Fontos jogi nyilatkozat

|

31987L0054

A Tanács irányelve (1986. december 16.) a félvezető termékek topográfiájának oltalmáról

Hivatalos Lap L 024 , 27/01/1987 o. 0036 - 0040 finn különkiadás fejezet 13 kötet 16 o. 0095  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 16 o. 0095  CS.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  ET.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  HU.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  LT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  LV.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  MT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  PL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  SK.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231  SL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 231

		A Tanács irányelve(1986. december 16.)a félvezető termékek topográfiájának oltalmáról(87/54/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a félvezető termékek egyre fontosabb szerepet játszanak számos iparágban, és a félvezető technológia ennek megfelelően alapvető jelentőségűnek tekinthető a Közösség ipari fejlődése szempontjából;mivel a félvezető termékek működése nagyban függ az ilyen termékek topográfiájától, és mivel a topográfiák kialakítása jelentős emberi, műszaki és pénzügyi források befektetését kívánja meg, míg azok a független kifejlesztés költségeinek töredékéért többszörözhetők;mivel a tagállamok meglévő jogszabályai jelenleg nem biztosítanak egyértelműen oltalmat a félvezető termékek topográfiájának, és az oltalom, ahol létezik, más-más tulajdonságokkal rendelkezik;mivel a félvezető termékekre a tagállamok által biztosított oltalmak közötti különbségek közvetlen és hátrányos hatást gyakorolnak a közös piac működésére a félvezető termékek vonatkozásában, és e hátrányos különbségek elmélyüléséhez vezethet, ha a tagállamok e téren új jogszabályokat vezetnek be;mivel az ilyen hatásokkal rendelkező, már meglévő különbségeket meg kell szüntetni, és a közös piacra hátrányos hatást gyakorló további különbségek létrejöttét meg kell akadályozni;mivel az oltalomra való jogosultság Közösségen kívüli személyekre történő kiterjesztése tárgyában a tagállamok saját maguk járhatnak el, feltéve, hogy egy adott határidőn belül erről nem születik közösségi határozat;mivel a félvezető termékek topográfiájának oltalmára vonatkozó közösségi jogszabályi keret első körben néhány alapelvre korlátozódhat, így például azokra a rendelkezésekre, amelyek meghatározzák, hogy mi az oltalom tárgya és ki az oltalom jogosultja, az oltalomra jogosultak milyen kizárólagos jogokkal bírnak egyes cselekmények engedélyezése vagy megtiltása során, az e jogok alóli kivételekre és az oltalom időtartamára;mivel egyéb kérdésekben jelenleg a nemzeti jog az irányadó, így különösen abban a tekintetben, hogy az oltalom a topográfia lajstromozásával avagy letétbe helyezésével keletkezik-e, valamint – egy adott időtartam elteltére való hivatkozással adott engedélyek kivételével – abban, hogy mikor és milyen feltételekkel adható kényszerengedély az oltalom alatt álló topográfiákra vonatkozóan;mivel a félvezető termékek topográfiájának ezzel az irányelvvel összhangban biztosított oltalma nem érinti az oltalom egyéb formáinak fennállását;mivel a félvezető termékek topográfiájának oltalmára vonatkozó további közösségi intézkedések, amennyiben ez szükséges, egy későbbi időpontban képezhetik megfontolás tárgyát, miközben az ebben az irányelvben megfogalmazott közös alapelvek valamennyi tagállamban történő alkalmazása iránt sürgős szükség mutatkozik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. FEJEZETMeghatározások1. cikk(1) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:a) a "félvezető termék" bármely olyan termék végső vagy közbenső formáját jelenti, amelyi. félvezető anyagréteget tartalmazó anyagból áll; ésii. egy vagy több vezető, szigetelő vagy félvezető anyagból álló, előre meghatározott térbeli mintával összhangban elrendezett rétegekkel rendelkezik; ésiii. kizárólag vagy más funkciókkal együtt elektronikus funkciók végrehajtására szolgál;b) a félvezető termék "topográfiája" összefüggő képek bármely módon rögzített vagy kódolt sorozata,i. amely a félvezető termék rétegeinek térbeli elrendezését ábrázolja; ésii. amelyben minden egyes kép a – bármelyik gyártási fázisbeli – félvezető termék felületének mintáját vagy a minta egy részét ábrázolja;c) "kereskedelmi célú hasznosításnak" minősül az értékesítés, a bérlet, a lízing vagy a forgalomba hozatal bármely más módja, illetve az ezekre vonatkozó ajánlat. A 3. cikk (4) bekezdésének, a 4. cikk (1) bekezdésének, valamint a 7. cikk (1), (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában a "kereskedelmi célú hasznosítás" nem foglalja magában a titokban tartás mellett történő hasznosítást, feltéve, hogy a hasznosításba harmadik személyeket a továbbiakban nem vonnak be, kivéve, ha a topográfia hasznosítására a Szerződés 223. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően meghozott intézkedés által előírt titoktartási feltételek mellett kerül sor.(2) A Tanács a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva a műszaki fejlődésre tekintettel módosíthatja az (1) bekezdés a) pontja i. és ii. alpontjának rendelkezéseit.2. FEJEZETA félvezető termékek topográfiájának oltalma2. cikk(1) A tagállamok ezzel az irányelvvel összhangban kizárólagos jogokat adó jogszabályok elfogadásával biztosítják a topográfia oltalmát.(2) A félvezető termék topográfiájára oltalmat kell adni, ha az eleget tesz azoknak a feltételeknek, amelyek szerint a topográfia az azt létrehozó személy saját szellemi alkotómunkájának eredménye és a félvezető iparban nem szokásos. Ha a félvezető termék topográfiája olyan részekből áll, amelyek a félvezető iparban szokásosak, a félvezető termékre csak olyan mértékben adható oltalom, amennyiben e részek elrendezése mint egész eleget tesz az említett feltételeknek.3. cikk(1) Az oltalom – a (2)–(5) bekezdésekben foglaltak kivételével – a topográfia szerzőjét illeti meg.(2) A tagállamok előírhatják, hogya) az oltalom – a munkaszerződés ellenkező kikötése hiányában – a munkáltatót illeti meg, ha a szerző a topográfiát munkaviszonyban alkotta meg;b) az oltalom – a szerződés ellenkező kikötése hiányában – azt illeti meg, akinek megbízásából a topográfia készült, ha a szerző a topográfiát egyéb szerződéses jogviszonyban alkotta meg.(3) a) az (1) bekezdés szerinti oltalomra az a természetes személy jogosult, aki a tagállamok valamelyikének állampolgára, vagy akinek szokásos tartózkodási helye a tagállamok valamelyikének területén található;b) a tagállamoknak a (2) bekezdéssel összhangban meghozott rendelkezései szerinti oltalom megilletii. azt a természetes személyt, aki a tagállamok valamelyikének állampolgára, vagy akinek szokásos tartózkodási helye a tagállamok valamelyikének területén található;ii. azt a gazdasági társaságot vagy más jogi személyt, amelynek valóságos és működő telephelye a tagállamok valamelyikének területén található.(4) Az oltalom a (3) bekezdés b) pontjának i. és ii. alpontjában említett személyek közül – amennyiben e cikk más rendelkezései szerint nem áll fenn oltalom – megilleti azt is, akia) a topográfiát először a Közösség valamelyik tagállamában hasznosítja kereskedelmi céllal; ésb) a topográfia Közösségen belüli hasznosítására a jogosulttól kizárólagos engedélyt kapott.(5) Az oltalom megilleti az (1)–(4) bekezdésekben meghatározott személyek jogutódait is.(6) A tagállamok a (7) bekezdésben foglaltak szerint – a közösségi jog szabályainak és különösen ennek az irányelvnek a tiszteletben tartásával – topográfiaoltalomra vonatkozó megállapodásokról tárgyalhatnak, és ilyen megállapodásokat vagy megegyezéseket hozhatnak létre harmadik államokkal, és többoldalú egyezmények részeseivé válhatnak.(7) A tagállamok tárgyalásokat kezdhetnek harmadik államokkal az oltalomra való jogosultság olyan személyekre történő kiterjesztése tárgyában, akik nem tartoznak ennek az irányelvnek a hatálya alá. A tagállamok az ilyen tárgyalások megkezdéséről tájékoztatják a Bizottságot.Ha egy tagállam az oltalomra való jogosultság olyan személyekre történő kiterjesztéséről döntött, akik egyébként nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá, vagy e tárgyban ilyen megállapodás vagy megegyezés létrehozásáról határozott, erről köteles értesíteni a Bizottságot. A Bizottság erről tájékoztatja a többi tagállamot.A tagállam az oltalomra való jogosultság kiterjesztését, illetve a megállapodás vagy a megegyezés létrehozását a Bizottság értesítésének napjától számított egy hónapos időtartamra elhalasztja. Ha a Bizottság ezen időszak alatt arról értesíti az érintett tagállamot, hogy a Tanácshoz javaslatot fog benyújtani arra nézve, hogy az oltalom kiterjesztéséhez – az adott személyek vagy a harmadik állam vonatkozásában – valamennyi tagállam csatlakozzon, a tagállam az oltalomra való jogosultság kiterjesztését, illetve a megállapodás vagy a megegyezés létrehozását a Bizottság értesítésének napjától számított két hónapos időtartamra elhalasztja.Ha e két hónap lejártát megelőzően a Bizottság ilyen javaslatot nyújt be a Tanácsnak, a tagállam az oltalomra való jogosultság kiterjesztését, illetve a megállapodás vagy a megegyezés létrehozását a javaslat benyújtásától számított további négy hónapos időtartamra elhalasztja.A fenti határidők elteltét követően a Bizottság értesítése vagy javaslata, illetve a Tanács határozata hiányában a tagállam szabadon dönthet az oltalom kiterjesztéséről, illetve a megállapodás vagy a megegyezés létrehozásáról.A Bizottságnak az oltalom kiterjesztésére vonatkozó javaslatát – függetlenül attól, hogy az tagállami értesítést követően készült-e – a Tanács minősített többséggel fogadja el.A Tanács bizottsági javaslat alapján hozott határozata – ha a Tanács korábbi, minősített többséggel meghozott határozatából más nem következik – nem akadályozhatja meg – a valamennyi tagállamban biztosított oltalom jogosultjain felül – az oltalomnak a tagállambeli értesítésben előzetesen megjelölt személyekre történő kiterjesztését, illetve a tagállami értesítésben előzetesen megjelölt megállapodás vagy megegyezés létrehozását.(8) A (7) bekezdés szerinti bizottsági javaslatokat és a tanácsi határozatokat tájékoztatás céljából közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.4. cikk(1) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy nem keletkezik a 2. cikknek megfelelően biztosított oltalom, vagy a már fennálló ilyen oltalom megszűnik, ha a topográfia első kereskedelmi célú hasznosításának kezdetét követő két éven belül nem nyújtanak be lajstromozás iránti szabályszerű bejelentést az illetékes hatósághoz. A tagállamok a lajstromozáshoz megkövetelhetik a topográfia azonosítására vagy bemutatására alkalmas anyag vagy ilyen anyagok kombinációjának hatóságuknál történő letétbe helyezését, valamint – ha az megelőzi a bejelentési napot – a topográfia első kereskedelmi célú hasznosításának kezdő napjára vonatkozó nyilatkozat benyújtását.(2) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésnek megfelelően letétbe helyezett anyagot, amennyiben az üzleti titoknak minősül, a nyilvánosság számára nem teszik hozzáférhetővé. Ez a rendelkezés nem zárja ki az anyag bíróság vagy más hatóság határozata alapján történő feltárását olyan személyek előtt, akik a 2. cikk szerinti oltalom érvényessége tárgyában, illetve az ilyen oltalom bitorlása miatt indult perekben érintettek.(3) A tagállami jogszabályok előírhatják az oltalom alatt álló topográfiákra vonatkozó jogok átruházásának lajstromba történő bejegyzését.(4) A tagállamok az (1) és (3) bekezdéssel összhangban történő lajstromozást és letétbe helyezést az ügyintézéssel járó költségeiket meg nem haladó mértékű díj megfizetéséhez köthetik.(5) Az oltalom megszerzésére vagy fenntartására vonatkozó további alaki követelmények teljesítését előíró feltételek nem vezethetők be.(6) Azokban a tagállamokban, ahol az oltalom lajstromozással keletkezik, lehetőséget kell adni az oltalomra ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban jogosult számára, hogy felléphessen azzal szemben, aki a topográfiát az ő engedélye nélkül jelentette be lajstromozásra.5. cikk(1) A 2. cikk szerinti oltalom alapján engedélyezhető, illetve megtilthatóa) a topográfia többszörözése, ha az a 2. cikk (2) bekezdése alapján oltalom alatt áll;b) a topográfia, vagy az annak alapján gyártott félvezető termék kereskedelmi célú hasznosítása vagy behozatala.(2) A tagállami jogszabályok az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően megengedhetik a topográfia magáncélú többszörözését.(3) Az (1) bekezdés a) pontjában említett oltalom nem terjed ki a topográfia, valamint az annak alapját képező elvek, eljárások, rendszerek és technológiák elemzés, értékelés vagy oktatás céljaira szolgáló többszörözésére.(4) Az (1) bekezdésben említett oltalom nem terjed ki a 2. cikk (2) bekezdésében foglalt feltételeket kielégítő topográfiával kapcsolatos cselekményekre, ha azt a (3) bekezdésnek megfelelően egy másik topográfia elemzése és értékelése alapján fejlesztették ki.(5) Ha a topográfiát vagy a félvezető terméket a jogosult vagy az ő kifejezett hozzájárulásával más a tagállamok valamelyikében forgalomba hozta, az oltalom nem terjed ki az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott további cselekményekre.(6) Aki nem tudja, vagy kellő alappal nem feltételezheti, hogy a birtokába került félvezető termék a tagállamok valamelyikében – ennek az irányelvnek megfelelő – oltalom alatt áll, nem tiltható el a termék kereskedelmi célú hasznosításától.Attól kezdve azonban, amikor tudomást szerez arról, vagy kellő alappal feltételezheti, hogy a termék oltalom alatt áll, e személyt a bíróság a jogosult kérésére – a tagállami jogszabályokkal összhangban – megfelelő díj megfizetésére kötelezheti.(7) A (6) bekezdés rendelkezéseit alkalmazni kell az ugyanazon bekezdés első mondatában említett személy jogutódaira is.6. cikkA tagállamok a 2. cikk szerinti oltalmat nem tehetik jogszabály erejénél fogva kényszerengedély tárgyává pusztán abból az okból, hogy egy adott időtartam eltelt.7. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 2. cikkben említett oltalom keletkezésének időpontja a következő:a) ha a 4. cikk rendelkezéseivel összhangban az oltalom a topográfia lajstromozásával keletkezik, a következők közül a korábban bekövetkező időpont:i. a topográfia bármely országban történt első kereskedelmi célú hasznosításának kezdő napja;ii. a lajstromozás iránti bejelentés szabályszerű benyújtásának napja; vagyb) a topográfia bármely országban történt első kereskedelmi célú hasznosításának kezdő napja; vagyc) a topográfia első rögzítésének vagy kódolásának napja.(2) Ha az irányelv rendelkezései szerinti oltalom az (1) bekezdés a) vagy b) pontjában meghatározott időpontban keletkezik, a jogosultnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy felléphessen a topográfiának az oltalom keletkezését megelőzően történt rosszhiszemű többszörözésével, kereskedelmi célú hasznosításával vagy behozatalával szemben. Ez a bekezdés nem érinti a jogosultat a 2. cikk szerinti oltalom alapján megillető egyéb jogorvoslati eszközöket.(3) Az oltalom a topográfia bármely országban történt első kereskedelmi célú hasznosítása naptári évének végétől számított tíz évig tart, vagy – ha az oltalom keletkezésének vagy fenntartásának feltétele a lajstromozás – az oltalom a következők közül a korábban bekövetkező időponttól számított tíz évig tart:a) annak a naptári évnek az utolsó napja, amelyikben a topográfiát bármely országban először hasznosították kereskedelmi céllal;b) annak a naptári évnek az utolsó napja, amelyikben a lajstromozás iránti bejelentést szabályszerűen benyújtották.(4) Ha a topográfia első rögzítésének vagy kódolásának napjától számított 15 éven belül nem kerül sor a topográfia kereskedelmi célú hasznosítására, az (1) bekezdés szerint létrejött oltalom megszűnik. Nem szűnik meg az oltalom, ha az említett időszak alatt lajstromozás iránt szabályszerű bejelentést tesznek azon tagállamok illetékes hatóságaihoz, amelyekben a lajstromozás az oltalom keletkezésének vagy fenntartásának feltétele.8. cikkA félvezető termékre adott – 2. cikk szerinti – oltalom nem terjed ki a magától a topográfiától különböző, annak alapját képező elvre, eljárásra, rendszerre és technológiára, sem pedig a félvezető termékben tárolt kódolt információra.9. cikkAz oltalom alatt álló topográfia felhasználásával gyártott félvezető terméken a T betű a következőképpen szerepelhet, ha a tagállamok jogszabályai ilyen megjelölés használatát lehetővé teszik: T, "T", [T],+++++ TIFF +++++, T* vagy+++++ TIFF +++++.3. FEJEZETMás jogszabályok folyamatos alkalmazása10. cikk(1) Ennek az irányelvnek a rendelkezései nem érintik a szabadalmakra és a használati minták oltalmára vonatkozó jogszabályokat.(2) Ennek az irányelvnek a rendelkezései nem érintik továbbáa) azokat a jogokat, amelyek biztosítása a tagállamok nemzetközi megállapodásokban vállalt kötelezettségeinek teljesítéséből ered, ideértve az ilyen jogoknak az érintett tagállam állampolgáraira vagy lakosaira történő kiterjesztésére vonatkozó rendelkezéseket;b) a tagállamok szerzői jogi szabályait, amelyek a topográfia rajzainak vagy egyéb művészi ábrázolásainak síkbeli másolás útján történő többszörözését korlátozzák.(3) Ennek az irányelvnek a rendelkezései nem érintik az irányelvet életbe léptető nemzeti jogszabályok hatálybalépésének időpontja előtt, a 11. cikk (1) bekezdésében megállapított időpontnál azonban nem később rögzített vagy kódolt félvezető termékek topográfiáira megadott nemzeti oltalmakat.4. FEJEZETZáró rendelkezések11. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1987. november 7-ig megfeleljenek.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1986. december 16-án.a Tanács részérőlaz elnökG. Howe[1] HL C 360., 1985.12.31., 14. o.[2] HL C 255., 1986.10.13., 249. o.[3] HL C 189., 1986.7.28., 5. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2007/26/EK irányelve ( 2007. május 7. ) a 2004/6/EK irányelvnek az irányelv alkalmazási időtartama kiterjesztésének céljából történő módosításáról (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               8.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 118/5

