonására";b) az (5) bekezdés helyébe a következő lép:"(5) A (3) bekezdés c) pontjának figyelembevételével, termékimportnál ugyanazon adómértéket kell alkalmazni, mint amely ugyanolyan termékek belföldi értékesítésére vonatkozik."3. a következő cikkel egészül ki:"26a. cikkHasznált cikkekre, művészeti tárgyakra, gyűjteménydarabokra és régiségekre vonatkozó különleges rendelkezésekA. MeghatározásokE cikk alkalmazásában és az egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül:a) "művészeti tárgyak": az I. melléklet a) pontjában meghatározott tárgyak;A tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy ne tekintsék "művészeti tárgyaknak" az I. melléklet a) pontjának utolsó három francia bekezdésében felsorolt tárgyakat;b) "gyűjteménydarabok": az I. melléklet b) pontjában említett tárgyak;c) "régiségek": az I. melléklet c) pontjában említett tárgyak;d) "használt cikkek": olyan ingó materiális javak, amelyek aktuális vagy felújítás utáni állapotukban alkalmasak további használatra, de nem művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok vagy régiségek, és anyaguk nem a tagállamok által meghatározott nemesfém vagy drágakő;e) "adóköteles viszonteladó": olyan adóalany, aki gazdasági tevékenysége során megvásárol vagy vállalkozása számára beszerez, illetve viszonteladás céljából behoz használt cikkeket és/vagy művészeti tárgyakat, gyűjteménydarabokat vagy régiségeket, függetlenül attól, hogy az adóalany a maga javára vagy kereskedelmi jutalékot biztosító szerződés alapján más személy érdekében jár el,f) "nyilvános árverés szervezője": olyan adóalany, aki gazdasági tevékenysége keretében nyilvános árverésen kínál termékeket azzal, hogy a legmagasabb ajánlatot tevőnek adja el a terméket;g) "nyilvános árverés szervezőjének megbízója": olyan személy, aki nyilvános árverés szervezőjének termékeket ad át olyan szerződés keretében, amely kereskedelmi jutalékot biztosít, a következő előírások figyelembevételével:- a nyilvános árverés szervezője a terméket a saját nevében, de a megbízó javára kínálja eladásra,- a nyilvános árverés szervezője a terméket a saját nevében, de a megbízó javára adja át a nyilvános árverésesen legmagasabb ajánlatot tevőnek.B. Adóköteles viszonteladókra vonatkozó különleges rendelkezések(1) Használt cikkek, művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek adóköteles viszonteladó által történő értékesítése esetén a tagállamok, a következő előírásoknak megfelelően, különleges rendelkezések szerint adóztatják az adóköteles viszonteladó nyereségét.(2) Az (1) bekezdésben említett, adóköteles viszonteladó által történő termékértékesítés tárgya olyan használt cikk, műalkotás, gyűjteménydarab vagy régiség, amelyet a viszonteladónak a Közösség területén értékesített- egy nem adóalany személy,vagy- egy másik adóalany, amennyiben a terméknek e másik adóalany által történő értékesítése a 13. cikk B. része c) pontjának megfelelően mentességet élvez,vagy- egy másik adóalany, amennyiben a terméknek e másik adóalany által történő értékesítése a 24. cikknek megfelelően mentességet élvez és tárgyi eszközöket érint,vagy- egy másik adóköteles viszonteladó, amennyiben a terméknek e másik adóköteles viszonteladó által történő értékesítése e különleges rendelkezések értelmében a hozzáadottérték-adó megfizetésének hatálya alá tartozik.(3) A (2) bekezdésben említett termékértékesítésre vonatkozó adóalap az adóköteles viszonteladó által elért nyereségnek a nyereségre kivetett hozzáadottérték-adóval csökkentett része. A nyereség a terméknek viszonteladó által kért eladási ára és a vételár közötti különbség.E bekezdés alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:- "eladási ár": minden teljesített vagy kikötött ellenszolgáltatás, amihez az adóköteles viszonteladó a vásárlótól vagy harmadik féltől hozzájut, ideérve az ügylethez közvetlenül kapcsolódó támogatásokat, adókat, illetékeket és egyéb esetleges költségeket, úgymint jutalék, csomagolási, szállítási és biztosítási költségek, amelyeket az adóköteles viszonteladó a vásárlónak felszámít, kivéve a 11. cikk A. részének (3) bekezdésében említett összegeket,- "vételár": minden olyan, az előző francia bekezdésben felsorolt ellenszolgáltatás, amit az adóköteles viszonteladó teljesít vagy kiköt a szállítója felé.(4) A tagállamok választási lehetőséget biztosítanak az adóköteles viszonteladók számára, hogy alkalmazni kívánják-e a különleges rendelkezéseket a következők értékesítésére:a) olyan művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek, amelyeket a kereskedő maga hozott be;b) olyan művészeti tárgyak, amelyeket magától az alkotótól vagy annak jogutódjaitól szereztek be;c) olyan művészeti tárgyak, amelyeket más adóalanytól, de nem adóköteles viszonteladótól szereztek be, amennyiben a másik adóalany által történő értékesítés a 12. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében kedvezményes adómérték hatálya alá tartozott.A tagállamok meghatározzák a választási lehetőség igénybevételének részletes szabályait; a választás nem vonatkozhat rövidebb időszakra, mint két naptári év.A választási lehetőség igénybevétele esetén az adóalap összegét a (3) bekezdés szerint kell meghatározni. Olyan művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek értékesítése esetén, amelyeket az adóköteles viszonteladó maga hozott be, a nyereség számításánál vételárnak a behozatalkor a 11. cikk B. része szerint meghatározott adóalapot kell tekinteni, növelve a behozatalra kivetetett vagy azzal kapcsolatban megfizetett hozzáadottérték-adóval.(5) Amennyiben a 15. cikkben foglalt követelményeknek megfelelően hajtják végre, a használt cikkeknek, művészeti tárgyaknak, gyűjteménydaraboknak és régiségeknek a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések hatálya alá tartozó értékesítése mentességet élvez.(6) Adóalanyok az általuk fizetendő adóból nem vonhatják le azon megfizetett vagy megfizetendő hozzáadottérték-adót, amelyet a számukra adóköteles viszonteladó által értékesített vagy értékesítendő termékre vetettek ki, amennyiben e termékek adóköteles viszonteladó által történő értékesítése a nyereség adóztatásának különleges rendelkezései hatálya alá tartozik.(7) Amennyiben a termékek olyan értékesítés célját szolgálják, amely a nyereség adóztatásának különleges rendelkezései hatálya alá tartozik, az adóköteles viszonteladó az általa fizetendő adóból nem vonhatja le a következőket:a) a maga által behozott művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok vagy régiségek után fizetett vagy fizetendő hozzáadottérték-adó;b) az alkotótól vagy jogutódjaitól beszerzett vagy beszerzendő művészeti tárgyak után fizetett vagy fizetendő hozzáadottérték-adó;c) az adóalanytól, de nem adóköteles viszonteladótól beszerzett vagy beszerzendő művészeti tárgyak után fizetett vagy fizetendő hozzáadottérték-adó.(8) Ha az adóköteles viszonteladó alkalmazza mind a hozzáadottérték-adóra vonatkozó általános rendelkezéseket, mind a nyereség adóztatásával kapcsolatos különleges rendelkezéseket, akkor a tagállamok által meghatározott szabályok szerint külön kell könyvelnie a kétféle szabály alá tartozó ügyleteket.(9) Az adóköteles viszonteladó az általa kibocsátott számlákon vagy számlát helyettesítő bizonylatokon nem tüntetheti fel külön az értékesítés nyereségének adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerint kivetett adót.(10) Az adó felszámításának egyszerűsítése érdekében, valamint a 29. cikkben említett konzultációra is figyelemmel a tagállamok úgy rendelkezhetnek, hogy bizonyos ügyletekre, illetve az adóköteles viszonteladók bizonyos csoportjainak részére adómegállapítási időszakonként kell meghatározni a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerint számított, termékértékesítésekre vonatkozó adóalapot, amely időszakok alatt az adóköteles viszonteladónak be kell nyújtania a 22. cikk (4) bekezdésében említett bevallást.Ez esetben az olyan termékek értékesítésénél, amelyekre ugyanazon hozzáadottértékadó-mértéket kell alkalmazni, az értékesítés során keletkezett adóalap az adóköteles viszonteladó által elért összes nyereségnek az e nyereségre vonatkozó, hozzáadottérték-adóval csökkentett összege.Az összes nyereség a következő két összeg különbsége:- az adóköteles viszonteladónak az adómegállapítási időszak során a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerinti termékértékesítés teljes összege; ezen összeg megegyezik a (3) bekezdés szerint meghatározott teljes eladási árral,és- az adóköteles viszonteladó által ugyanazon időszak során beszerzett termékeknek a (2) bekezdés szerinti teljes összege; ezen összeg megegyezik a (3) bekezdés szerint meghatározott teljes vételárral.A tagállamok megteszik mindazon szükséges intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy az érintett adóalanyok ne élvezzenek indokolatlan előnyöket vagy ne szenvedjenek el indokolatlan hátrányokat.(11) Az adóköteles viszonteladó bármely, a (2) vagy (4) bekezdés szerinti különleges rendelkezések hatálya alá tartozó értékesítésre alkalmazhatja a hozzáadottérték-adóra vonatkozó általános rendelkezéseket.Ha az adóköteles viszonteladó a hozzáadottérték-adóra vonatkozó általános rendelkezéseket alkalmazzaa) olyan műalkotás, gyűjteménydarab vagy régiség szállítására, amelyet maga hozott be, akkor az importra kifizetett vagy kifizetendő hozzáadottérték-adót levonhatja az adófizetési kötelezettségéből;b) olyan műalkotás értékesítésére, amelyet az alkotótól vagy annak jogutódjától szerzett be, akkor a beszerzésre kifizetett vagy kifizetendő hozzáadottérték-adót levonhatja az adófizetési kötelezettségéből;c) olyan műalkotás értékesítésére, amelyet adóalanytól, de nem adóköteles viszonteladótól szerzett be, akkor a beszerzésre kifizetett vagy kifizetendő hozzáadottérték-adót levonhatja az adófizetési kötelezettségéből.E levonási jog akkor lép életbe, amikor a termékértékesítés tekintetében azon adó felszámíthatóvá válik, amelyre az adóköteles viszonteladó a hozzáadottérték-adó általános rendelkezéseinek alkalmazását választotta.C. A nyilvános árveréseken való értékesítésre vonatkozó különleges rendelkezések(1) A B. résztől eltérve a tagállamok a következő rendelkezések figyelembevételével határozhatják meg azon használt cikkek, művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek értékesítésből származó adóalapot, amely tárgyakat a termékek nyilvános árverésen való értékesítésére jutalékot biztosító szerződés értelmében egy saját nevében eljáró, nyilvános árveréseket szervező személy adott el a következő személyek javára:- egy nem adóalany,vagy- egy másik adóalany, amennyiben a termékeknek e másik adóalany által történő, az 5. cikk (4) bekezdése c) pontjának megfelelő értékesítésre a 13. cikk B. része c) pontjának megfelelően mentességet élvez,vagy- egy másik adóalany, amennyiben a termékeknek e másik adóalany által történő, az 5. cikk (4) bekezdése c) pontjának megfelelő értékesítése megfelel a 24. cikkben meghatározott mentesség feltételeinek, és tárgyi eszközöket érint,vagy- egy másik adóköteles viszonteladó, amennyiben a termékeknek e másik adóköteles viszonteladó által történő, az 5. cikk (4) bekezdése c) pontjának megfelelő értékesítése a B. részben meghatározott, nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerint adóköteles.