      A BIZOTTSÁG 2007/26/EK IRÁNYELVE

   (2007. május 7.)
   a 2004/6/EK irányelvnek az irányelv alkalmazási időtartama kiterjesztésének céljából történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. május 3-i 89/398/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekhez adható tápértéknövelő anyagokról szóló, 2001. február 15-i 2001/15/EK bizottsági irányelv (2) meghatározza az anyagok bizonyos kategóriáit, és mindegyikükre vonatkozóan megemlíti azon vegyi anyagokat, amelyek különleges táplálkozási célra szánt élelmiszerek gyártásához felhasználhatók.

               (2)

               A 2001/15/EK irányelv elfogadásakor számos, különleges táplálkozási célra szánt élelmiszerekhez adott tápértéknövelő anyag – amelyeket egyes tagállamokban forgalmaznak – nem kerülhetett be az irányelv mellékletébe, mert azokat az élelmiszerügyi tudományos bizottság nem értékelte.

               (3)

               Míg az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) ezen anyagok értékelését be nem fejezi, a 2004/6/EK bizottsági irányelv (3) rendelkezése értelmében a tagállamok 2006. december 31-ig továbbra is engedélyezhetik területükön az érintett anyagokat tartalmazó termékek kereskedelmét, feltéve, hogy teljesülnek bizonyos, biztonságra vonatkozó feltételek.

               (4)

               Nem volt lehetséges 2006. december 31-ig lezárni az értékeléseket és a kapcsolódó igazgatási intézkedéseket. Emiatt ki kell terjeszteni a 2004/6/EK irányelv alkalmazását az érintett élelmiszerek kereskedelme szükségtelen megzavarásának elkerülése céljából.

               (5)

               Figyelembe véve az anyagok EFSA általi értékelésének befejezéséhez és a kapcsolódó intézkedések nemzeti jogba való átültetéséhez szükséges időt, helyénvaló a 2004/6/EK irányelv alkalmazási időtartamának 2009. december 31-ig történő kiterjesztése.

               (6)

               A 2004/6/EK irányelv 1. cikkében előírt 2006. december 31-i időpont ezen irányelv rövid határidőn belül történő átültetését teszi szükségessé. A 2004/6/EK irányelvben felsorolt anyagokat tartalmazó termékek kereskedelme során jelentkező nehézségek elkerülése érdekében helyénvaló ezen irányelv 2007. január 1-jétől való alkalmazása.

               (7)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2004/6/EK irányelv 1. cikkében a „2006. december 31-ig” időpont helyébe a „2009. december 31-ig” időpont lép.
   2. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2007. július 8-ig elfogadják és kihirdetik az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz e rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot.
   A tagállamok e rendelkezéseket 2007. január 1-jétől alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok eljuttatják a Bizottsághoz nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által érintett területen elfogadnak.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2007. május 7-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 186., 1989.6.30., 27. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 52., 2001.2.22., 19. o. A legutóbb a 2006/34/EK irányelvvel (HL L 83., 2006.3.22., 14. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 15., 2004.1.22., 31. o.


title: A Tanács irányelve (1991. április 22.) az egyes árutételekhez tartozó élelmiszereket azonosító jelzésekről és jelölésekről szóló 89/396/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0238

Hivatalos Lap L 107 , 27/04/1991 o. 0050 - 0050 finn különkiadás fejezet 13 kötet 20 o. 0094  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 20 o. 0094

		A Tanács irányelve(1991. április 22.)az egyes árutételekhez tartozó élelmiszereket azonosító jelzésekről és jelölésekről szóló 89/396/EGK irányelv módosításáról(91/238/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel [2] együttműködve,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel figyelembe kell venni azt a tényt, hogy bizonyos élelmiszerek – mint például az egyesével csomagolt jégkrém – eladáskor történő azonnali elfogyasztása azt jelenti, hogy az árutételnek az egyedi csomagoláson történő feltüntetése nem szolgál hasznos célt; mivel a 89/396/EGK irányelvet [4] ezért módosítani kell;mivel azonban e termékek esetében az árutételt kötelezően fel kell tüntetni a gyűjtőcsomagoláson,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 89/396/EGK irányelv 2. cikkének (2) bekezdése a következő rendelkezéssel egészül ki:"d) a jégkrém egyesével csomagolt adagjaira. Az árutétel azonosítására szolgáló jelzésnek a gyűjtőcsomagoláson kell szerepelnie."2. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1991. április 22-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Steichen[1] HL C 267., 1990.10.23., 15. o.[2] HL C 324., 1990.12.24., 246. o. ésHL C 72., 1991.3.18.[3] HL C 60., 1991.3.8., 4. o.[4] HL L 186., 1989.6.30., 21. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2006/89/EK irányelve ( 2006. november 3. ) a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 94/55/EK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hatodik hozzáigazításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               4.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 305/4

      A BIZOTTSÁG 2006/89/EK IRÁNYELVE

   (2006. november 3.)
   a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 94/55/EK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hatodik hozzáigazításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. november 21-i 94/55/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 8. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 94/55/EK irányelv A. és B. melléklete úgy említi a veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás (ADR) A. és B. mellékletét, mint amely 2005. január 1-jétől alkalmazandó.

               (2)

               Az ADR-t kétévente kiigazítják. Ezért 2007. január 1-jétől a megállapodás módosított változata alkalmazandó, 2007. június 30-ig tartó átmeneti időszakkal.

               (3)

               Ezért a 94/55/EK irányelv A. és B. mellékletét módosítani kell.

               (4)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a veszélyes áruk szállításával foglalkozó, a 94/55/EK irányelv 9. cikkével létrehozott bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 94/55/EK irányelv A. és B. melléklete a következőképpen módosul:

               1.

               Az A. melléklet helyébe a következő szöveg lép:

                  „A. MELLÉKLET
                  A veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás (ADR) A. mellékletének 2007. január 1-jétől hatályos rendelkezései, a »szerződő fél” kifejezés helyén a »tagállam” kifejezéssel.
                  Az ADR A. mellékletén végrehajtott 2007. évi módosítások szövegét közzéteszik, amint rendelkezésre áll a Közösség valamennyi hivatalos nyelvén.”

               2.

               A B. melléklet helyébe a következő szöveg lép:

                  „B. MELLÉKLET
                  A veszélyes áruk nemzetközi közúti szállításáról szóló európai megállapodás (ADR) B. mellékletének 2007. január 1-jétől hatályos rendelkezései, a »szerződő fél” kifejezés helyén a »tagállam” kifejezéssel.
                  Az ADR B. mellékletén végrehajtott 2007. évi módosítások szövegét közzéteszik, amint rendelkezésre áll a Közösség valamennyi hivatalos nyelvén.”

         2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy 2007. július 1-jére összhangba kerüljenek ezzel az irányelvvel. A tagállamoknak haladéktalanul be kell nyújtaniuk a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint egy táblázatot az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelésről.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   Ha a tagállamok olyan főbb nemzeti jogi rendelkezést fogadnak el, amely az ezen irányelv által szabályozott területet érinti, annak szövegét közlik a Bizottsággal.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. november 3-án.

            a Bizottság részéről

         Jacques BARROT

            alelnök

      (1)  HL L 319., 1994.12.12., 7. o. A legutóbb a 2004/111/EK bizottsági irányelvvel (HL L 365., 2004.12.10., 25. o.) módosított irányelv.


title: Az Európai Parlament És A Tanács 2002/74/EK irányelve (2002. szeptember 23.) a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/987/EGK tanácsi irányelv módosításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Avis juridique important