(2) Az (1) bekezdésben említett minden egyes termékértékesítés után az adóalap a nyilvános árverés szervezője által, a (4) bekezdésnek megfelelően a vásárló számára kiállított számla teljes összege, csökkentve a következő összegekkel:- a nyilvános árverés szervezője által a megbízónak kifizetett vagy kifizetendő, a (3) bekezdés szerint meghatározott nettó összeg,és- a nyilvános árverés szervezője által az értékesítéssel kapcsolatban fizetendő adó.(3) A nyilvános árverés szervezője által a megbízónak kifizetett vagy kifizetendő nettó összeg a következő két összeg különbsége:- a termék értékesítési ára a nyilvános árverésen,és- azon jutalék összege, amely a nyilvános árverés szervezőjének a megbízó az erről szóló szerződés értelmében fizetett vagy fizetne.(4) A nyilvános árverés szervezője köteles a vásárlónak részletes számlát vagy ezt helyettesítő bizonylatot adni, amelyen feltünteti a következőket:- a termék árverésen elért ára,- az adók, vámok, illetékek és terhek,- esetleges költségek, úgymint jutalék, csomagolási, szállítási és biztosítási költségek, amelyeket a szervező a vásárlóra hárít.E számlán nem lehet a hozzáadottérték-adót külön feltüntetni.(5) A nyilvános árverés szervezője, akinek a jutalékot biztosító szerződés értelmében a termékeket átadták, nyilatkozatot köteles tenni a megbízójának.A nyilatkozatban részletezni kell az ügylet összegét, vagyis az eladott áruk árverésen elért árát, csökkentve a megbízótól kapott vagy kikötött jutalék összegével.Az ily módon elkészített nyilatkozat számlaként szolgál, amelyet a megbízó, amennyiben adóalany, a 22. cikk (3) bekezdésének megfelelően köteles kiadni a nyilvános árverés szervezőjének.(6) Nyilvános árverések szervezői, akik az (1) bekezdésben foglaltak alapján értékesítenek termékeket, könyvelésükben és átmenő tételeiken kötelesek feltüntetni a következőket:- a termék megvásárlójától bevételezett vagy bevételezendő összeg,- a terméket áruba bocsátó tulajdonosnak visszatérített vagy visszatérítendő összeg.A fenti összegeket megfelelően meg kell indokolni.(7) Terméknek olyan adóalany részére történő értékesítése, aki nyilvános árverés szervezője, akkor tekintendő megtörténtnek, amikor magára a nyilvános árverés útján történő értékesítésre sor kerül.D. A tagállamok közötti kereskedelem adóztatására vonatkozó átmeneti rendelkezésekA 28 l. cikkben meghatározott időszak folyamán a tagállamok a következő rendelkezéseket alkalmazzák:a) a 28a. cikk (2) bekezdésének megfelelően értékesített új szállítóeszközök vonatkozásában, amelyet a 28c. cikk A. részében meghatározott feltételek figyelembevételével hajtanak végre, nem lehet alkalmazni a B. és C. részben foglalt különleges rendelkezéseket;b) eltérve a 28a. cikk (1) bekezdésének a) pontjától, a használt cikkek, művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek Közösségen belüli beszerzése nem tartozik a hozzáadottérték-adó hatálya alá, ha az eladó maga adóköteles viszonteladó, és a termékbeszerzést a szállítás vagy feladás kiindulási tagállamában a B. részben foglaltaknak megfelelően, a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerint adóztatták; vagy ha az eladó így eljárva nyilvános árverés szervezője, és a termékbeszerzést a szállítás vagy feladás kiindulási tagállamában a C. részben foglalt különleges rendelkezések szerint adóztatták;c) a 28b. cikk A. része és 28c. cikk A. részének a), c) és d) pontja nem vonatkozik olyan termékértékesítésekre, amelyek akár a B., akár a C. részben meghatározott különleges rendelkezéseknek megfelelően a hozzáadottérték-adó hatálya alá tartoznak."4. a 28. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(1a) Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága legkésőbb 1999. június 30-ig olyan művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek behozatalára, amelyek 1993. január 1-jéig mentességet élveztek, a 11. cikk B. részének (6) bekezdését olyan módon alkalmazhatja, hogy a behozatalra kivetett hozzáadottérték-adó minden esetben a 11. cikk B. része (1)–(4) bekezdésének megfelelően meghatározott összeg 2,5 %-a legyen."5. a 28. cikk (2) bekezdésének e) pontja a következő albekezdéssel egészül ki:"E rendelkezést nem lehet alkalmazni használt cikkek, művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek olyan értékesítésére, amelyek a 26a. cikk B. vagy C. részében foglalt különleges rendelkezések értelmében a hozzáadottérték-adó hatálya alá tartoznak."6. a 28a. cikk (2) bekezdésének b) pontja a következőképpen módosul:"b) az a) pontban említett szállítóeszközök nem minősülnek újnak, ha mindkét következő feltétel teljesül:- a szállítóeszközöket az első forgalomba helyezés időpontját követően több mint három hónappal később értékesítették. Ezen időszak ugyanakkor az a) pontban meghatározott szárazföldi gépjárművek esetében hat hónapra hosszabbodik,- a szállítóeszköz megtett útja meghaladja szárazföldi jármű esetén a 6000 km-t, vízi jármű esetén a 100 hajózott órát, légi jármű esetén a 40 repült órát.A tagállamok állapítják meg azon feltételeket, amelyek alapján az említett tényeket fennállónak kell tekinteni."7. "XVIb. CÍMA HASZNÁLT CIKKEKRE, MŰVÉSZETI TÁRGYAKRA, GYŰJTEMÉNYDARABOKRA ÉS RÉGISÉGEKRE VONATKOZÓ ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK28o. cikk(1) Azon tagállamok, amelyek 1992. december 31-én a használt szállítóeszközök adóköteles viszonteladó általi értékesítésére a 26a. cikk B. részében meghatározottaktól eltérő különleges adózási rendelkezéseket alkalmaztak, e rendelkezéseket a 28 l. cikkben meghatározott időszak folyamán tovább alkalmazhatják, amennyiben azok megfelelnek a következő feltételeknek, vagy igazodnak azokhoz:a) a különleges rendelkezéseket csak a 28a. cikk (2) bekezdése a) pontjának megfelelő szállítóeszközök értékesítésére lehet alkalmazni, amelyek a 26a. cikk A. része d) pontjának megfelelően használtnak minősülnek, amennyiben az értékesítést a 26a. cikk A. része e) pontjának megfelelően adóköteles viszonteladó hajtja végre, és az a 26a. cikk B. részének (1) és (2) bekezdésében foglalt, a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések hatálya alá tartozik. A 28a. cikk (2) bekezdésének b) pontja értelmében újnak minősülő szállítóeszköznek a 28c. cikk A. részében meghatározott feltételek szerinti értékesítésére nem lehet alkalmazni e különleges rendelkezéseket;b) az a) pontban említett minden egyes értékesítés esetén a fizetendő adó összege megfelel a hozzáadottérték-adó általános rendelkezései szerint számított adó összegének, amelyet csökkenteni kell az adóköteles viszonteladó által a szállítóeszköz vételárába beépítettnek tekintett hozzáadottérték-adóval;c) az adóköteles viszonteladó által a szállítóeszköz vételárába beépítettnek tekintett hozzáadottérték-adót a következő módszer szerint kell meghatározni:- a figyelembe vett vételár a 26a. cikk B. részének (3) bekezdése szerinti vételár,- ebben az adóköteles viszonteladó által fizetett vételárban benne foglaltnak kell tekinteni azon adót, amit akkor kellett volna fizetni, ha az adóköteles viszonteladó értékesítője a hozzáadottérték-adóra vonatkozó általános rendelkezések figyelembevételével értékesített volna,- azon tagállamban, amelyben az adóköteles viszonteladó részére történő érétkesítés 8. cikk szerint meghatározott helye feltételezhetően van, az alkalmazandó adómérték a 12. cikk (1) bekezdésének megfelelő adómérték;d) az a) pontban említett minden egyes értékesítés esetén fizetendő, a b) pont rendelkezései alapján meghatározott adó összege nem lehet kisebb, mint azon adó, amit akkor kellett volna fizetni, ha az értékesítés a 26a. cikk B. részének (3) bekezdésében meghatározott, a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések hatálya alá tartozott volna.A fenti rendelkezés alkalmazása tekintetében a tagállamok úgy is határozhatnak, hogy ha az értékesítés a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések hatálya alá tartozott volna, akkor az említett nyereség nem lett volna kevesebb, mint a B. rész (3) bekezdése értelmében vett eladási ár 10 %-a;e) az adóköteles viszonteladó az általa kiállított számlákon vagy számlát helyettesítő bizonylatokon nem tüntetheti fel külön az azon értékesítésekkel összefüggő adót, amelyeket a különleges rendelkezések hatálya alá von;f) az adóalanyok nem vonhatják le az általuk fizetendő adóból az adóköteles viszonteladó által számukra értékesített használt szállítóeszköz után fizetett vagy fizetendő adó összegét, amennyiben e termékeknek adóköteles viszonteladó általi értékesítése az a) pont szerinti adózási szabályok hatálya alá tartozik;g) eltérve a 28a. cikk (1) bekezdésének a) pontjától a szállítóeszközök Közösségen belüli beszerzése nem tartozik a hozzáadottérték-adó hatálya alá, amennyiben az eladó akként eljáró adóköteles viszonteladó, és a beszerzett használt szállítóeszközre a szállítás vagy feladás kiindulási tagállamában az a) pont értelmében adót fizettek;h) az a) pont szerinti adó hatálya alá tartozó használt szállítóeszközök értékesítésére nem lehet alkalmazni a 28b. cikk B. részét és a 28c. cikk A. részének a) és d) pontját.(2) Eltérve az (1) bekezdés első mondatától a Dán Királyság jogosult arra, hogy az (1) bekezdés a)–h) pontjában meghatározott különleges adózási rendelkezéseket a 28 l. cikkben meghatározott időszak végéig alkalmazza.(3) Amennyiben a tagállamok alkalmazzák a 26a. cikk C. részében a nyilvános árverésekre meghatározott különleges rendelkezéseket, a tagállamoknak e különleges rendelkezéseket kell alkalmazniuk a használt szállítóeszközök nyilvános árverések szervezője által történő értékesítésére is, ahol a nyilvános árverés szervezője adóköteles viszonteladó nevében jár el olyan szerződés alapján, amely a nyilvános árverésen értékesített áruk után jutalékot biztosít, amennyiben a használt szállítóeszközöknek az 5. cikk (4) bekezdése c) pontjának megfelelő, e másik adóköteles viszonteladó által történő értékesítése az (1) és (2) bekezdés szerinti adó hatálya alá tartozik.