|

32002L0074

Official Journal L 270 , 08/10/2002 P. 0010 - 0013

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/74/EK IRÁNYELVE(2002. szeptember 23.)a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/987/EGK tanácsi irányelv módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 137. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára1,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére2,a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak3 megfelelően,mivel:(1) A munkavállalók alapvető szociális jogairól 1989. december 9-én elfogadott közösségi charta 7. pontja értelmében a belső piac megvalósulásának a munkavállalók élet- és munkakörülményeinek javulását kell eredményeznie az Európai Közösségben, és ennek a javulásnak szükség esetén ki kell terjednie a foglalkoztatási rendelkezések egyes olyan elemeinek kidolgozására, mint a csoportos létszámcsökkentés és a csőd esetén alkalmazandó eljárások.(2) A 80/987/EGK irányelv4 célja, hogy minimális szintű védelmet biztosítson a munkavállalóknak munkáltatójuk fizetésképtelensége esetén. E célból kötelezi a tagállamokat egy olyan intézet létrehozására, amely szavatolja az érintett munkavállalók fennálló követeléseinek teljesítését.(3) A tagállamok fizetésképtelenségről szóló jogszabályainak módosításai, valamint a belső piac fejlődése az említett irányelv egyes rendelkezéseinek kiigazítását igénylik.(4) A jogbiztonság és az átláthatóság érdekében pontosítani kell a 80/987/EGK irányelv hatályát, valamint egyes meghatározásait. Különösen a tagállamok számára engedélyezett lehetséges kizárásokat kell feltüntetni az irányelv rendelkező részében, a mellékletet pedig következésképpen el kell hagyni.(5) Az érintett munkavállalók méltányos védelmének biztosítása érdekében, a fizetésképtelenség meghatározását a tagállamokban kialakult új jogalkotási irányzatokhoz kell igazítani, és ez a fogalom magában foglalja a felszámoláson kívüli egyéb, a fizetésképtelenséggel kapcsolatos eljárásokat is. Ezzel összefüggésben, a garanciaintézet felelősségének meghatározása érdekében a tagállamok megállapítják, hogy amennyiben a fizetésképtelenség többféle fizetésképtelenségi eljárást eredményez, azokat egyetlen fizetésképtelenségi eljárás keretében kezeljék.(6) Biztosítani kell, hogy az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK irányelvben1, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelvben2, valamint a határozott idejű vagy munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszonyban álló munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségének javítását elősegítő intézkedések kiegészítéséről szóló, 1991. június 25-i 91/383/EGK tanácsi irányelv3 hatálya alá tartozó munkavállalókat ne zárják ki ennek az irányelvnek a hatálya alól.(7) A több tagállamban tevékenykedő vállalkozások fizetésképtelensége esetében és a munkavállalók jogainak az Európai Bíróság joggyakorlatával összhangban való megerősítése érdekében a munkavállalók jogbiztonságának szavatolására olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek egyértelműen meghatározzák, hogy melyik intézet felelős ilyen esetekben a követelések kifizetéséért, továbbá a tagállamok illetékes közigazgatási hatóságai közötti együttműködés céljaként a munkavállalók fennálló követeléseinek mielőbbi rendezését határozza meg. Biztosítani kell továbbá a vonatkozó intézkedések megfelelő végrehajtását a tagállamok illetékes közigazgatási hatóságai közötti együttműködésről szóló rendelkezés meghozatalával.(8) A tagállamok korlátozhatják a garanciaintézetek felelősségét, amennyiben ez összeegyeztethető az irányelv szociális céljával, és figyelembe veszi a követelések különböző szintjeit.(9) A fizetésképtelenségi eljárások azonosításának megkönnyítése érdekében, különösen a határon átnyúló helyzetekben, rendelkezni kell arról, hogy a tagállamok tájékoztassák a Bizottságot és a többi tagállamot a fizetésképtelenségi eljárások azon típusairól, amelyek esetében a garanciaintézet beavatkozik.(10) A 80/987/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.(11) Mivel a tervezett intézkedés céljait, nevezetesen a 80/987/EGK irányelv egyes rendelkezéseinek a vállalkozásoknak a Közösségben végzett tevékenységében végbement változások figyelembevétele érdekében való módosítását, a tagállamok szintjén nem lehet kellően megvalósítani, és közösségi szinten ezek a célok könnyebben elérhetők, a Közösség a Szerződés 5. cikkében előírt szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. A cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem haladja meg a cél eléréséhez szükséges mértéket.(12) A Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az irányelv végrehajtásáról és alkalmazásáról, különös tekintettel a tagállamokban kialakuló új foglalkoztatási formákra,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/987/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. a cím helyébe a következő szöveg lép:"A Tanács 1980. október 20-i 80/987/EGK irányelve a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről";2. az I. szakasz helyébe a következő rendelkezés lép:"I. SZAKASZHatály és fogalommeghatározások1. cikk(1) Ezen irányelvet a munkaszerződésből vagy munkaviszonyból származó, a 2. cikk (1) bekezdésének értelmében fizetésképtelen munkáltatókkal szembeni munkavállalói követelések esetén kell alkalmazni.(2) A tagállamok ezen irányelv hatálya alól kivételes esetekben kizárhatják a munkavállalók bizonyos kategóriáinak követeléseit egyéb olyan garanciaformák fennállása esetén, amelyekről megállapítást nyert, hogy a munkavállalónak az ezen irányelvből származó védelemmel azonos védelmet nyújtanak.(3) Amennyiben a tagállamokban egy ilyen rendelkezés a nemzeti jog alapján már alkalmazandó, a tagállamok továbbra is kizárhatják ennek az irányelvnek a hatálya alól:a) a természetes személy által alkalmazott háztartási alkalmazottakat;b) az olyan halászokat, akik bérezése a bevételből való részesedés formájában történik.2. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában fizetésképtelen a munkáltató, amennyiben a munkáltató fizetésképtelensége alapján az adott tagállam törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései szerinti kollektív eljárás kezdeményezésére irányuló kérelmet terjesztettek elő, amely a munkáltató vagyonának részleges vagy teljes lefoglalásával, valamint felszámoló vagy hasonló feladatot ellátó személy kinevezésével jár, és az említett rendelkezések alapján az illetékes hatóság:a) elhatározta az eljárás megkezdését; vagyb) vagy megállapította, hogy a munkáltató vállalkozása vagy üzeme végleg megszűnt, és a rendelkezésre álló eszközök nem elegendőek az eljárás megkezdésének biztosítására.(2) Ezen irányelv nem sérti az egyes tagállamok jogszabályaiban szereplő munkavállaló, munkáltató, díjazás, megszerzett jogosultság és jövőbeli jogosultság kifejezések meghatározásait.Mindamellett a tagállamok nem zárhatják ki ezen irányelv hatályából:a) a 97/81/EK irányelv szerint részmunkaidőben dolgozó munkavállalókat;b) az 1999/70/EK irányelv szerint határozott idejű munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalókat;c) a 91/383/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése szerint munkaerő-kölcsönzésre irányuló munkajogviszonnyal rendelkező munkavállalókat.(3) A tagállamok nem írhatnak elő minimális időtartamot a munkaszerződés vagy a munkaviszony tekintetében azokra a munkavállalókra nézve, akik ezen irányelv alapján terjesztenek elő követeléseket.(4) Ez az irányelv nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy a munkavállalók védelmét kiterjesszék a fizetésképtelenség más eseteire is, például a kifizetések tényleges és tartós leállítására, amelyet az (1) bekezdésben említett eljárásoktól eltérő, a nemzeti jog rendelkezései szerinti eljárásokkal állapítanak meg.Ezek az eljárások ugyanakkor nem járnak garancianyújtási kötelezettséggel a többi tagállam intézetei számára a IIIa. szakaszban említett esetekben." ;3. a 3. és 4. cikk a következőképpen módosul:"3. cikkA tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 4. cikk alá tartozó garanciaintézetek biztosítsák a munkavállalók munkaszerződésből vagy munkaviszonyokból származó, fennálló követeléseinek a kielégítését, és amennyiben a nemzeti jog ezt előírja, a végkielégítést is a munkaviszony megszűnése esetén.A garanciaintézet által átvállalt követelések azok a fennálló fizetési követelések, amelyek a tagállamok által meghatározott időpont előtti és/vagy - adott esetben - utáni időszakra vonatkoznak.4. cikk(1) A garanciaintézetek 3. cikkben említett felelősségét a tagállamok korlátozhatják.(2) Amennyiben a tagállamok az (1) bekezdésben említett lehetőséget választják, akkor meghatározzák annak az időszaknak a hosszát, amely alatt a garanciaintézet köteles kifizetni a fennálló követeléseket. Ez az időszak azonban nem lehet rövidebb, mint a 3. cikkben említett időpont előtt és/vagy után a munkaviszony utolsó három hónapjára járó fizetési igényre vonatkozó időszak. A tagállamok ezt a három hónapos minimális időszakot beszámítják a legalább hat hónapos referencia-időszakba.A legalább 18 hónapos referencia-időszakot előíró tagállamok nyolc hétre korlátozhatják azt az időszakot, amely alatt a garanciaintézet teljesíti a fennálló követeléseket. Ebben az esetben a munkavállaló számára a legkedvezőbb időszakokat alkalmazzák a minimális időszakok kiszámítására.(3) Ezenkívül a tagállamok felső határt állapíthatnak meg a garanciaintézet által teljesítendő kifizetésekre. Ezek a felső határok nem lehetnek alacsonyabb mértékűek, mint ami szociálisan összeegyeztethető ezen irányelv szociális céljával.Amennyiben a tagállamok ezt a lehetőséget választják, tájékoztatják a Bizottságot a felső határ meghatározásának módszereiről.";4. a következő résszel egészül ki:"IIIa. SZAKASZTransznacionális esetekre vonatkozó rendelkezések8a. cikk(1) Amennyiben egy, legalább két tagállam területén tevékenykedő vállalkozás a 2. cikk (1) bekezdése szerint fizetésképtelenné válik, akkor a munkavállalók fennálló követeléseinek teljesítéséért annak a tagállamnak az intézete felelős, amelynek területén az érintett munkavállalók rendszerint dolgoztak vagy dolgoznak.(2) A munkavállalók jogainak mértékét az illetékes garanciaintézetre vonatkozó jog határozza meg.(3) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdésben említett esetekben a 2. cikk (1) bekezdésében említett fizetésképtelenségi eljárással összefüggésben hozott döntéseket - amely eljárás megindítását egy másik tagállamban kérelmezték - figyelembe vegyék a munkáltatónak az ezen irányelv szerinti fizetésképtelenségének megállapításakor.8b. cikk(1) A 8a. cikk végrehajtása céljából a tagállamok rendelkeznek az illetékes közigazgatási hatóságaik és/vagy a 3. cikkben említett garanciaintézetek között a megfelelő információk cseréjéről, lehetővé téve különösen annak a garanciaintézetnek a tájékoztatását, amely a munkavállalók fennálló követeléseinek teljesítéséért felelős.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, valamint a többi tagállamot az illetékes közigazgatási hatóságaik és/vagy a garanciaintézeteik pontos adatairól és elérhetőségéről. A Bizottság ezt az információt a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszi.";5. a 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"Ezen irányelv végrehajtása semmiféle körülmények között sem indokolhatja a tagállamok jelenlegi helyzetéhez képest történő visszalépést, valamint az irányelv hatálya alá tartozó munkavállalók általános védelmi szintjének csökkenését.";6. a 10. cikk a következő ponttal egészül ki:"c) a 3. cikkben említett fizetési kötelezettséget vagy a 7. cikkben említett garanciakötelezettséget elutasítsák vagy korlátozzák, amennyiben a munkavállaló maga vagy közeli hozzátartozóival együtt a munkáltató vállalkozása vagy üzeme jelentős részének tulajdonosa volt, és jelentős mértékben befolyásolta annak tevékenységeit.";7. a következő cikkel egészül ki:"10a. cikkA tagállamok értesítik a Bizottságot, valamint a többi tagállamot az ezen irányelv hatálya alá tartozó nemzeti fizetésképtelenségi eljárások típusáról, valamint minden velük kapcsolatos módosításról. A Bizottság ezeket a közleményeket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszi közzé.";8. a mellékletet el kell hagyni.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. október 8-a előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Az első albekezdésben említett rendelkezéseket a munkáltatók minden, e rendelkezések hatálybalépését követően jelentkező fizetésképtelensége esetében alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkA Bizottság legkésőbb 2010. október 8-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelvnek a tagállamok általi végrehajtásáról és alkalmazásáról.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. szeptember 23-án.az Európai Parlament részéről az elnök P. COX a Tanács részéről az elnök M. FISCHER BOEL1 HL C 154. E, 2001.5.29., 109. o.2 HL C 221., 2001.8.7., 110. o.3 Az Európai Parlament 2001. november 29-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2002. február 18-i közös álláspontja (HL C 119. E, 2002.5.22., 1. o.) (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és az Európai Parlament 2002. május 14-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2002. június 27-i határozata.4 HL L 283., 1980.10.28., 23. o. A legutóbb az 1994-es csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.1 HL L 14., 1998.1.20., 9. o. A legutóbb a 98/23/EK irányelvvel (HL L 131., 1998.5.5., 10. o.) módosított irányelv.2 HL L 175., 1999.7.10., 43. o.3 HL L 206., 1991.7.29., 19. o.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 95/28/EGK irányelve (1995. október 24.) egyes gépjármű-kategóriák belső kialakításában használt anyagok égési tulajdonságairól

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31995L0028

Hivatalos Lap L 281 , 23/11/1995 o. 0001 - 0030

		Az Európai Parlament és a Tanács 95/28/EGK irányelve(1995. október 24.)egyes gépjármű-kategóriák belső kialakításában használt anyagok égési tulajdonságairólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében meghatározott eljárással összhangban [3],mivel a belső piac belső határok nélküli térséget jelent, amelyben az áruk, személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgása biztosított; mivel ennek érdekében megfelelő intézkedéseket kell hozni;mivel a műszaki követelmények, amelyeknek egyes járműkategóriáknak a nemzeti jogszabályok szerint meg kell felelniük, vonatkoznak többek között az egyes gépjármű-kategóriák belső kialakításában használt anyagok égési tulajdonságaira;mivel ezek a követelmények tagállamonként eltérőek;mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam a meglévő szabályozása kiegészítéseként vagy ahelyett ugyanazokat a követelményeket vezesse be, hogy lehetővé tegye különösen az EGK-típusjóváhagyási eljárás további alkalmazását, amelyet a legutóbb a 93/81/EGK bizottsági irányelvvel módosított, a gépkocsik és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről [4] szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv határoz meg;mivel a szóban forgó irányelv a 70/156/EGK irányelvvel meghatározott EGK-típusjóváhagyási eljárás egyik külön irányelve lesz; mivel ennek megfelelően a 70/156/EGK irányelvnek a járműrendszerekre, alkatrészekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó rendelkezései erre az irányelvre is vonatkoznak;mivel megfelelő a 77/649/EGK tanácsi irányelvére [5] hivatkozni, amely az ülés vonatkoztatási pontjának (az "R pont") megállapítására szolgáló eljárás leírását tartalmazza;mivel a jármű utasainak biztonsága és a közúti közlekedésbiztonság tekintetében fontos, hogy az autóbuszok felépítményének belső kialakításához felhasznált anyagok, a lángok keletkezésének megakadályozása vagy legalábbis lassítása érdekében, megfeleljenek a minimális követelményeknek, ezáltal lehetővé téve az utasoknak, hogy tűz esetén a jármű belső terét elhagyhassák;mivel kívánatos, hogy a járművek, mint rendszerek típusjóváhagyására az irányelv értelmében további eljárásokat vezessenek be, azaz vagy a gépkocsi belső terében használt anyagok égési tulajdonságainak vizsgálata alapján, vagy az EGK-alkatrész-típusjóváhagyás alapján minden egyes szerkezeti anyagra, illetve minden egyes felszerelési részre, mint pl. az ülések, függönyök, stb., amelyeket e járművek utasterében felhasználnak, ami által az engedélyezett anyagok, illetve felszerelési részegységek szakszerű beépítését ellenőrizni kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:- "jármű": a 70/156/EGK irányelv 2. cikke szerinti bármely jármű- "alkatrész" a 70/156/EGK irányelv 2. cikke szerinti berendezés.2. cikkA tagállamok:- egy jármű felépítményének belső kialakításhoz felhasznált anyagok égési tulajdonágai alapján egy jármű EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását nem tagadhatják meg, eladását, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát nem tilthatják meg vagy nem utasíthatják el,- valamely, a járművek felépítményének belső kialakításhoz felhasznált alkatrészrész EGK-típusjóváhagyását és nemzeti típusjóváhagyását a felhasznált anyagok égési tulajdonságaival kapcsolatos indokok alapján nem utasíthatják el, és eladását vagy alkalmazását nem tilthatják meg,ha az irányelv I., IV., V. és VI. mellékletének idevágó követelményei teljesülnek.3. cikk1. A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az elfogadástól számított 18 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Az előzőekben megjelölt időponttól a tagállamok többé nem tilthatják meg az ezen irányelvnek megfelelő járművek első forgalomba helyezését vagy az alkatrészek eladását vagy felhasználását.A tagállamok ezeket a rendelkezéseket az irányelv elfogadása után 48 hónapig alkalmazzák.2. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban erre az irányelvre hivatkozni kell, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1995. október 24-én.az Európa Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökL. Atienza Serna[1] HL C 154., 1992.6.19., 4. o.[2] HL C 332., 1992.12.16., 12. o.[3] Az Európai Parlament 1992. október 29-i véleménye (C 305., 1992.11.23., 109. o). A Tanács 1994. december 8-i közös álláspontja (HL C 384., 1994.12.31., 1. o) és az Európai Parlament 1995. június 15-i határozata (HL C 166., 1995.7.3).[4] HL L 42., 1970.2.23, 1. o, az irányelv a 93/81/EGK bizottsági irányelv által módosítva (HL L 264., 1993.10.23., 20. o).[5] HL L 267., 1977.10.19., 1. o., az irányelv a 90/630/EGK bizottsági irányelv által módosítva (HL L 341., 1990.12.6, 20. o).--------------------------------------------------A MELLÉKLETEK JEGYZÉKE| | | Oldal |I. melléklet: | Hatály, fogalommeghatározások, EGK-típusjóváhagyási kérelem, EGK-típusjóváhagyás megadása, előírások, típusváltoztatások, gyártási megfelelőség, a járműbe történő beépítéssel kapcsolatos követelmények… | 292 |Függelék: | EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel minta … | 297 |II. melléklet: | Adatlapok … | 298 |1. függelék: | Adatlap (jármű) … | 298 |2. függelék: | Adatlap (alkatrész) … | 301 |III. melléklet: | EGK-típusbizonyítványok … | 303 |1. függelék: | Típusbizonyítvány (jármű) … | 303 |2. függelék: | Típusbizonyítvány (alkatrész) … | 305 |IV. melléklet: | Vizsgálat az anyagok vízszintes irányú égési sebességének megállapítására … | 307 |V. melléklet: | Vizsgálat az anyagok olvadási viselkedésének megállapítására … | 312 |VI. melléklet: | Vizsgálat az anyagok függőleges irányú égési sebességének megállapítására … | 315 |--------------------------------------------------


title: A Tanács 2006/18/EK irányelve ( 2006. február 14. ) a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kedvezményes mértéke tekintetében történő módosításáról

text:
               22.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 51/12

      A TANÁCS 2006/18/EK IRÁNYELVE

   (2006. február 14.)
   a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kedvezményes mértéke tekintetében történő módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére, (1)

   tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   mivel:

               (1)

               Lehetőséget kell biztosítani a hozzáadottérték-adó kedvezményes mértékének alkalmazására a távhőszolgáltatás terén, a földgáz- és a villamosenergia-szolgáltatáshoz hasonlóan, amelyek esetében a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (3) már biztosítja a kedvezményes adómérték alkalmazásának lehetőségét.

               (2)

               A kedvezményes adómérték hatásának jobb megértése érdekében szükség van egy, a Bizottság által készített értékelő jelentésre, amely a helyben nyújtott szolgáltatásokra alkalmazott kedvezményes adómértékek hatását vizsgálja, különösen a munkahelyteremtés, a gazdasági növekedés és a belső piac megfelelő működése tekintetében.

               (3)

               A munkaerő-igényes szolgáltatásokra alkalmazott kedvezményes adómérték-kísérletet ezért 2010. december 31-ig meg kell hosszabbítani, és lehetőséget kell biztosítani arra, hogy minden tagállam ugyanazon feltételek mellett vehessen részt benne.

               (4)

               Azok a tagállamoknak tehát, amelyek első ízben kívánnak élni a 77/388/EGK irányelv 28. cikkének (6) bekezdésében meghatározott lehetőséggel, vagy amelyek módosítani kívánják azon szolgáltatások listáját, amelyekre ezt a rendelkezést korábban alkalmazták, a kiértékelést lehetővé tevő adatokkal ellátott kérelmet szükséges benyújtaniuk a Bizottsághoz. A Bizottság előzetes értékelése nem szükséges abban az esetben, ha a tagállamok már korábban kaptak felhatalmazást, és jelentést nyújtottak be erről a Bizottsághoz.

               (5)

               A jogfolytonosság biztosítása érdekében ezt az irányelvet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni.

               (6)

               Ezen irányelv végrehajtása semmiben sem módosítja a tagállamok jogszabályi rendelkezéseit,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 77/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 12. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a (3) bekezdés b) pontja helyébe a következő szöveg lép:

                                       „b)

                                       A tagállamok csökkentett adómértéket alkalmazhatnak a földgáz-, a villamosenergia- és a távhőszolgáltatás terén, azzal a feltétellel, hogy ez nem jár a verseny torzulásának veszélyével. Az a tagállam, amely ilyen adómértéket kíván alkalmazni, előzetesen értesíti a Bizottságot. A Bizottság nyilatkozik arról, hogy fennáll-e a verseny torzulásának veszélye. Ha a Bizottság a tájékoztatás kézhezvételétől számított három hónapon belül nem nyilatkozik, akkor úgy kell tekinteni, hogy a verseny torzulásának veszélye nem áll fenn.”

                           b)

                           a (4) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Egy független gazdasági szakértői tanácsadó testület által elkészített tanulmány alapján a Bizottság legkésőbb 2007. június 30-ig átfogó értékelő jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé a helyben nyújtott szolgáltatások – ideértve az éttermi szolgáltatásokat is – terén alkalmazott kedvezményes adómértékek hatásáról, különösen a munkahelyteremtés, a gazdasági növekedés és a belső piac megfelelő működése tekintetében.”

               2.

               A 28. cikk (6) bekezdése a következőképpen módosul:

                           a)

                           az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „A Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazhat bármely tagállamot arra, hogy legkésőbb 2010. december 31-ig a 12. cikk (3) bekezdése a) pontjának harmadik albekezdése szerinti kedvezményes adómértékeket alkalmazzon a K. mellékletben meghatározott szolgáltatási kategóriák közül legfeljebb kettőre. Kivételes esetekben a tagállamot fel lehet hatalmazni arra, hogy a kedvezményes adómértéket a fent említett kategóriák közül háromra alkalmazza.”

                           b)

                           a negyedik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „Minden tagállam, amely e rendelkezés alapján 2005. december 31-ét követően kíván először kedvezményes adómértéket alkalmazni az első albekezdésben foglalt egy vagy több szolgáltatásra, 2006. március 31-ig tájékoztatja erről a Bizottságot. Továbbá a tagállam az említett időpontig tájékoztatja a Bizottságot az általa meghozni kívánt új intézkedésekkel kapcsolatos összes vonatkozó adatról, különösen a következőkről:

                                       a)

                                       az intézkedés alkalmazási köréről és az érintett szolgáltatások pontos leírásáról;

                                       b)

                                       azon adatokról, amelyek igazolják, hogy a második és harmadik albekezdésben megállapított feltételek teljesültek;

                                       c)

                                       azon adatokról, amelyek bemutatják az előirányzott intézkedés költségvetési kihatását.”

         2. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
   Ezt az irányelvet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni.
   3. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. február 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         K.-H. GRASSER

      (1)  HL C 89. E, 2004.4.14., 138. o.

      (2)  HL C 32., 2004.2.5., 113. o.

      (3)  HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2005/92/EK irányelvvel (HL L 345., 2005.12.28., 19. o.) módosított irányelv.