(4) Művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek adóköteles viszonteladó által történő értékesítésére vonatkozóan, ha azokhoz a kereskedő a 26a. cikk B. része (2) bekezdésében foglalt feltételek teljesülése mellett jutott, a Németországi Szövetségi Köztársaság 1999. június 30-ig jogosult lehetőséget biztosítani az adóköteles viszonteladók számára, hogy alkalmazhassák akár az adóköteles viszonteladókra vonatkozó különleges rendelkezéseket, akár az általános hozzáadottérték-adó rendelkezéseket, ennek során a következő rendelkezéseket kell figyelembe venni:a) az adóköteles viszonteladókra vonatkozó különleges rendelkezéseknek ilyen termékértékesítéssel kapcsolatos alkalmazása szempontjából az adóalap összegét a 11. cikk A. részének (1), (2) és (3) bekezdése szerint kell meghatározni;b) ha az adóköteles viszonteladó a termékeket olyan tevékenységével kapcsolatban használja, amely az a) pont értelmében adóköteles, az általa fizetendő adóból levonhatja a következőket:- az olyan művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek után fizetett vagy fizetendő hozzáadottérték-adó, amelyeket számára egy másik adóköteles viszonteladó értékesített vagy értékesít, ha a másik adóköteles viszonteladó általi értékesítést az a) pont szerint adóztatták meg,- az olyan művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek vételárában foglalt hozzáadottérték-adó, amelyeket számára egy másik adóköteles viszonteladó értékesített vagy értékesít, ha e másik adóköteles viszonteladó általi értékesítésre a 26a. cikk B. részében foglalt, a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezések szerint hozzáadottérték-adót vetettek ki azon tagállamban, amelynek területe a 8. cikk értelmében az értékesítés helyének minősül.Az értékesítésekre vonatkozó levonás joga az a) pontnak megfelelően kivetett adó felszámíthatóvá válásával keletkezik;c) a b) pont második francia bekezdésében foglalt előírások alkalmazásában az olyan művészeti tárgyak, gyűjtemény darabok és régiségek vételárát, amelyeknek adóköteles viszonteladó általi értékesítésre az a) pontnak megfelelő adóztatás alá tartozik, a 26a. cikk B. részének (3) bekezdése szerint kell meghatározni, és a vételárban foglalt számított adót a következő módszerrel kell kiszámítani:- a vételár részének kell tekinteni egy olyan mértékű hozzáadottérték-adót, amelyet akkor vetettek volna ki, ha az eladó adóköteles nyeresége a vételár 20 %-át tette volna ki,- a számításba vett adómérték azon adómérték, amelyet a 12. cikk (1) bekezdése értelmében azon tagállamban alkalmaznak, amelynek területe a 8. cikk értelmében a nyereség adóztatására vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó értékesítés helyének minősül;d) ha az adóköteles viszonteladó a neki másik adóköteles viszonteladó által értékesített műalkotásra, gyűjteménydarabra vagy régiségre a hozzáadottérték-adó általános rendelkezéseit alkalmazza, és a terméket az a) pont értelmében megadóztatták, az adóköteles viszonteladó jogosult levonni az általa fizetendő adóból a b) pontban említett hozzáadottérték-adót;e) az ilyen értékesítésekre olyan adómértéket kell alkalmazni, amely 1993. január 1-jén volt érvényben;f) a 26a. cikk B. része (2) bekezdésének negyedik francia bekezdése, a 26a. cikk C. része (1) bekezdésének negyedik francia bekezdése, valamint a 26a. cikk D. részének b) és c) pontja alkalmazása szempontjából a művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok és régiségek a) pont szerint adóztatott értékesítését a tagállamok olyan értékesítésnek tekintik, amely a 26a. cikk B. részében meghatározott, a nyereség szerinti adózásra vonatkozó különleges rendelkezéseknek megfelelő hozzáadottérték-adó alá tartozik;g) ha a művészeti tárgyak, gyűjteménydarabok vagy régiségek a) pont szerint adóztatott értékesítését a 28c. cikk A. részében foglalt feltételeknek megfelelően hajtják végre, a 22. cikk (3) bekezdésének megfelelően kiadott számlának kötelező tartalmaznia egy kiegészítő záradékot, amely jelzi, hogy a 28o. cikk (4) bekezdésében meghatározott, a nyereség adóztatására vonatkozó különleges rendelkezéseket alkalmazták;"8. a 28. cikk (3) bekezdésének e) pontjában az 5. cikk (4) bekezdésének c) pontjára vonatkozó eltérést el kell hagyni;9. a 32. cikket el kell hagyni;10. az ezen irányelvhez csatolt melléklet az I. melléklet lesz.2. cikkA tagállamok a hozzáadottérték-adó levonása tekintetében rendelkezéseket hozhatnak annak érdekében, hogy elkerüljék azt, hogy az adóköteles viszonteladókat indokolatlan előnyök és hátrányok érjék.3. cikkA Bizottság javaslata nyomán a Tanács egyhangúlag felhatalmazhat bármely tagállamot arra, hogy a csalások visszaszorítása érdekében vezessen be különleges rendelkezéseket, amelyek által a 26a. cikk B. részében meghatározott, a nyereség szerinti adózásra vonatkozó rendelkezések alkalmazásával meghatározott adó nem lehet kevesebb, mint azon adó összege, amelyet akkor alkalmaznának, ha a nyereség az eladási ár bizonyos százalékával lenne egyenlő. E százalékot az érintett ágazat gazdasági szereplőinek szokásos nyeresége figyelembevételével határozzák meg.4. cikk(1) A tagállamok hozzáigazítják a jelenlegi hozzáadottértékadó-rendszereiket ezen irányelv rendelkezéseihez.A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az ekképpen módosított rendszereik legkésőbb 1995. január 1-jén hatályba lépjenek.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv alkalmazása céljából hozott rendelkezéseikről.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(4) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. február 14-én.a Tanács részérőlaz elnökY. Papantoniou[1] HL C 323., 1989.12.27., 120. o.[2] HL C 201., 1989.8.7., 6. o.[3] HL L 145.,. 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 92/111/EGK irányelvvel (HL L 384., 1992.12.30., 47. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------MELLÉKLET"I. MELLÉKLETMŰVÉSZETI TÁRGYAK, GYŰJTEMÉNYDARABOK ÉS RÉGISÉGEKEzen irányelv alkalmazásában:a) "művészeti tárgyak":- képek, kollázsok és egyéb dekoratív táblák, kizárólag kézi alkotás alá tartozó festmények és rajzok, kivéve az építészeti, gépészeti, ipari, kereskedelmi, térképészeti és hasonló célú terveket és rajzokat, kézműipari termékeket, színházi díszleteket, stúdió-háttér-drapériákat és hasonló festett vásznakat (KN-kód 9701),- eredeti metszetek, nyomatok és litográfiák, amelyeket fekete-fehérben vagy színesben korlátozott számban húztak le kizárólag kézi alkotás alá tartozó egy vagy több lemezről, függetlenül attól, hogy milyen eljárást vagy anyagot használtak, kivéve a mechanikus vagy fotomechanikus eljárásokat (KN-kód 97020000),- eredeti szobrászművészeti alkotások bármilyen anyagból, feltéve hogy kizárólag kézi alkotás alá tartoznak; a legfeljebb nyolc példányban elkészített öntvénymásolatok, amelyek gyártását a művész vagy annak jogutódjának felügyelte mellett végezték (KN-kód 97030000); kivételes, a tagállamok által meghatározott esetekben a nyolc másolatra vonatkozó határ átléphető az 1989. január 1. előtt készített öntvénymásolatok viszonylatában,- gobelinek (KN-kód 58050000) és falikárpitok (KN-kód 63040000), amelyeket eredeti terv alapján a művész kézzel készített, feltéve hogy ezeknek nem létezik nyolcnál több példánya,- a művész által készített és szignált egyedi kerámiák,- teljes egészében kézzel készített réz alapú tűzzománcok, amelyekből legfeljebb nyolc számozott példány létezik, és amelyeket a művész vagy a stúdió szignált, kivéve az ékszereket és az ötvösmunkákat,- a művész által készített fényképek, amelyeket saját maga másolt, vagy a felügyelete mellett másolták, és amelyekből legfeljebb 30 szignált és számozott példány létezik, mérettől és hordozólemeztől függetlenül;b) "gyűjteménydarabok":- posta- vagy illetékbélyegek, lebélyegzett postabélyeg, első napi bélyegezéssel ellátott borítékok, levélpapír stb., bérmentesítve vagy nem bérmentesítve, amelyek nincsenek és nem lesznek forgalomban (KN-kód 97040000),- állattani, növénytani, ásványtani, anatómiai, történelmi értékű, archeológiai, paleontológiai, etnográfiai és numizmatikai gyűjtemény és gyűjteménydarab (KN-kód 97050000);c) régiségek: "minden olyan száz évnél idősebb tárgy, ami nem műalkotás és nem gyűjteménydarab (KN-kód 97060000).""--------------------------------------------------


title: A Bizottság 91/412/EGK irányelve (1991. június 23.) az állatgyógyászati készítmények helyes gyártási gyakorlatára vonatkozó alapelvek és iránymutatások megállapításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0412

Hivatalos Lap L 228 , 17/08/1991 o. 0070 - 0073 finn különkiadás fejezet 3 kötet 38 o. 0156  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 38 o. 0156

		A Bizottság 91/412/EGK irányelve(1991. június 23.)az állatgyógyászati készítmények helyes gyártási gyakorlatára vonatkozó alapelvek és iránymutatások megállapításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 90/676/EGK irányelvvel [1] módosított, az állatgyógyászati készítményekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1981. szeptember 28-i 81/851/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 27a. cikkére,tekintettel az állatgyógyászati készítményekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 81/851/EGK irányelv hatályának kiterjesztéséről, valamint az immunológiai állatgyógyászati készítményekre vonatkozó további rendelkezések megállapításáról szóló, 1990. december 13-i 90/677/EGK tanácsi irányelvre [3],mivel a Közösségbe behozott vagy a Közösségben gyártott valamennyi állatgyógyászati készítményt, beleértve a kivitelre szánt gyógyászati készítményeket is, a helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelvekkel és iránymutatásokkal összhangban kell gyártani;mivel a nemzeti jogszabályokkal összhangban a tagállamok előírhatják a klinikai vizsgálatokra szánt készítmények gyártása során a helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelveknek való megfelelést;mivel a 81/851/EGK irányelv 27a. cikkében említett részletes iránymutatásokat, a tagállamok gyógyszerészeti ellenőrző szolgálataival történt konzultációt követően, a Bizottság az "Útmutató a gyógyászati készítmények helyes gyártási gyakorlatához" című kiadvány formájában tette közzé;mivel minden előállítónak hatékony minőségirányítást kell működtetnie gyártási műveletei területén, és ennek érdekében gyógyszerészeti minőségbiztosítási rendszert kell bevezetnie;mivel az illetékes hatóságokat képviselő tisztviselőknek jelenteniük kell, hogy az előállító megfelel-e a helyes gyártási gyakorlatnak, és e jelentéseket indokolt kérelem esetén el kell juttatni a többi tagállam illetékes hatóságaihoz;mivel a helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelvek és iránymutatások elsősorban az alkalmazottakra, a helyiségekre és berendezésre, a dokumentációra, az előállításra, a minőség-ellenőrzésre, a szerződésen alapuló gyártásra, a panaszokra és a termékek visszahívására, valamint az önellenőrzésre vonatkoznak;mivel az ezen irányelv által meghatározott alapelvek és iránymutatások összhangban vannak a legutóbb a 87/20/EGK irányelvvel [4] módosított, az állatgyógyászati készítmények vizsgálatával kapcsolatos analitikai, farmako-toxikológiai és klinikai előírásokra és vizsgálati tervekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1981. szeptember 28-i 81/852/EGK tanácsi irányelv [5] 2b. cikke által létrehozott az állatgyógyászati készítmény ágazat kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkEzen irányelv azon állatgyógyászati készítmények helyes gyártási gyakorlatára vonatkozó alapelveket és iránymutatásokat állapítja meg, amelyek gyártásához a 81/851/EGK irányelv 24. cikkében meghatározott engedély szükséges.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában a gyógyászati készítmények 65/65/EGK tanácsi irányelv [6] 1. cikkének (2) bekezdésében megállapított meghatározását és az állatgyógyászati készítmények 81/851/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében megállapított meghatározását kell alkalmazni.Továbbá:- "előállító": a 81/851/EGK irányelv 24. cikke szerinti engedély bármely birtokosa,- "képesített személy": a 81/851/EGK irányelv 29. cikke szerinti személy,- "gyógyszerészeti minőségbiztosítás": azon szervezett intézkedések összessége, melyek célja annak biztosítása, hogy az állatgyógyászati készítmények a tervezett felhasználásuknak megfelelő minőségűek legyenek,- "helyes gyártási gyakorlat": a minőségbiztosítás azon része, amely azt biztosítja, hogy a készítmények gyártása és ellenőrzése a tervezett felhasználásuknak megfelelő minőségi követelmények alapján történjen.3. cikkA tagállamok a 81/851/EGK irányelv 34. cikkében említett ismételt ellenőrzések segítségével biztosítják, hogy az előállítók betartsák az ezen irányelvben megállapított helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelveket és iránymutatásokat.A helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelvek és iránymutatások értelmezéséhez az előállítók és az illetékes hatóságok képviselői a 81/851/EGK irányelv 27a. cikkében említett részletes iránymutatásokat használják. E részletes iránymutatásokat a Bizottság az "Útmutató a gyógyászati készítmények helyes gyártási gyakorlatához" című kiadványában, illetve annak mellékleteiben teszi közzé (az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala, A gyógyászati készítményekre vonatkozó szabályok az Európai Közösségben, IV. kötet).4. cikkAz előállítók biztosítják, hogy a gyártási műveletek a helyes gyártási gyakorlattal és a gyártási engedéllyel összhangban kerüljenek végrehajtása.A harmadik országokból behozott állatgyógyászati készítmények tekintetében az importőrnek meg kell bizonyosodnia arról, hogy az állatgyógyászati készítményeket megfelelő engedélyekkel rendelkező, és legalább a Közösség által meghatározottal egyenértékű helyes gyártási gyakorlatot alkalmazó előállítók állították elő.5. cikkA előállító biztosítja, hogy a forgalomba hozatali engedélyhez kötött gyártási műveletek az illetékes hatóságok által elfogadott forgalomba hozatali engedélykérelemben megadott információkkal összhangban kerüljenek végrehajtásra.A előállítók a tudományos és műszaki fejlődés fényében rendszeresen felülvizsgálják gyártási eljárásaikat. Amennyiben a forgalomba hozatali engedély dokumentációjának módosítása válik szükségessé, a módosítási kérelmet az illetékes hatóságokhoz kell benyújtani.II. FEJEZETA HELYES GYÁRTÁSI GYAKORLATRA VONATKOZÓ ALAPELVEK ÉS IRÁNYMUTATÁSOK6. cikkMinőségirányításAz előállító a különböző érintett területek vezetőinek és alkalmazottainak aktív részvételével hatékony gyógyszerészeti minőségbiztosítási rendszert vezet be és működtet.7. cikkAlkalmazottak(1) A gyógyszerészeti minőségbiztosítási célok megvalósítása érdekében, minden gyártólétesítményben megfelelő létszámú, hozzáértő és megfelelő képzettséggel rendelkező alkalmazottnak kell az előállító rendelkezésére állnia.(2) A vezető és felügyeleti beosztásban álló alkalmazottak, beleértve a helyes gyártási gyakorlat bevezetéséért és alkalmazásáért felelős képesített személyeket, feladatait munkaköri leírásokban kell meghatározni. Ezek alá-fölérendeltségi viszonyait szervezeti diagramban kell meghatározni. A szervezeti diagramokat és a munkaköri leírásokat az előállító belső eljárásaival összhangban kell jóváhagyni.(3) A (2) bekezdésben említett alkalmazottakat megfelelő hatáskörrel kell felruházni feladataik megfelelő ellátása érdekében.(4) A alkalmazottakat kezdeti, majd folyamatos oktatásban kell részesíteni, melynek ki kell terjednie a minőségbiztosítás, valamint a helyes gyártási gyakorlat elméletére és alkalmazására is.(5) Az elvégzendő tevékenységekhez igazított higiéniai programokat kell kialakítani és követni. E programoknak tartalmazniuk kell az alkalmazottak egészségére, higiéniájára és öltözékére vonatkozó előírásokat.8. cikkHelyiségek és berendezések(1) A helyiségeket és gyártóberendezéseket a tervezett műveleteknek megfelelően kell elhelyezni, tervezni, építeni, módosítani és karbantartani.(2) Az elrendezésnek, kialakításnak és üzemeltetésnek olyannak kell lennie, mely a hibák előfordulásának kockázatát a lehető legkisebbre csökkenteni, valamint lehetővé teszi a hatékony takarítást és karbantartást a fertőzés és keresztfertőzés, valamint általában a készítmény minőségét befolyásoló minden káros hatás elkerülése érdekében.(3) A készítmények minősége szempontjából kritikus gyártási műveletek során használt helyiségeket és berendezéseket alkalmasságuk tekintetében megfelelően minősíteni kell.9. cikkDokumentáció(1) Az előállítónak az általa végzett különböző gyártási műveletekre vonatkozó előírásokon, gyártási formulákon, feldolgozási és csomagolási utasításokon, eljárásokon és feljegyzéseken alapuló dokumentációs rendszerrel kell rendelkeznie. A dokumentációnak érthetőnek, hibamentesnek és naprakésznek kell lennie. Az egyes tételek gyártására vonatkozó különleges dokumentáció mellett, az előállítónak rendelkeznie kell az általános gyártási műveletekre és feltételekre vonatkozó előzetesen megállapított eljárásokkal. E dokumentumok összességének lehetővé kell tennie az egyes tételek gyártási folyamatának nyomon követését. A tételek dokumentációját legalább az érintett tételek lejárati idejét követő egy évig, vagy legalább a 81/851/EGK irányelv 30. cikkének (2) bekezdésében említett bizonyítvány kiállítását követő öt évig meg kell őrizni, attól függően, melyik időtartam a hosszabb.(2) Amennyiben az adatokat nem írásban, hanem elektronikus, fotografikus vagy egyéb adatfeldolgozási rendszerek alkalmazásával rögzítik, az előállítónak validáltatnia kell a rendszert bizonyítva azt, hogy az adatok tárolása a várható tárolási időszakban megfelelő módon történik. Az ilyen rendszerekben tárolt adatoknak gyorsan hozzáférhetőnek kell lenniük olvasható formában. Az elektronikusan tárolt adatokat védeni kell adatvesztés vagy sérülés ellen (például másolással vagy biztonsági másolat készítésével és másik adattároló rendszerre történő átvitellel).10. cikkElőállításA különböző gyártási műveleteket az előre megállapított utasítások és eljárások alapján, valamint a helyes gyártási gyakorlattal összhangban kell végezni. A gyártásközi ellenőrzésekhez megfelelő és elegendő forrást kell biztosítani.Megfelelő műszaki és/vagy szervezési intézkedéseket kell hozni a keresztfertőzések és a keveredések elkerülésére.Minden új gyártási folyamatot illetve fennálló gyártási folyamat lényeges módosítását validáltatni kell. A gyártási folyamat kritikus fázisainak validáltatását rendszeresen meg kell ismételni.11. cikkMinőség-ellenőrzés(1) Az előállítónak minőség-ellenőrzési részleget kell létrehoznia és működtetnie. Ezen részleget egy megfelelő képesítéssel rendelkező személynek kell vezetnie, és annak függetlennek kell lennie a többi részlegtől.(2) A minőség-ellenőrzési részlegnek egy vagy több, az alapanyagok és csomagolóanyagok szükséges vizsgálatának és ellenőrzésének, illetve a köztes- és késztermékek ellenőrzésének elvégzéséhez megfelelő személyzettel és felszereléssel rendelkező minőség-ellenőrzési laboratóriumnak kell rendelkezésére állnia. Külső laboratóriumok igénybevétele ezen irányelv 12. cikkével összhangban és a 81/851/EGK irányelv 10. cikkének (2) bekezdésében említett jóváhagyás megszerzését követően engedélyezhető.(3) A késztermékek értékesítésre vagy forgalmazásra bocsátás előtti végső ellenőrzése során, az analitikai eredményeken felül a minőség-ellenőrzési részleg olyan lényeges információkat is figyelembe vesz, mint a gyártási körülmények, a gyártásközi ellenőrzések eredményei, a gyártási dokumentumok ellenőrzése és a készítmények előírásoknak való megfelelése (beleértve a végső, kész kiszerelést).(4) A késztermékek egyes tételeiből vett mintákat a lejárati időt követő legalább egy évig meg kell őrizni. Amennyiben a gyártó tagállamban hosszabb időszakot nem írnak elő, a felhasznált alapanyagok mintáit (az oldószerek, gázok és víz kivételével) legalább a termék forgalomba kerülését követő két évig kell megőrizni. Ezen időszak lerövidíthető, amennyiben a vonatkozó előírásban feltüntetett eltarthatóságuk ennél rövidebb. Minden ilyen mintát az illetékes hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.Egyes egyedileg vagy kis mennyiségben gyártott állatgyógyászati készítmények esetében, vagy amennyiben azok tárolása különleges problémákat vethet fel, az illetékes hatósággal egyetértésben, eltérő mintavételezési és megőrzési feltételek határozhatók meg.12. cikkSzerződésen alapuló gyártás(1) Minden szerződés alapján végzett gyártási művelet vagy gyártáshoz kapcsolódó tevékenység kizárólag a szerződő felek – a megbízó és az előállító – közötti, írásba foglalt szerződés alapján végezhető.(2) A szerződésnek egyértelműen meg kell határoznia a felek kötelezettségeit, különösen az előállítónak a helyes gyártási gyakorlat betartására vonatkozó kötelezettségét, valamint azt, hogy az egyes tételek forgalomba hozataláért felelős képesített személynek hogyan kell teljes körű felelősségét gyakorolnia.(3) A megbízott a gyártás mások által történő elvégzésére kizárólag a megbízó írásos felhatalmazása alapján adhat megbízást.(4) A megbízottnak be kell tartania a helyes gyártási gyakorlatra vonatkozó alapelveket és iránymutatásokat, és lehetővé kell tennie az illetékes hatóságok által a 81/851/EGK irányelv 34. cikke alapján végzett ellenőrzéseket.13. cikkPanaszok és a termék visszahívásaAz előállítónak a panaszok nyilvántartására, kivizsgálására, valamint a forgalomban lévő állatgyógyászati készítmények gyors és bármikor történő visszahívására szolgáló hatékony rendszert kell létrehoznia. Az előállítónak minden minőségi hibával kapcsolatos panaszt rögzítenie kell és ki kell vizsgálnia. A előállítónak értesítenie kell az illetékes hatóságot minden olyan minőségi hibáról, amely a készítmény visszavonását, illetve a forgalmazás rendkívüli korlátozását eredményezheti. Amennyiben lehetséges, a rendeletetési országokat is meg kell jelölni. A készítmények visszahívását a 81/851/EGK irányelv 42. cikkében maghatározott követelményekkel összhangban kell végezni.14. cikkÖnellenőrzésAz előállítónak – a minőségbiztosítási rendszer részeként – rendszeres önellenőrzést kell végeznie a helyes gyártási gyakorlat alkalmazásának és betartásának ellenőrzése, valamint az esetleg szükséges korrekciós intézkedések megtétele érdekében. Az önellenőrzésekről és a további korrekciós intézkedésekről feljegyzéseket kell vezetni.III. FEJEZETZÁRÓ RENDELKEZÉSEK15. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1993. július 23. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. július 23-án.a Bizottság részérőlMartin Bangemannalelnök[1] HL L 373., 1990.12.31., 15. o.[2] HL L 317., 1981.11.6., 1. o.[3] HL L 373., 1990.12.31., 26. o.[4] HL L 15., 1987.1.17., 34. o.[5] HL L 317., 1981.11.6., 16. o.[6] HL 22., 1965.2.9., 369/65. o.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to value added tax

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0111

Hivatalos Lap L 384 , 30/12/1992 o. 0047 - 0057 finn különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0119  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 2 o. 0119