Fontos jogi nyilatkozat

|

31974L0060

A Tanács 74/60/EGK irányelve (1973. december 17.) a gépjárművek belső berendezéseire (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre vagy tolótetőre, az ülések háttámlájára és hátsó ülésfelületére) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

Hivatalos Lap L 038 , 11/02/1974 o. 0002 - 0021 finn különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0187  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 2 o. 0168  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0187  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0142  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0142  CS.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 ET.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 HU.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 LT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 LV.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 MT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 PL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 SK.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48 SL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 29  - 48

		A Tanács 74/60/EGK irányelve(1973. december 17.)a gépjárművek belső berendezéseire (a belső visszapillantó tükrök kivételével az utastér belső részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre vagy tolótetőre, az ülések háttámlájára és hátsó ülésfelületére) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel azok a műszaki előírások, amelyeknek az egyes országok jogszabályai szerint a gépjárműveknek meg kell felelniük, többek között az utastér védelmét szolgáló belső berendezésekre is vonatkoznak;mivel ezek az előírások tagállamonként eltérőek; mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam a meglévő szabályozása kiegészítéseként vagy azt felváltva ugyanazokat a követelményeket vezesse be, hogy lehetővé tegye különösen a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156 EGK [3] irányelvben meghatározott EGK-típusjóváhagyási eljárás további alkalmazását;mivel a belső visszapillantó tükörre vonatkozó közös előírásokat az 1971. március 1-jei tanácsi irányelv [4] tartalmazza, előírásokat kell megállapítani az utastér részeire, a kezelőszervek elrendezésére, a tetőre, a háttámlára és az ülések hátsó részeire is; mivel a továbbiakban ezeket a belső berendezésre, mindenek előtt a biztonsági övek rögzítésére, az ülések rögzítésére, a fejtámlákra, a vezetőnek baleset esetén a kormányberendezéssel szembeni védelmére és a vezérlő berendezések elrendezésére vonatkozó előírások követik;mivel a harmonizált előírásoknak csökkenteniük kell az utasok sérülésének veszélyét és a sérülések súlyosságát, és ezáltal a Közösség teljes területén biztosítani a közúti közlekedésbiztonságot;mivel a műszaki előírások tekintetében helyénvaló azokat az előírásokat átvenni, amelyeket az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága fogadott el 21. rendeletében (Egységes rendelkezések a járművek belső berendezése tekintetében történő jóváhagyásáról). Ez a rendelkezés a gépjárműalkatrészek és tartozékok minőségének jóváhagyására vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és a minőségi jóváhagyás kölcsönös elismeréséről szóló, 1958. március 20-i egyezmény mellékletét képezi,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában a "jármű" bármely olyan, a 70/156 EGK irányelv I. melléklete által meghatározott M1 kategóriájú jármű, amelyet közutakon való rendeltetésszerű használatra szántak, rendelkezik legalább négy kerékkel, és legnagyobb tervezett sebessége meghaladja a 25 km/órát.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg az adott járműtípus EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását a következő belső berendezésekkel kapcsolatos okokból:- az utastér részei, a külső visszapillantó tükör kivételével,- a kezelőszervek elrendezése,- a tető vagy tolótető,- a háttámla és az ülések hátsó része,ha ezek megfelelnek az irányelv mellékleteiben foglalt előírásoknak.3. cikkA tagállamok nem tagadhatják vagy tilthatják valamely jármű nyilvántartásba vételét, értékesítését, forgalomba helyezését vagy üzemeltetését a következő belső berendezésekkel kapcsolatos okokból:- az utastér részei, a belső visszapillantó tükör kivételével,- a kezelőszervek elrendezése,- a tető vagy tolótető,- a háttámla és az ülések hátsó része,ha ezek megfelelnek az irányelv mellékletében foglalt előírásoknak.4. cikkA típusjóváhagyást kiadó tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket, hogy értesüljön minden, az I. melléklet 2.2. pontjában említett alkatrésszel vagy jellemzővel kapcsolatos változásról. A tagállamok illetékes hatóságai döntenek arról, hogy a módosított típuson új vizsgálatokat kell-e végezni, és új jelentést kell-e készíteni. A módosítás nem engedélyezhető, ha az ilyen vizsgálat során az derül ki, hogy ezen irányelv követelményei nem teljesülnek.5. cikkA. mellékletek rendelkezéseinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása érdekében szükséges módosításokat a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i tanácsi irányelv 13. cikkében meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.6. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított tizennyolc hónapon belül megfeleljenek és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1973. december 17-én.a Tanács részérőlaz elnökI. Nørgaard[1] HL C 112., 1972.10.27., 14. o.[2] HL L 123., 1972.11.27., 32. o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[4] HL L 68., 1971.3.22., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET [1]FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM ÉS ELŐÍRÁSOK(1.) 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEzen irányelv alkalmazásában:(2.1.) 2.2. "Járműtípus" az utastér belső részei, kivéve a belső visszapillantó tükröket, a kezelőszervek elrendezése, a tető vagy tolótető, az ülések háttámlája és hátsó ülésfelület tekintetében olyan gépjárművek, amelyek nem különböznek egymástól a következő alapvető jellemzőkben:2.2.1. az utasteret alkotó felépítmény részeinek alakja és anyaga;2.2.2. a kezelőszervek elrendezése;2.3. a fej II. melléklet szerinti ütközési tartományának "vonatkozási tartománya", kivéve:2.3.1. az a tartomány, amelyet a kormányberendezést kívülről határoló, egy 127 mm széles körgyűrű felülettel kibővített körnek az előre irányban húzódó vízszintes vetülete határol; ezt a tartományt lefelé egy, a kormányberendezés alsó szélét érintő vízszintes sík határolja, ha ez utóbbi egyenesen előre irányban van állítva;2.3.2. a műszerfal felületének az a része, amely a 2.3.1. pontban meghatározott tartomány és a jármű legközelebbi belső oldalfala között fekszik; a felület e részét alulról egy, a kormányberendezés alsó szélét érintő vízszintes sík határolja;2.3.3. a szélvédő első oszlopai;2.4. "a műszerfal vonatkoztatási magassága" az a vonal, amelyet a függőleges érintő műszerfallal érintkező pontjai határoznak meg;2.5. "tető" a jármű felső része, amely a szélvédő felső szélétől a hátsó ablak felső széléig terjed, oldalát pedig az oldalfalak felső kerete határolja;2.6. "övvonal" a jármű oldalablakai átlátszó részének alsó kontúrja által meghatározott vonal;2.7. "nyitható tetejű jármű" az a jármű, amelynél bizonyos esetekben az övvonal fölött, az elülső tetőtámasz vagy a borulásvédő keret kivételével a jármű felépítményének nincs merev része;2.8. "tolótetős jármű" az a jármű, amelynél csak a tető vagy annak egy része csukható össze vagy vehető le, miközben a járműfelépítmény övvonal fölötti merev részei helyükön maradnak.3. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM3.1. Egy járműtípus EGK-típusjóváhagyása iránti kérelmet a jármű gyártója vagy annak megbízottja nyújtja be.3.2. A kérelemhez az alábbiakat kell mellékelni három példányban:- a járműtípus 2.2. pont szerinti részletes leírása,- az utastér fényképe vagy perspektivikus ábrája,- meg kell adni a jármű típusára utaló számokat és/vagy szimbólumokat.3.3. A jóváhagyási vizsgálatot végző műszaki szolgálat számára az alábbiakat kell rendelkezésre bocsátani:3.3.1. a gyártó választása szerint vagy egy olyan járművet, amely megfelel a jóváhagyandó járműnek, vagy a jármű egy részét vagy részeit, amelyek az e mellékletben megjelölt ellenőrzések és vizsgálatok szempontjából lényegesnek számítanak;3.3.2. a fent nevezett műszaki szolgálat igénye szerint a felhasznált anyagokból készült részeket vagy az anyag mintáját.(4.) 