		A Tanács 92/111/EGK irányelve(1992. december 14.)a 77/388/EGK irányelv módosításáról és a hozzáadottérték-adó tekintetében az egyszerűsített eljárás bevezetésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament [1] véleményére,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a hozzáadottérték-adó közös rendszerének kiegészítéséről és, tekintettel a fiskális határok megszüntetésére, a 77/388/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. december 16-i 91/680/EGK tanácsi irányelv [3] 1993. január 1-jében állapítja meg e rendelkezések hatálybalépésének időpontját valamennyi tagállamban;mivel e rendelkezések alkalmazásának elősegítése, és a szükséges egyszerűsítések bevezetése céljából 1993. január 1-jei hatállyal kiegészítéseket kell fűzni a hozzáadottérték-adó közös rendszeréhez annak tisztázása érdekében, hogy az adó miként érinti a harmadik területeket, továbbá a Közösség országaival folytatott bizonyos gazdasági műveleteket, valamint annak érdekében, hogy az 1992. december 31-én hatályban lévő rendelkezések és az 1993. január 1-jétől hatályba lépő rendelkezések közötti átmeneti intézkedéseket meghatározzák;mivel a harmadik terület fogalmát és az import meghatározását ki kell egészíteni a forgalmi adó közös rendszerében a termékek származási helye szerinti semlegesség biztosítása érdekében;mivel a Közösség vámterületének részét képező bizonyos területek a hozzáadottérték-adó közös rendszerének alkalmazásában harmadik területnek számítanak; mivel ezért a tagállamok és az ilyen területek között zajló kereskedelmi forgalomban a hozzáadottérték-adó vonatkozásában ugyanazon elvek érvényesülnek, mint a Közösség és harmadik államok között lebonyolított forgalomban; mivel biztosítani kell, hogy az ilyen kereskedelmi forgalomban ugyanazon pénzügyi rendelkezések érvényesüljenek, mint amelyek a Közösség vámterületén kívüli területekkel azonos feltételek mellett folytatott kereskedelmi műveletek vonatkozásában érvényesülnének; mivel e rendelkezések eredményeképpen a szállítóeszközökön kívüli termékek ideiglenes behozatalának hozzáadottérték-adó alóli mentessége tekintetében a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1985. július 16-i 85/362/EGK tizenhetedik tanácsi irányelv [4] hatályát veszti;mivel pontosan meg kell állapítani azt, hogy bizonyos kiviteli műveletek, illetve azokkal egyenértékű műveletek vonatkozásában hogyan fog megvalósulni a mentesség; mivel ennek megfelelően át kell dolgozni a többi vonatkozó irányelvet is;mivel a Közösség területén belül személyszállítást végző hajók és repülőgépek fedélzetén, illetve vonaton lebonyolított bizonyos műveletek esetében tisztázni kell az adózás helyét;mivel a tagállamok közötti kereskedelem megadóztatására vonatkozó ideiglenes megállapodásokat úgy kell kiegészíteni, hogy azok egyaránt figyelembe vegyék a Közösségnek a jövedéki adókra vonatkozó rendelkezéseit és a tagállamok között 1993. január 1. után lebonyolítandó bizonyos műveletek megadóztatására vonatkozó részletes szabályok tisztázásának és egyszerűsítésének szükségességét;mivel a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv [5] külön eljárást és kötelezettségeket rögzít az ilyen termékeknek egy másik tagállamba történő szállítása esetén tett nyilatkozatok vonatkozásában; mivel ennek eredményeképpen bizonyos jövedéki termékekre vonatkozó értékesítések és Közösségen belüli beszerzések utáni adó kivetésében alkalmazott módszereket előnyösen lehet egyszerűsíteni mind az adó megfizetésére kötelezett személyek, mind az illetékes hatóságok számára;mivel meg kell határozni a 77/388/EGK [6] irányelv 28c. cikkében említett mentesség körét; mivel bizonyos Közösségen belüli műveletek adójának felszámíthatóságát és az adóköteles összeg meghatározásában alkalmazott módszerekkel kapcsolatos rendelkezéseket is ki kell egészíteni;mivel a Közösségen belül, a 77/388/EGK irányelv 28l. cikkében meghatározott időszakban, az említett irányelv 28b. cikk A. részének (1) bekezdésében említett, nem tagállamban letelepedett adóalanyok által folytatott termékkereskedelemhez kapcsolódó, hazai piacon lebonyolított adóköteles műveletek vonatkozásában olyan egyszerűsítő intézkedéseket kell életbe léptetni, amelyek azonos bánásmódot biztosítanak valamennyi tagállamban; mivel e cél elérése érdekében az ilyen műveletek tekintetében össze kell hangolni az adózás rendjét és az adóalanyt illető rendelkezéseket;mivel a hazai piac adóalanyára vonatkozó rendelkezések figyelembevétele és az adócsalás, illetve az adókikerülés bizonyos formáinak elkerülése érdekében tisztázni kell a Közösség azon rendelkezéseit, amelyek a 77/388/EGK irányelv 28f. cikkével módosított 17. cikk (3) bekezdésében említett, a hozzáadottérték-adó kivetésének helye szerinti országban letelepedett adóalanyok részére történő visszafizetést érintik;mivel a tagállamok közötti kereskedelemben az importadónak és a kivitel adómentességének 1993. január 1-jétől történő eltörlése szükségessé teszi átmeneti intézkedések életbe léptetését annak érdekében, hogy biztosítsák a közös hozzáadottértékadó-rendszer semlegességét és elkerüljék a kettős adóztatást, illetve az adóztatás elmaradását;mivel ezért különleges rendelkezéseket kell hozni azon esetekre, amelyekben az 1993. január 1. előtt megkezdett azon közösségi eljárások, amelyek tárgyát adóalanyok által a fenti időpont előtt lebonyolított, más tagállamokba irányuló termékfeladások vagy -szállítások képezik, nem zárulnak le 1992. december 31-ig;mivel az ilyen rendelkezéseknek vonatkoznia kell azon 1993. január 1. előtt lebonyolított adóköteles műveletekre is, amelyek esetében egyedi mentességet alkalmaztak, ami ennek következtében késleltette az adóköteles esemény bekövetkeztét;mivel azon szállítóeszközökre vonatkozólag is különleges intézkedéseket kell hozni, amelyeket korábban nem egy adott tagállam általános hazai adózási feltételei alapján szereztek be, illetve hoztak be, hanem amelyek nemzeti intézkedések alkalmazásánál fogva adómentességet élveztek amiatt, hogy azokat csak ideiglenes jelleggel hozták be más tagállamokból;mivel ezen átmeneti intézkedések alkalmazása mind a tagállamok között, mind a harmadik területekkel folytatott műveletek esetében előfeltételként szabja az 1993. január 1-jétől adókötelessé tett műveletek meghatározásának kiegészítését, valamint az ilyen esetekhez kapcsolódóan az adózás helyének, az adókötelezettséget keletkeztető eseménynek és az adó felszámíthatóságának fogalmi tisztázását;mivel a Spanyol Királyság és az Olasz Köztársaság a jelenlegi gazdasági helyzetére hivatkozva átmeneti intézkedésként kérte a 77/388/EGK irányelv 18. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti egyidejű adólevonás elvétől eltérő rendelkezések alkalmazását; mivel a fenti kérésnek kétéves, nem meghosszabbítható időtartamra eleget kell tenni;mivel ezen irányelv közös rendelkezéseket határoz meg bizonyos Közösségen belüli műveletek kezelésének egyszerűsítése céljából; mivel számos esetben az adott tagállam hatáskörébe tartozik az ilyen rendelkezések alkalmazási feltételeinek meghatározása; mivel egyes tagállamok nem tudják majd a megállapított határidőn belül lezárni a hozzáadottérték-adóval kapcsolatos jogalkotás módosításához szükséges jogalkotói eljárást; mivel emiatt meg kell hosszabbítani az ezen irányelv bevezetésének határidejét; mivel e célra elegendő egy legfeljebb tizenkét hónapos időszak;mivel ennek megfelelően a 77/388/EGK irányelvet módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. a 3. cikk (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(4) Eltérve az (1) bekezdéstől a Francia Köztársasággal, a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával kötött egyezmények és szerződések tekintetében a Monacói Hercegséget és a Man-szigetet az ezen irányelv alkalmazásában nem kell harmadik területként kezelni.A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy:- a Monacói Hercegség területéről eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha a Francia Köztársaságból eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének,- a Man-sziget területéről eredő vagy oda irányuló ügyleteket úgy tekintsék, mintha a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága területéről eredő vagy oda irányuló ügyletek lennének.";2. a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"b) az a) pont hatálya alá tartozó termékektől eltérő termékek beléptetése a Közösség területére harmadik területről.";3. a 7. cikk (3) bekezdésében:- az első albekezdésben a "16. cikk (1) bekezdése B. részében" szövegrész "az a), b), c) és d) pontjában" szövegrésszel egészül ki,- a második albekezdés helyébe a következő rendelkezés lép:"Hasonlóképpen, amikor az (1) bekezdés b) pontjában említett termékek a Közösség területére való beléptetéskor a 33a. cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontjában említett eljárások egyike alá kerülnek, a behozatal helye azon tagállam, amelynek területén az ezen eljárás már nem érvényesül.";4. a 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"c) olyan termékek esetében, amelyeket a Közösség területén belül lebonyolított személyszállítás részeként hajók és repülőgépek fedélzetén, illetve vonaton értékesítettek: a személyszállítás indulási helye.E rendelkezés alkalmazásában:- "a Közösség területén belül lebonyolított személyszállítás részeként";: a szállításnak azon része, amely harmadik területen megállás nélkül zajlik a személyszállítás indulási és érkezési helye között,- "a személyszállítás indulási helye";: azon, a Közösség területén belüli első előrelátható hely, ahol az utasok, adott esetben a Közösség területén kívüli útvonalszakaszt követően, felszállhatnak,- "a személyszállítás érkezési helye";: azon, a Közösség területén belüli utolsó előrelátható hely, ahol a Közösségen belül felszállt utasok, adott esetben a Közösség területén kívüli útvonalszakasz előtt, leszállhatnak.Menettérti út esetén a visszafelé megtett szakaszt külön szállításnak kell tekinteni.A Bizottság, szükség esetén megfelelő javaslatok kíséretében, legkésőbb 1993. június 30-ig jelentést nyújt be a Tanácshoz a fogyasztás, illetve a hajók és repülőgépek fedélzetén, vagy vonaton utazóknak nyújtott szolgáltatások – beleértve az éttermi szolgáltatásokat – végrehajtása céljából értékesített termékek adóztatási helyére vonatkozólag.Az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács 1993. december 31-ig egyhangú döntést hoz a Bizottság javaslatáról.1993. december 31-ig a korábbi szakaszban kifizetett hozzáadottérték-adó levonásának jogával együtt a tagállamok mentességben részesíthetik a járművön való elfogyasztásra értékesített olyan termékek körét – illetve eddig az időpontig fenntarthatják annak adómentességét –, amely adóztatási helyének meghatározása a fenti rendelkezésekkel összhangban történt.";5. a 11. cikk B. részének (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(1) Az adóalap azon vám szempontjából meghatározott érték, amelyet a hatályos közösségi rendelkezéseknek megfelelően állapítanak meg; ez vonatkozik a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett termékek behozatalára is.";6. A 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"b) a 10. cikk (3) bekezdésének második és harmadik albekezdése esetén azon adómértékét kell alkalmazni, amely akkor hatályos, amikor az adó felszámíthatóvá válik.";7. a 12. cikk (3) bekezdésének a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"(3) a) A hozzáadottérték-adó általános mértékét minden tagállam az adóalap százalékában állapítja meg azonosan mind a termékek, mind pedig a szolgáltatások tekintetében. 1993. január 1-jétől 1996. december 31-ig e százalékos érték legalább 15 %.A 28l. cikk értelmében a Bizottság által benyújtott, az átmeneti intézkedésekről készített beszámoló, illetve a végleges intézkedésekre tett javaslatok alapján a Tanács 1995. december 31-ig egyhangú döntést hoz az 1996. december 31. után alkalmazandó kedvezményes adómértékről, tekintettel az általános adómértékre.A tagállamok emellett alkalmazhatnak egy vagy két kedvezményes adómértéket is. Ezen adómértékeket az adó alapját képező összeg százalékában kell meghatározni, amely legalább 5 %, és azokat csak a H. mellékletben meghatározott csoportok szerinti termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra lehet érvényesíteni.";8. a 14. cikk (1) bekezdésében:- a c) pontot le kell hagyni,- a d) pont a következők albekezdéssel egészül ki:"E mentesség a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében azon termékek behozatalára is vonatkozik, amelyek a fent említett adómentességben részesülhetnek, amennyiben behozatalukra a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében kerül sor.";9. a 15. cikkben:- a 2. pont a következő albekezdésekkel egészül ki:"A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül javaslatokat nyújt be a Tanácshoz a Közösség adózási szabályainak létrehozására, amelyekben meghatározza az utasok személyi poggyászában szállítható termékek kiskereskedelmi szintű szállítására vonatkozó adómentesség körét és az annak megvalósításával kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket. Amíg e szabályok hatályba lépnek:- az adómentességet a számla vagy az azt helyettesítő egyéb bizonylat azon másodpéldányának bemutatása ellenében lehet adni, amelyet a termék a Közösség területéről történő kilépési helyének vámhivatala pecsételt le,- a tagállamok korlátokat szabhatnak ezen adómentesség alkalmazásában, kizárhatják az adómentességből az olyan utasoknak értékesített termékeket, akiknek lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye a Közösség területén található, továbbá kiterjeszthetik az adómentességet saját lakosaikra.A második albekezdés alkalmazásában a "lakóhely vagy szokásos tartózkodási hely";: azon hely, amely az útlevélben, a személyazonosító igazolványban, vagy ezek hiányában az egyéb személyazonossági okmányban szerepel, amelyet érvényesként ismer el azon tagállam, amelynek területén az értékesítés történik.";- a 3. pontban szereplő "harmadik országban letelepedett" kifejezés helyébe a "nem belföldön letelepedett" kifejezés lép,- a 4. pont második albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül javaslatokat nyújt be a Tanácshoz a Közösség adózási szabályainak létrehozására, amelyekben meghatározza az ezen adómentesség, valamint az 5–9. pontban szabályozott mentességek körét és a végrehajtásukkal kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket. Amíg e szabályok hatályba lépnek, a tagállamok korlátozhatják az e bekezdésben szabályozott mentesség terjedelmét.",- a 10. pont második albekezdésben szereplő "feltételek és korlátozások" kifejezés helyébe a "korlátozások" kifejezés lép,- a 10. pont harmadik albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"Azon esetekben, amikor a termékeket nem adják fel és nem szállítják ki az országból, továbbá a szolgáltatások esetében az adómentességet adó-visszatérítés útján is végre lehet hajtani.",- a 13. pont helyébe a következő lép:"(13) Szolgáltatások nyújtása, beleértve a szállítást és az azt kísérő ügyleteket is, de kivéve a 13. cikk értelmében mentesített szolgáltatásokat, amennyiben azok közvetlenül kapcsolódnak a 7. cikk (3) bekezdésének, illetve a 16. cikk (1) bekezdése A. részének rendelkezései hatálya alá tartozó termékek kiviteléhez vagy behozatalához;".10. a 28a. cikkben:- az (1) bekezdés a) pontjának második albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"Eltérve az első albekezdéstől, az olyan Közösségen belüli termékbeszerzések, amelyeket az (1) bekezdés a) pontjában részletezett feltételek mellett egy adóalany vagy nem adóalany jogi személy végez, nem tartoznak a hozzáadottérték-adó fizetési kötelezettségének hatálya alá.",- az (1) bekezdés a következő ponttal egészül ki:- "c) a Közösségen belül jövedéki termékek ellenszolgáltatás fejében belföldön történő beszerzése olyan adóalany vagy nem adóalany jogi személy által, aki megfelel az a) pont második albekezdésében említett eltérés tekintetében, és amely termékek vonatkozásában a jövedéki adókat a 92/12/EGK irányelv [7] értelmében belföldön ki lehet vetni."- A következő bekezdéssel egészül ki:"(1a) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti eltérés a következők javára szolgál:a) azon termékek Közösségen belüli beszerzése, amelyek belföldi értékesítése a 15. cikk 4–10. pontja értelmében adómentességet élvez;b) az a) pontban foglaltakon kívüli termékek Közösségen belüli beszerzése:- a 25. cikkben meghatározott átalányadózási rendszer hatály alá tartozó adóalany által saját mezőgazdasági, erdészeti vagy halászati vállalkozása számára; vagy olyan adóalany által, aki csak olyan termékértékesítést, illetve szolgáltatásnyújtást végez, amely tekintetében a hozzáadottérték-adót nem lehet levonni; vagy nem adóalany jogi személy által,- olyan összeg ellenében, amelyik a folyó naptári év során nem haladja meg a tagállamok által megállapított küszöbértéket, de amelyik legalább 10000 ECU-nek megfelelő, nemzeti valutában kifejezett összeg,továbbá- feltéve, hogy az előző év folyamán a Közösségen belüli termékbeszerzések teljes összege nem haladta meg a második francia bekezdésében említett küszöbértéket.A fenti rendelkezések alkalmazására vonatkozó küszöbérték azon termékek Közösségen belüli beszerzésének teljes ellenértékéből áll, kivéve az új szállítóeszközöket és jövedéki termékeket, amely összegből levonják az azon tagállamban esedékes vagy befizetett hozzáadottérték-adót, amelyik államból a termékeket feladták, illetve szállították.",- az (5) bekezdés b) pontja a következő albekezdéssel egészül ki:"Amennyiben a feltételek közül, amelyekhez a fenti kedvezmény kötődik, egyet nem teljesítenek, akkor a termékeket úgy kell tekinteni, mint amelyeket egy másik tagállamban található rendeltetési helyre szállították át. Ez esetben az átszállítás megtörténte azon időpont, amikor az adott feltétel már nem teljesül.",- a (6) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:"A következő beszerzést szintén Közösségen belüli, ellenszolgáltatás fejében végzett termékbeszerzésnek kell tekinteni: termékek felhasználása az Észak-atlanti Szerződés valamelyik résztvevő államának fegyveres erői vagy azok polgári állományának használatára, amelyek megvásárlása nem a tagállamok valamelyikének hazai piacán az adózás rendjét szabályozó általános szabályok alapján történt, amikor az ilyen termékek behozatala nem részesülhetett a 14. cikk (1) bekezdésének g) pontjában részletezett adómentességben.";11. a 28b. cikk A. részének (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:"Az első albekezdés alkalmazásában a Közösségen belüli termékbeszerzéseket úgy kell tekinteni, mint amelyek után az (1) bekezdésben foglaltaknak megfelelően megtörtént az adófizetés, amennyiben a következő feltételek teljesültek:- a beszerző igazolja, hogy e Közösségen belüli beszerzés az (1) bekezdésben említett tagállamban később lebonyolítandó értékesítés igényeit szolgálja, és amellyel kapcsolatban a címzett minősül az adó megfizetésére kötelezett személynek a 28c. cikk E. részének (3) bekezdésében foglaltak szerint,- a 22. cikk (6) bekezdése b) pontjának utolsó albekezdésében kifejtett nyilatkozattételi kötelezettségeknek a beszerző eleget tett.";12. a 28c. cikk A. részében:- a c) pont helyébe a következő rendelkezés lép:- "c) az eladó, a vásárló vagy annak nevében más által a vásárló részére feladott vagy hozzá elszállított jövedéki termékeknek olyan adóalanyok vagy nem adóalany jogi személyek által történő értékesítése a 3. cikkben említett területen kívül, ugyanakkor a Közösségen belül, amelyek jogosultak a 28a. cikk (1) bekezdése a) pontjának második albekezdés szerinti eltérésre, amikor a termékek feladása, illetve fuvarozása a 92/12/EGK irányelv 7. cikke (4) és (5) bekezdésének vagy 16. cikkének megfelelően történik.E mentesség nem vonatkozik a jövedéki termékek olyan, adó fizetésére kötelezett személyek által lebonyolított értékesítéseire, akik részesülnek a 24. cikkben részletezett adómentességben;",- a következőkkel egészül ki:- "d) a 28a. cikk (5) bekezdésének b) pontja értelmében azon termékértékesítések, amelyek részesülnek a fent részletezett mentességekben, ha azokra egy másik adóalany nevében kerül sor.";13. "E. Egyéb mentességek(1) "(1a) Amikor az (1) bekezdésben szabályozott lehetőséget veszik igénybe a tagállamok, megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 16. cikk (1) bekezdésének B. részében említett rendszerek, illetve helyzetek egyikének alávetendő termékek Közösségen belüli beszerzései részesüljenek az ugyanolyan rendelkezések által biztosított előnyökben, mint az ország területén belül azonos feltételek mellett bonyolított termékértékesítések."(2) A 16. cikk (2) bekezdésében:- a "mentesítést adhatnak a következőkre" szövegrész a következő szövegrésszel egészül ki: "egy adóalany által végzett Közösségen belüli termékbeszerzések". A "kivitelét" szövegrész a következő szövegrésszel egészül ki: "a Közösségen kívülre",- "A tagállamok, amikor e lehetőséget igénybe veszik, a 29. cikkben szabályozott konzultációtól függően kiterjesztik e mentesség előnyeit az adóalany által lebonyolított Közösségen belüli termékbeszerzésekre, az adóalany részére importtermékként behozott, vagy neki értékesített termékekre, ha azokat az említett személy változatlan állapotban vagy a feldolgozást követően tovább kívánja értékesíteni a 28c. cikk A. részében rögzített feltételekkel, valamint az ilyen értékesítésekhez kapcsolódó szolgáltatásnyújtásokra, amelynek maximális értéke megegyezik a megelőző tizenkét hónap folyamán, a 28c. cikk A. részében rögzített feltételek mellett, általa lebonyolított termékértékesítések értékével.A tagállamok megállapíthatnak egy közös maximális összeget azon ügyletekre vonatkozóan, amelyeket az első és második albekezdésekben foglaltak alapján mentesítenek."