5. ELŐÍRÁSOK5.1. Az utastér elején, a műszerfal vonatkoztatási magassága felett és az első ülés H-pontjai előtt található részek, az oldalajtók kivételével5.1.1. A 2.3. pontban meghatározott vonatkoztatási tartományban nem lehetnek veszélyt hordozó egyenetlenségek vagy olyan éles peremek, amelyek előidézhetik az utasok sérülését vagy fokozhatják a sérülések súlyosságát. Az alábbi pontokban említett részek akkor tekinthetők megfelelőnek, ha teljesítik az 5.1.2–5.1.6. pontban foglalt előírásokat.5.1.2. A járműnek a vonatkoztatási tartományban elhelyezkedő részeit – kivéve azokat a részeket, amelyeknek az üvegfelületektől mért távolsága kisebb, mint 10 cm és nem tartoznak a műszerfalhoz – a III. melléklet szerint energiaelnyelésre alkalmas módon kell kialakítani. Emellett nem kell figyelembe venni a vonatkoztatási tartományban lévő azon részeket, amelyek megfelelnek az alábbi két feltételnek:- ha a III. melléklet szerinti vizsgálatnál az inga azokat a részeket is érinti, amelyek a vonatkoztatási tartományon kívül fekszenek, és- ha a vizsgálandó részek kevesebb, mint 10 cm távolságra vannak a vonatkoztatási tartományon kívül érintett részektől. Ezt a távolságot a vonatkoztatási tartomány felszínén kell mérni,a merevítést szolgáló fémrészeknek nem lehetnek előreugró éleik.5.1.3. A műszerfal alsó szélét, hacsak az nem felel meg az 5.1.2. pont szerinti előírásoknak, le kell kerekíteni; a lekerekítési sugár nem lehet kisebb 19 mm-nél.5.1.4. Azoknak a kemény anyagból készült kapcsolóknak, húzógomboknak stb., amelyek az V. melléklet szerint mérve 3,2 mm és 9,5 mm közötti távolságra nyúlnak ki a műszerfal síkjából, a legtávolabb kiálló résztől 2,5 mm-re lévő keresztmetszetben mérve legalább 2 cm2 felülettel és lekerekített szélekkel kell rendelkezniük, amelyek lekerekítés sugara nem lehet kisebb, mint 2,5 mm.5.1.5. Ha ezek a részek több, mint 9,5 mm-re nyúlnak túl a műszerfal felületén, akkor azokat úgy kell kialakítani, hogy azoknak egy sík felületű és legfeljebb 50 mm átmérőjű nyomótuskóval gyakorolt hosszanti, vízszintesen előrefelé irányuló 37,8 daN nagyságú erő hatására vagy úgy kell visszahúzódniuk a műszerfal felszínébe, hogy 9,5 mm-nél kisebb távolságra álljanak ki, vagy le kell válniuk; utóbbi esetben 9,5 mm-nél nagyobb, veszélyes kiálló rész nem maradhat vissza; a legtávolabbi kiálló ponttól legfeljebb 6,5 mm távolságban lévő keresztmetszetnek legalább 6,5 mm2 felületűnek kell lennie.5.1.6. A puha, 50 shore A-nál kisebb keménységű, de kemény támaszon elhelyezett anyagból készült kiálló részeknél az 5.1.4. és 5.1.5. pontok előírásai csak a kemény támaszokra vonatkoznak.5.2. Az utastér elején a műszerfal vonatkoztatási magassága felett és az első ülés H-pontjai előtt található részek, az oldalajtók és pedálok kivételével5.2.1. Az 5.2. pontban említett alkatrészeknek – a pedálok és rögzítéseik, valamint azon részek kivételével, amelyekkel a VI. melléklet szerint meghatározott és az ott ismertetett eljárással összhangban használt próbatest nem érintkezik – meg kell felelniük az 5.1.4-5.1.6. pont előírásainak.5.2.2. A kézifék kezelőkarját, amennyiben az a műszerfalon vagy az alatt található, úgy kell elhelyezni, hogy kiengedett állapotában, frontális ütközés estén a jármű utasait az ne érinthesse. Ha ez az előírás nem teljesül, a kézifékkar felületének meg kell felelnie az 5.3.2.3. pont előírásainak.5.2.3. A tartópolcokat és hasonló tárgyakat úgy kell megtervezni és kialakítani, hogy szilárd részeik ne rendelkezzenek kiálló élekkel; továbbá az alábbi feltételek közül legalább egynek meg kell felelniük:5.2.3.1. A jármű belseje felé irányuló résznek legalább 25 mm magasságú felülettel kell rendelkeznie, amelynek széleit legalább 3,2 mm-es sugárral kerekítették le; ennek a felületnek ezen felül a III. mellékletben meghatározott energiaelnyelésre alkalmas anyagból készült bevonattal kell rendelkeznie, valamint azt az ott meghatározottakkal összhangban kell megvizsgálni, ütközési iránynak a vízszintes hosszanti irányt kell választani.5.2.3.2. A tartópolcoknak és hasonló tárgyaknak egy függőleges tengelyű és 110 mm átmérőjű hengerrel vízszintesen hosszirányban kifejtett, előrefelé irányuló 37,8 daN nagyságú erő hatására le kell válniuk, el kell törniük vagy lényeges alakváltozást vagy helyzetváltozást kell szenvedniük anélkül, hogy a tartópolc szélén veszélyes élek keletkeznének. Ennek az erőnek minden esetben a tartópolc vagy hasonló tárgy legellenállóbb részére kell irányulnia.5.2.4. Ha a fent említett berendezések egy része 50 shore A-nál kisebb keménységű anyagból készült és azokat kemény támaszon helyezték el, akkor a fenti előírások – a III. melléklet szerinti energiaelnyelésre vonatkozó előírás kivételével – csak a kemény támaszra vonatkoznak.5.3. Az utastérnek azon keresztsík előtt elhelyezkedő belső berendezései, amely a hátsó ülésre helyezett próbabábu törzsének vonatkoztatási vonalán halad keresztül5.3.1. HatályAz 5.3.2. pont szerinti előírások a kezelő berendezések fogantyúira, emelőkajaira és gombjaira, továbbá az 5.1. és 5.2. pontban nem említett egyéb kiálló részekre vonatkoznak (lásd még az 5.3.2. pontot).5.3.2. KövetelményekHa az 5.3.1. pontban említett részeket úgy helyezték el, hogy azokat a jármű utasai érinthetik, akkor az ilyen részeknek meg kell felelniük az 5.3.2.1–5.3.4. pont előírásainak. Olyan részeknek, amelyeknek az utasok neki tudnak ütközni, azok a részek minősülnek, amelyeket egy 165 mm átmérőjű gömbbel meg lehet érinteni, és a mellső ülések legalacsonyabb H pontja fölött van az előtt a keresztsík előtt (lásd a IV. mellékletet), amely a hátsó ülésre helyezett próbabábu törzsének vonatkoztatási vonalán halad át és a 2.3.1. és 2.3.2. pontokban meghatározott területeken kívül esik.5.3.2.1. Felületüknek legalább 3,2 mm-es lekerekítési sugarú élekben kell végződniük.5.3.2.2. A kezelő berendezések karjait és gombjait úgy kell megtervezni és kialakítani, hogy vízszintes, hosszanti előre irányuló, 37,8 daN erő hatására a kiálló rész a legkedvezőtlenebb helyzetben legfeljebb 25 mm-re legyen a falfelülettől, vagy ha az említett részek leválnak vagy elhajolnak; egyik esetben sem szabad veszélyes kiálló résznek visszamaradnia.Az ablakemelő karok legfeljebb 35 mm-re állhatnak ki a felületből5.3.2.3. A kioldási helyzetben lévő kézifékkarnak és a valamelyik előremeneti fokozatnak megfelelő állásban lévő sebességváltókarnak – a 2.3.1. és 2.3.2. pontban meghatározott helyek és az első ülések H pontján keresztülmenő vízszintes sík alatti terület kivételével – olyan felülettel kell rendelkeznie, amely a vízszintes hosszirányhoz képest normál helyzetben és a legtávolabbi kiálló résztől 6,5 mm-re mérve legalább 6,5 cm2 nagyságú; a lekerekítés sugara nem lehet 3,2 mm-nél kisebb.5.3.3. Az 5.3.2.3. pont előírásai nem vonatkoznak a padlózaton elhelyezett kézifékkarra; ha a fogantyú magassága kioldott állapotban a H ponton átmenő vízszintes sík alatt van (lásd IV. melléklet).5.3.4. Ezek az előírások nem vonatkoznak a jármű egyéb, az előző bekezdésekben nem említett olyan berendezéseire, mint az ülések csúszó sínjei, az ülések vagy a háttámla állító berendezései, a biztonsági övek visszahúzói stb., ha azok az egyes ülések H pontján átmenő vízszintes sík alatt vannak, még ha az utasok valószínűleg érinthetik is a kérdéses részeknek.5.3.5. Ha az említett berendezések olyan részt tartalmaznak, amelyek 50 shore A-nál kisebb keménységű szerkezeti anyagból készülnek és egy merev támasztékon vannak elhelyezve, akkor a fent említett előírások csak a merev támasztékra érvényesek.5.4. Tető5.4.1. Hatály5.4.1.1. Az 5.4.2. pont előírásai a tető belső oldalára vonatkoznak.5.4.1.2. Ezek az előírások nem vonatkoznak azonban a tető azoknak a részeire, amelyeket egy 165 mm átmérőjű gömb nem érinthet.5.4.2. Követelmények5.4.2.1. A tető belső oldalának az utasok fölött vagy előtt lévő része nem tartalmazhat felfelé vagy lefelé irányuló, veszélyes egyenetlenségeket vagy éles peremeket. A kiálló rész szélessége nem lehet kisebb, mint annak függőleges mérete és a szélek lekerekítési sugara nem lehet kisebb, mint 5 mm. Különösen a merevítések vagy bordák lefelé irányuló kiugrásai nem lehetnek nagyobbak 19 mm-nél, és azoknak az V. mellékletnek megfelelően áramvonalasnak kell lenniük.5.4.2.2. Ha a merevítések vagy bordák nem felelnek meg az 5.4.2.1. pont követelményeinek, azokat a III. melléklet szerinti energiaelnyelésre alkalmas módon kell kialakítani.5.5. Tolótetős járművek5.5.1. Követelmények5.5.1.1. Az alábbi, valamint az 5.4. pont szerinti, tetőre vonatkozó előírások a zárt helyzetű tolótetőre vonatkoznak.5.5.1.2. A nyitásra és működtetésre szolgáló szerveknek ezen felül:olyan kialakításúaknak kell lenniük, hogy a véletlen működtetés lehetősége a lehető legnagyobb mértékben ki legyen zárva;5.5.1.2.2. lehetőleg az V. mellékletnek megfelelően áramvonalasnak kell lenniük, legalább 5 mm sugarú lekerekítésekben végződő felülettel kell rendelkezniük;5.5.1.2.3. úgy kell elhelyezni, hogy azokat nyugalmi helyzetben egy 165 mm átmérőjű gömb ne érinthesse. Ha ez a követelmény nem teljesíthető, a nyitásra és működtetésre szolgáló szerveknek nyugalmi állapotban vagy teljesen besüllyesztettnek vagy olyan kialakításúnak kell lenniük, hogy a III. melléklet szerinti, a fejalak pályához húzott érintő által meghatározott ütközési irányba ható 37,8 daN nagyságú erő hatására a kiálló rész az V. melléklet értelmében már ne legyen több 25 mm-nél arra a felületre vonatkoztatva, amelyen ezeket a szerveket elhelyezték, vagy pedig e kezelőszerveknek le kell válniuk; ez utóbbi esetben nem maradhatnak vissza veszélyes kiálló részek.5.6. Nyitható vagy tolótetős járművek5.6.1. Az 5.4. pont előírásai nyitható tetejű járművek esetén csak a borulás ellen védő keret felső részének alsó oldalára és a szélvédő keretének felső részére vonatkoznak.5.6.2. A tolótetővel rendelkező járműveknek meg kell felelniük a tolótetővel rendelkező járművekre vonatkozó 5.5. pont előírásainak.5.7. Az ülés hátsó része5.7.1. Követelmények5.7.1.1. Az ülés hátsó részének felülete nem tartalmazhat az utasok