(3) A tagállamok különleges intézkedéseket hoznak annak biztosítása érdekében, hogy a hozzáadottérték-adót ne vessék ki azon Közösségen belüli termékbeszerzésekre, amelyek lebonyolítására a 28b. cikk A. részének (1) bekezdésében foglaltak értelmében annak területén belül kerül sor, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:- a Közösségen belül olyan adóalany szerzi be a termékeket, aki nem telepedett le az adott ország területén, de aki a hozzáadottérték-adó tekintetében egy másik tagállam nyilvántartásában szerepel,- a Közösségen belüli árubeszerzés célja, hogy egy adóalany később termékértékesítéseket bonyolítson az adott ország területén,- ezen adóalany által így beszerzett termékeket közvetlenül egy másik tagállamból adják fel, illetve szállítják és nem abból, amelyiknek a nyilvántartásában e személy a hozzáadottérték-adó tekintetében szerepel, és e termékek rendeltetési helye azon személynél van, akinek részére a későbbi értékesítést teljesíti,- azon személy, akinek részére a későbbi értékesítés történik, olyan adóalany vagy nem adóalany jogi személy, amelyet a hozzáadottérték-adó tekintetében az ország nyilvántartásában szerepel,- azon személyt, akinek részére a későbbi értékesítés történik, a 21. cikk 1. pontjának a) alpontja alapján olyan személyként jelölték meg, aki az adó megfizetésére kötelezett az adott ország területén nem letelepedett adóalany által értékesített termékek után.";14. a 28d. cikk (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(3) Eltérve a (2) bekezdéstől, az adó felszámíthatóvá válik a 22. cikk (3) bekezdése a) pontjának első albekezdésében meghatározott számla vagy más számlát helyettesítő bizonylat kibocsátása során, amennyiben a számlát vagy bizonylatot a terméket beszerző személynek az adóköteles esemény bekövetkeztének hónapját követő hónap tizenötödik napja előtt állítják ki.";15. a 28d. cikk (4) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"Az adó felszámíthatóvá válik a 22. cikk (3) bekezdése a) pontjának első albekezdésében meghatározott számla vagy más számlát helyettesítő bizonylat kiállításakor, amennyiben a számlát vagy bizonylatot az adóköteles esemény bekövetkeztének hónapját követő hónap tizenötödik napja előtt állítják ki.";16. a 28e. cikk (1) bekezdésében:- az első albekezdésben a második mondat helyébe a következő rendelkezés lép:"Különösen a 28a. cikk (6) bekezdésében említett Közösségen belüli termékbeszerzés esetében az adóalapot a 11. cikk A. része (1) bekezdése b) pontjának, valamint a (2) és (3) bekezdésnek megfelelően határozzák meg.",- a második albekezdés a következő mondattal egészül ki:"Amikor a Közösségen belüli termékbeszerzés időpontját követően a beszerző visszakapja az azon tagállamban megfizetett jövedéki adó összegét, amelyikből a termékeket feladták, illetve szállították, ennek megfelelően az adóalapot képező összeg csökken azon tagállamban, ahol a Közösségen belüli beszerzés történt.";17. a 28e. cikk (2) és (3) bekezdésének sorszámozása (3)-ra, illetve (4)-re változik és az a következő új, (2) bekezdéssel egészül ki:"(2) A 28c. cikk A. részének d) pontjában említett termékértékesítések esetén az adóalap meghatározása a 11. cikk A. része (1) bekezdése b) pontjának, valamint a (2) és (3) bekezdésnek megfelelően történik.";18. a 28f. cikkben:- a 17. cikk (3) bekezdésének b) pontjában a "28c. cikk A. része" helyébe a következő "28c. cikk A. és C. része" szöveg lép,- a 17. cikk (4) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:"A fentiek alkalmazásában:a) a 79/1072/EGK irányelv 1. cikkében említett adóalanyokat a fenti irányelv alkalmazása tekintetében szintén nem belföldön letelepedett adóalanyoknak kell tekinteni, amikor annak területén belül csak termékértékesítést, illetve szolgáltatásnyújtást bonyolítottak le olyan személyeknek, akiket a 21. cikk 1. pontjának a) alpontjában foglaltaknak megfelelően az adó megfizetésére kötelezett személyként jelöltek meg;b) a 86/560/EGK irányelv 1. cikkében említett adóalanyokat a fenti irányelv alkalmazása tekintetében szintén nem a Közösségben letelepedett adóalanyoknak kell tekinteni, amikor belföldön csak termékértékesítést, illetve szolgáltatásnyújtást bonyolítottak le olyan személyeknek, akiket a 21. cikk 1. pontjának a) alpontjában foglaltaknak megfelelően az adó megfizetésére kötelezett személyként jelöltek meg;c) a 79/1072/EGK és a 86/560/EGK irányelv nem vonatkozik azon termékértékesítésekre, amelyek a 28c. cikk A. része alapján mentességet élveznek, vagy élvezhetnek, ha az értékesített termékeket a beszerző adja fel vagy szállítja, illetve ha a feladás vagy szállítás annak számlájára történik.";19. a 28g. cikkben:- a 21. cikk 1. pontjának a) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:- "a) azon adóalany, aki adóköteles termékértékesítést vagy a b) pontban említetteken kívüli szolgáltatásnyújtást végez.Amennyiben az adóköteles termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást nem belföldön letelepedett adóalany végzi, a tagállamok elfogadhatnak olyan feltételeket, amelyek révén az adót egy másik személy által kell megfizetni. Ilyen másik személynek ki lehet jelölni többek között az adóképviselőt vagy azon személyt, akinek az adóköteles termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást teljesítik.Az adót azonban azon személynek kell megfizetnie, akinek a termékértékesítéseket végzik, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:- az adóköteles ügylet olyan termékértékesítés, amelyet a 28c. cikk E. részének (3) bekezdésében rögzített feltételek alapján végeznek,- azon személy, aki számára a termékértékesítést végzik egy másik, az ország területén a hozzáadottérték-adó tekintetében nyilvántartott adóalany vagy nem adóalany jogi személy,- a nem belföldön letelepedett adóalany által kiállított számla megfelel a 22. cikk (3) bekezdésének.A tagállamok azonban eltérést engedélyezhetnek e kötelezettség alól azon esetben, ha a nem belföldön letelepedett adóalany adóképviselőt jelölt ki azon országban.A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy nem az adóalany, hanem valaki más vállal együttes és egyetemleges felelősséget az adó megfizetéséért;",- A 21. cikk 1. pontjának b) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:- "b) azon személyek, akik számára a 9. cikk (2) bekezdése e) pontjának hatálya alá tartozó szolgáltatásokat nyújtják, vagy azon hozzáadottérték-adó tekintetében az ország területén nyilvántartott személyek, akik számára a 28b. cikk C., D., vagy E. részében említett szolgáltatásokat nyújtják, amikor a szolgáltatást külföldön letelepedett adóalany végzi; a tagállamok azonban előírhatják, hogy a szolgáltatást nyújtó az adó megfizetéséért együttesen és egyetemlegesen legyen felelős;";20. a 28h. cikkben:- a 22. cikk (1) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése a "kivéve az olyan szolgáltatásnyújtásokat, amelyek tekintetében az adót kizárólag a 21. cikk 1. pontja b) alpontjának megfelelően" szövegrész után a következő szövegrésszel egészül ki "és a 21. cikk 1. pontja b) alpontjának megfelelően",- a 22. cikk (1) bekezdése c) pontjának második francia bekezdése után a következő francia bekezdéssel egészül ki:- "– minden adóalany, aki az ország területén Közösségen belüli termékbeszerzést végez a 4. cikk (2) bekezdésében említett, külföldön végzett gazdasági tevékenységekhez kapcsolódó ügyleteik számára,";- a 22. cikk (3) bekezdésének b) pontja a következő francia bekezdéssel egészül ki:- "– amennyiben a 28c. cikk E. része (3) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazzák, ott határozottan utalnak az adott rendelkezésre, valamint azon hozzáadottértékadó-azonosító számra, amelynek keretében az adóalany a Közösségen belüli beszerzést, valamint a későbbi termékértékesítést végezte, továbbá azon számra, amellyel azon személy, aki számára e termékértékesítést végezték, azonosítható a hozzáadottérték-adó szempontjából.",- a 22. cikk 4. pontja c) alpontjának második francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:- "– másrészt, a 28a. cikk (1) és (6) bekezdésében említett Közösségen belüli termékbeszerzések összértéke, levonva a hozzáadottérték-adót, amelyek után az adó felszámíthatóvá vált.A következőket ugyancsak közölni kell: a 8. cikk (1) bekezdése a) pontjának második mondatában és a 28b. cikk B. rész (1) bekezdésében említett olyan termékértékesítés összértéke, levonva a hozzáadottérték-adót, amelyet belföldön teljesítettek, és amelyre az adó a bevallási időszak alatt vált felszámíthatóvá, amennyiben a termékek szállításának vagy feladásának helye egy másik tagállam területén van; és az összérték, csökkentve a belföldön végzett olyan termékértékesítések hozzáadottérték-adójával, amely tekintetében az adóalanyt a 28c. cikk E. részének (3) bekezdése alapján az adó megfizetéséért felelős személyként jelölték meg, és amely alapján az adó a bevallási időszak során esedékessé vált.",- a 22. cikk (6) bekezdése b) pontjának első albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:- "b) Minden, a hozzáadottérték-adó szempontjából azonosított adóalany összesítő bevallást is benyújt a hozzáadottérték-adó szempontjából nyilvántartott azon termékbeszerzőkről, akiknek a 28c. cikk A. része a) és b) pontjában megállapított feltételek alapján a termékeket értékesítette, valamint azon címzettekről, akiket az ötödik és hatodik albekezdésben említett ügyletekben a hozzáadottérték-adó szempontjából nyilvántartanak.",- a 22. cikk (6) bekezdése b) pontja harmadik albekezdésének első francia bekezdésében szereplő "28c. cikk A. része" helyébe a "28c. cikk A. részének a) pontja" szöveg lép,- a 22. cikk (6) bekezdés b) pontjában foglalt negyedik albekezdés első francia bekezdésében szereplő "28c. cikk A. részében" szöveg helyébe a "28c. cikk A. részének a) pontjában" szöveg lép, továbbá az "és az értékesített termékek 28e. cikk (1) bekezdése szerint meghatározott értéke" szövegrész helyébe az "és az értékesítések 28e. cikk (2) bekezdése szerint meghatározott összértéke" lép,- a 22. cikk (6) bekezdésének b) pontja a következő albekezdéssel egészül ki:"A 28b. cikk A. része (2) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott esetekben a hozzáadottérték-adó tekintetében belföldön nyilvántartott adóalany az összesítő bevallásban köteles világosan és egyértelműen említést tenni a következőkről:- azon szám, amellyel a hozzáadottérték-adó tekintetében az ország területén azonosítják, és amelyen a Közösségen belüli beszerzéseket és a későbbi termékértékesítéseket végezte,- azon szám, amellyel az adóalany által végzett későbbi értékesítés címzettjét a feladott, illetve szállított termékek érkezési helye szerinti tagállam területén azonosítják,- továbbá mindegyik címzett vonatkozásában az adóalany által a feladott, illetve szállított termékek érkezési helye szerinti tagállam területén végzett értékesítések összértéke, levonva belőle a hozzáadottérték-adó összegét. Ezen összegekről azon naptári negyedévre vonatkozólag nyilatkoznak, amelyre az adó felszámíthatóvá vált.",- a 22. cikk (11) bekezdése a következő szövegrésszel egészül ki a bekezdés elején: "(11) A 28a. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett jövedéki termékek Közösségen belüli beszerzése esetében, valamint";21. a 28i. cikk helyébe a következő lép:"28i. cikkA kisvállalkozásokra vonatkozó különös szabályozások"Új szállítóeszközöknek a 28c. cikk A. részében megállapított feltételek szerinti értékesítéseit, valamint a nem belföldön letelepedett adóalany által végzett termékértékesítéseket és szolgáltatásokat minden körülmények között ki kell zárni a (2) bekezdés szerinti adómentességből.";"22. a szöveg a következő cikkel egészül ki:"28n. cikkÁtmeneti intézkedések(1) Ha a termékek:- 1993. január 1. előtt a 3. cikkben foglaltak értelmében kerültek az ország területére,és- azokat az adott ország területére történő belépést követően a 14. cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontjában, vagy a 16. cikk (1) bekezdésének A. részében meghatározott szabályok egyikének hatálya alá helyezték,és- 1993. január 1. előtt nem kerültek ki e szabályok hatálya alól, akkor azon rendelkezések, amelyek azon időpontban voltak hatályban, amikor a termékeket az említett szabályok hatálya alá helyezték továbbra is érvényben maradnak arra a vonatkozó rendelkezések által meghatározott időszakra nézve, amíg a termékek az említett szabályok keretén belül maradnak.(2) A következőket termékimportnak kell tekinteni a 7. cikk (1) bekezdése értelmében:a) a termékek kivonása – ideértve azok szabálytalan kivonását is – a 14. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett szabályok alól, amelyek hatálya alá a termékeket a (1) bekezdésben rögzített feltételek mellett 1993. január 1. előtt helyezték;b) a termékek kivonása – ideértve azok szabálytalan kivonását is – a 16. cikk (1) bekezdésének A. részében említett szabályok alól, amelyek hatálya alá a termékeket a (1) bekezdésben rögzített feltételek mellett 1993. január 1. előtt helyezték;c) egy 1993. január 1. előtt megkezdett közösségi árutovábbítási művelet lezárása azon célból, hogy valamely adóalany e minőségében a Közösségen belül 1993. január 1. előtt ellenérték fejében termékértékesítéseket végezzen;d) egy 1993. január 1. előtt megkezdett külső árutovábbítási művelet lezárása;e) a c) pontban megállapított feltételek mellett megkezdett külső tranzit művelet vagy a d) pontban említett Közösségen kívüli árutovábbítási művelet során elkövetett szabálytalanságok, illetve jogsértések;f) az adófizető, illetve nem adóalany részére 1993. január 1. előtt egy másik tagállamban értékesített termékek belföldi felhasználása, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:- e termékek értékesítése adómentesen, vagy valószínűleg adómentesen történt a 15. cikk 1. és 2. pontjának értelmében,- a termékeket nem hozták be az országba 1993. január 1. előtt.A c) pont alkalmazásában a "közösségi árutovábbítási művelet";: termékek feladása, illetve szállítása a közösségi árutovábbítási eljárás keretében, vagy a T2 L jelzésű okmány, illetve a Közösségen belüli termékmozgást igazoló igazolvány alapján; vagy pedig a termékek postai úton történő feladása.(3) A (2) bekezdés a) – e) pontjában említett esetekben, a 7. cikk (2) bekezdésének értelmében a behozatal helyének az a tagállam számít, amelynek területén a termékek nincsenek többé azon szabályok hatálya alatt, amelyek hatálya alá 1993. január 1. előtt helyezték azokat.(4) Eltérve a 10. cikk (3) bekezdésétől, az e cikk (2) bekezdése értelmében a termékimport adóköteles esemény előfordulása nélkül zárul le, ha:a) a behozott termékeket a 3. cikk értelmében a Közösségen kívülre adják fel vagy szállítják;vagyb) a (2) bekezdés a) pontja szerint behozott termékek nem szállítóeszközök, és azokat azon tagállamba adják fel vagy szállítják, ahonnan azokat kivitték, és azon személynek küldik vissza vagy szállítják, aki azokat kivitte;vagyc) a (2) bekezdés a) pontjának értelmében a behozott termék olyan szállítóeszköz, amelyet 1993. január 1. előtt szereztek be vagy hoztak be egy tagállam hazai piacán érvényben lévő általános adózási feltételeknek megfelelően a 3. cikk értelmében, és/vagy kivitelük okán semmiféle hozzáadottértékadó-mentességben vagy -visszatérítésben nem részesültek.E feltételt akkor kell teljesítettnek tekinteni, ha a szállítóeszköz első használatának az időpontja 1985. január 1. előtt volt, vagy ha a behozatal következtében esedékes adó összege jelentéktelen.";23. a 33a. cikk (1) és (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(1) A Közösség vámterületének részét képező, de az ezen irányelv alkalmazásában harmadik területnek minősülő területről a Közösség országaiba kerülő 7. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett termékek a következő rendelkezések hatálya alá tartoznak:a) az ilyen termékek Közösség területére történő beléptetésére vonatkozó eljárás megegyezik a Közösség hatályos vámrendelkezéseiben rögzített eljárással, amely a termékeknek a Közösség vámterületére történő behozatalát szabályozza;b) amikor az ilyen feladott, illetve szállított termékek érkezési helye nem azon tagállam területén található, ahol azokat a Közösség területére beléptették, akkor mozgásuk a Közösségen belül a Közösség hatályos vámrendelkezéseiben rögzített közösségi belső árutovábbítási eljárás hatálya alá tartozik, amennyiben olyan értelmű nyilatkozatot tettek, hogy azokat a Közösség területére való beléptetéskor az e rendelkezések hatálya alá helyezik;c) amikor a Közösség területére történő beléptetés pillanatában a termékekre olyan körülmény vonatkozik, amelynek értelmében azok a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti behozatalnál a 16. cikk (1) bekezdés B. részének a), b), c) és d) pontjában említett valamelyik vámintézkedés alá vagy egy átmeneti intézkedés folytán a behozatali vám alól való teljes mentesség alá tartozhatnak, akkor a tagállamok gondoskodnak arról, hogy ezzel a termékek ugyanazon feltételek mellett maradhatnak a Közösség területén, mint amelyeket az ilyen intézkedések alkalmazása céljából rögzítettek.(2) A Közösség vámterületének részét képező, de az ezen irányelv alkalmazásában harmadik területnek minősülő területen található rendeltetési helyre valamely tagállamból feladott vagy szállított, a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában nem említett termékek a következő rendelkezések hatálya alá tartoznak:a) e termékek Közösség területén kívülre történő kivitelére vonatkozó eljárás megegyezik a Közösség olyan hatályos vámrendelkezéseivel, amelyek a termékeknek a Közösség vámterületén kívülre történő kivitelére vonatkoznak;b) olyan termékek esetén, amelyeket újra behozatal céljából ideiglenes jelleggel visznek ki a Közösség területéről, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy e termékek újrabehozataluk során ugyanúgy részesülhessenek azon rendelkezések biztosította kedvezményekben, amelyeket akkor alkalmaznának, ha a termékeket ideiglenes jelleggel a Közösség vámterületéről vitték volna ki.";24. a 85/362/EGK [8] irányelv 1992. december 31-től kezdődően hatályát veszti;25. a 69/169/EGK [9] irányelv 6. cikke 1993. január 1-jétől kezdődően hatályát veszti.2. cikk(1) A Spanyol Királyság és az Olasz Köztársaság 1993. január 1-jétől kezdődően egy kétéves meg nem hosszabbítható időszakra felhatalmazást kap a 18. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében meghatározott egyidejű adólevonás elvétől eltérő rendelkezések alkalmazására. E rendelkezések nem késleltethetik egy hónapnál hosszabb ideig azon időpontot, amikor a levonás jogával – miután az már fennáll – a 18. cikk (1) bekezdése alapján élni lehet.Az olyan adóalanyok esetén azonban, akik a negyedéves adófizetési tárgyidőszakokra benyújtják a 22. cikk (4) bekezdésében meghatározott nyilatkozataikat, a Spanyol Királyság és az Olasz Köztársaság jogosult úgy rendelkezni, hogy a levonás jogával – ami fennáll, és amit egy adott negyedévben gyakorolni lehetne a 18. cikk (1) bekezdése alapján – csak a következő negyedévtől lehessen élni. E rendelkezés csak akkor érvényes, ha a Spanyol Királyság vagy az Olasz Köztársaság feljogosítja az ilyen adóalanyokat, hogy a havi bevallások benyújtását válasszák.(2) Eltérve a 15. cikk 10. pontjának harmadik albekezdésétől, a Portugál Köztársaság, a Francia Köztársaság, a Holland Királyság és a Németországi Szövetségi Köztársaság jogosult az 1992. december 31. után kötött szerződések vonatkozásában a visszafizetési eljárás megszüntetésére abban az esetben, amennyiben azt ezen irányelv legkésőbb 1993. október 1-jéig megtiltja.3. cikkA Bizottság javaslatára a Tanács egyhangú döntéssel 1993. június 30. előtt részletes szabályokat alkot az adóalanyok között bonyolódó láncügyletek adózásáról annak érdekében, hogy e szabályok 1994. január 1-jén hatályba léphessenek.4. cikk(1) A tagállamok hozzáigazítják a jelenleg érvényben lévő hozzáadottértékadó-rendszereiket az ezen irányelv rendelkezéseihez.A tagállamok elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek módosított rendszereik 1993. január 1-jén történő hatálybalépéséhez szükségesek.Azonban a tagállamok rendelkezhetnek akként, hogy legkésőbb az 1993-as év második naptári negyedévéről készített összesítő bevallásban szerepeljen azon információ, amely a 22. cikk (6) bekezdése b) pontjának utolsó albekezdésében megnevezett azon ügyletekre vonatkozik, amelyek után az 1993-as év első három naptári hónapjában az adó esedékessé válik.(2) Eltérve az (1) bekezdés második albekezdésétől, a tagállamok jogosultak a szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések meghozatalára annak érdekében, hogy legkésőbb 1984. január 1-jéig végrehajtsák az 1. cikk következő pontjaiban rögzített rendelkezéseket:- 11. pont,- 13. pont, amennyiben az összefügg a 28c. cikk E. részének (3) bekezdésével,- 19. pont, amennyiben az összefügg a 21. cikk 1. pontjának a) alpontjával,- 20. pont, amennyiben az összefügg az előző francia bekezdésekben említett ügyletekkel kapcsolatos kötelezettségekkel.Azon tagállamok, amelyek 1993. január 1-jén a fent említettekkel egyenértékű intézkedéseket alkalmaznak, megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 22. cikk (6) bekezdésében, valamint a közvetett adózás területén érvényesülő igazgatási együttműködésre vonatkozó jelenlegi közösségi rendelkezésekben rögzített elvek 1993. január 1-jétől kezdve feltétlenül érvényesüljenek.(3) Eltérve az (1) bekezdés második albekezdésétől, a Németországi Szövetségi Köztársaság jogosult mindazon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések meghozatalára, amelyek szükségesek az 1. cikk (10) bekezdésében rögzített rendelkezéseknek a 28a. cikk (1a) bekezdésének a) pontjára tekintettel legkésőbb 1993. október 1-jéig történő végrehajtásához.(4) A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv alapján meghozott intézkedésekről.(5) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(6) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. december 14-én.a Tanács részérőlaz elnökN. Lamont[1] HL C 337., 1992.12.21.[2] 1992. november 24-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL L 376., 1991.12.31., 1. o.[4] HL L 192., 1985.7.24., 20. o. A legutóbb a 90/237/EGK irányelvvel (HL L 133., 1990.5.24., 91. o.) módosított irányelv.[5] HL L 76., 1992.3.23., 1. o.[6] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 92/77/EGK irányelvvel (HL L 316., 1992.10.31., 1. o.) módosított irányelv.[7] HL L 76., 1992.3.23.,1. o.[8] HL L 192., 1985.7.24., 20. o. A legutóbb a 90/237/EGK irányelvvel (HL L 133., 1990.5.24, 91. o.) módosított irányelv.[9] HL L 133., 1969.6.4., 6. o. A legutóbb a 91/680/EGK irányelvvel (HL L 376., 1991.12.31., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------