sérülésének veszélyét előidéző vagy annak súlyosságát fokozó veszélyes egyenetlenségeket vagy éles peremeket.5.7.1.2. Az 5.7.1.2.1., 5.7.1.2.2. és 5.7.1.2.3. pont előírásainak fenntartásával az első ülés háttámlájának azt a részét, amely a fej II. melléklet szerinti ütközési tartományán belül helyezkedik el, a III. melléklet szerinti energiaelnyelésre alkalmas módon kell kialakítani. A fej ütközési tartományának meghatározáshoz az első ülésnek – amennyiben az állítható – a leghátsó helyzetben kell lennie, és eközben az ülés állítható háttámláját – amennyiben a gyártó ettől eltérő módon nem rendelkezik – úgy kell beállítani, hogy annak dőlésszöge lehetőleg 25º közelében legyen.5.7.1.2.1. A különálló első üléseknél a hátsó utasok fejére vonatkozó ütközési tartomány a háttámla hátsó felső részéig, az ülések középvonalától mindkét irányban 10–10 cm-rel nyúlik túl.5.7.1.2.1.a/ [2] A fejtámlákkal ellátott üléseknél a vizsgálatokat a legmélyebb helyzetben állított fejtámlákkal és egy, a fejtámla függőleges középvonalán elhelyezkedő ponton kell elvégezni.5.7.1.2.1.b/ [3] Azoknál az üléseknél, amelyeket egyszerre több felépítménytípushoz terveztek, a fej ütközési tartományát annál a járműtípusnál kell meghatározni, amelynél az ülés leghátsó helyzete az összes típus közül a legkedvezőtlenebb; a fej ily módon meghatározott ütközési tartományát a többi típusra is megfelelőnek kell tekinteni.5.7.1.2.2. Az első sorülés tekintetében a fej ütközési tartománya azok közé a függőleges hosszanti síkok közé esik, amelyek a kívülre eső ülések középvonalától 10 cm-re – kifelé – helyezkednek el. A sorülés külső üléseinek tengelyeit a gyártónak kell megadnia.5.7.1.2.3. A fej 5.7.1.2.1. (a) és az 5.7.1.2.2. (b) pontban megadott határokon kívül fekvő ütközési tartományában, annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a fej közvetlen érintkezése az üléskeret részeivel, e részeknek kárpitozottnak és ezekben a tartományokban legalább 5 mm-es sugárral lekerekítettnek kell lenniük. E részek kialakításának a III. melléklet energiaelnyelésre vonatkozó előírásainak is meg kell felelnie.5.7.2. Ha az ülés, a fejtámlák és azok befogó támaszainak ütközési tartománya olyan részeket tartalmaz, amelyek anyagának keménysége nem éri el az 50 shore A értéket, a fenti előírások – a III. melléklet energiaelnyelésre alkalmas kialakításra vonatkozó előírásainak kivételével – csak a kemény részekre vonatkoznak. Ezek az előírások nem vonatkoznak a hátsó ülésre, az oldalra vagy hátrafelé néző, egymásnak háttal elhelyezett, valamint a lehajtható ülésre.5.8. Az 5. pont előírásai az 5.1–5.7. pontban foglaltak értelmében – a felerősítés helyétől függően – azokra a fentiekben nem említett berendezési tárgyakra is vonatkoznak, amelyeket a járműben ülők érinthetnek. Ha e berendezési tárgyak ilyen részei olyan anyagból készültek, amelynek keménysége nem éri el az 50 shore A értéket, és amelyek kemény anyagú támaszokon vannak elhelyezve, az említett előírások csak a kemény anyagú támaszokra vonatkoznak.[1] E melléklet szövege alapvetően megfelel az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága 21. rendeletében foglaltaknak. Különösképpen a pontok felosztása azonos. Azon pontok száma, amelyeknek ebben a mellékletben nincs megfelelőjük, zárójelben van megadva.[2] Ezt a bekezdést a 21. rendelet nem tartalmazza.[3] Ezt a bekezdést a 21. rendelet nem tartalmazza.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA FEJ ÜTKÖZÉSI TARTOMÁNYÁNAK MEGHATÁROZÁSA1. A fej felütközési tartománya magában foglalja a jármű belsejében lévő valamennyi olyan üvegezetlen felületet, amely állandó érintkezésbe tud lépni egy, a vizsgálati berendezés részét képező, 165 mm átmérőjű, gömb alakú fejjel, amely egy olyan vizsgálati berendezés részét képezi, amelynél a csípő csuklópontja és a fej tetőpontja közötti távolság 736 mm és 840 mm között fokozatmentesen állítható.2. A nevezett tartományt az alábbi eljárással, vagy azzal azonos értékű grafikai ábrázolással kell meghatározni:2.1. A vizsgálati berendezés csuklópontját valamennyi, a gyártó által megadott üléshelyzetre vonatkoztatva az alábbiak szerint kell elhelyezni:2.1.1. hosszirányban állítható üléseknél2.1.1.1. a H-pontban (lásd IV. melléklet) és2.1.1.2. egy olyan pontban, amely vízszintes irányban 127 mm-re a H-pont előtt van vagy 19 mm-es vagy pedig olyan magasságban, amely magasságváltozást a H-pont 127 mm-re előre történő eltolása okoz;2.1.2. hosszirányban nem állítható üléseknél az adott ülés H-pontjában.2.2. A csuklópont és a fej tetőpontja közötti távolság minden olyan értékére, amely a jármű belső méretein belül a vizsgálati berendezéssel mérhető, valamennyi, a H-pont előtt elhelyezkedő és a szélvédő alsó széle alá eső érintkezési pontot meg kell határozni.2.3. Ha a fenti beállítások esetében nem adódik érintkezési pont, a lehetséges érintkezési pontok függőleges síkba eső ívét egy függőlegesen álló vizsgálati berendezés előre és lefelé döntésével kell meghatározni úgy, hogy e berendezést az ülés H-pontján áthaladó, a jármű hosszanti függőleges síkjára merőleges függőleges síkra legalább 90º-ig el kell mozgatni.3. "Érintkezési pontok" azok a pontok, melyekben a vizsgálati berendezés feje a jármű belsejének egy részét érinti. A lefelé irányuló mozgás legszélső helyzete az, amelyben a fej a H-pont fölött 25,4 mm-re lévő vízszintes síkot érinti.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETAZ ENERGIAELNYELÉSRE ALKALMAS ANYAGOK VIZSGÁLATI MÓDSZERE1. VIZSGÁLATI ELRENDEZÉS, VIZSGÁLÓKÉSZÜLÉK, VIZSGÁLATI MÓDSZER1.1. A vizsgálati elrendezés1.1.1. Az energiaelnyelésre alkalmas anyagot azon a hordozó szerkezeti részen elhelyezve kell vizsgálni, amelyre a járműben is fel van szerelve. A vizsgálatot lehetőség szerint közvetlenül a felépítményen kell elvégezni. Ezt a szerkezeti részt vagy felépítményt úgy kell a vizsgált helyén rögzíteni, hogy az ütközés következtében az ne mozdulhasson el.1.1.2. A gyártó megbízására azonban a szerkezeti részt olyan készüléken is el lehet helyezni, mely a jármű belső szerkezetét szimulálja, feltéve hogy a szerkezeti részből és készülékből összeállított vizsgálati csoport azonos geometriai elrendezésű azzal a szerkezeti csoporttal, amely ebből a részből és az ezt hordozó szerkezeti részből van összeállítva, és alaktartóssága nem kisebb, energiaelnyelő kapacitása pedig nem nagyobb, mint a tényleges szerkezeti csoporté.1.2. Vizsgáló készülék1.2.1. A készülék egy golyós csapágyazású ingából áll, amelynek a becsapódási középpontjára redukált tömege [1] 6,8 kg. Az inga szabad vége egy 165 mm átmérőjű merev fejformából áll, amelynek középpontja egybeesik az inga becsapódási középpontjával.1.2.2. Az inga fején két gyorsulás- és egy sebességérzékelőt kell elhelyezni, amelyek meg tudják mérni az ütközés irányába eső értékeket.1.3. Regisztráló műszerekA regisztráló műszerekkel az alábbi pontosságú mérések végezhetők:1.3.1. Gyorsulás:- pontosság: = a tényleges érték ± 5 %-a- frekvenciatartomány: = 1000 Hz-ig,- keresztérzékenység: = kisebb, mint a legalacsonyabb skálaérték 5 %-a,1.3.2. Sebesség- pontosság: = a tényleges érték ± 2,5 %-a,- érzékenység: = 0,5 km/h1.3.3. Az ingafejen a vizsgálati komponens benyomódása:- pontosság: = a tényleges érték ± 5 %-a,- érzékenység: = 1 mm1.3.4. Az idő mérése:- a műszereknek a teljes folyamatot egy ezredmásodperc leolvasási pontossággal kell regisztrálniuk,- a fejforma és a vizsgálandó rész közötti első érintkezést a vizsgálat kiértékelése céljából az ütközési folyamat felvételén meg kell jelölni.1.4. A vizsgálati módszer1.4.1. A becsapódás irányát a vizsgálandó felület valamennyi becsapódási pontján a II. melléklet szerinti vizsgálati berendezés fejének pályájához húzott érintő határozza meg.1.4.2. Ha a becsapódás iránya és a becsapódási pontban a felszínre bocsátott merőleges közötti szög kisebb, mint 5°, a vizsgálatot úgy kell elvégezni, hogy az inga becsapódási középpontjának pályához húzott érintő egybeessen az 1.4.1. pontban meghatározott iránnyal. Az inga fejének 24,1 km/h sebességgel kell a vizsgálandó résznek ütköznie; ezt a sebességet az inga saját lendületével vagy kiegészítő hajtás alkalmazásával kell elérni.1.4.3. Ha a becsapódás iránya és a becsapódási pontban a felszínre bocsátott merőleges közötti szög nagyobb, mint 5º, a vizsgálatot oly módon is, el lehet végezni, hogy az inga becsapódási középpontjának pályájához húzott érintő egybeessen a becsapódási pontra húzott merőlegessel. A vizsgálati sebességet ezután az 1.4.2. pontban előírt normál sebességkomponens értékére kell csökkenteni.2. EREDMÉNYEKA fent ismertetett módszerrel elvégzett vizsgálatoknál a vizsgálati berendezés fejének lassulása a több, mint 3 milliszekundumos, megszakítás nélküli időtartam alatt nem lépheti túl a 80 g értéket. A megállapítandó lassulásérték a két lassulásmérőről leolvasott érték átlaga.3. AZONOS ÉRTÉKŰ MÓDSZEREK3.1 Azonos értékű vizsgálati módszerek azzal a feltétellel megengedettek, hogy azok során elérhetők a 2. bekezdésben ismertetett eredmények.3.2. Az 1. bekezdésben leírt vizsgálati módszertől eltérő módszer egyenértékűségét annak kell igazolnia, aki a módszert alkalmazza.[1] Megjegyzés:Az inga "mr" redukált tömegét a becsapódási középpont és a tengely között "a" távolság, a súlypont és a tengely között "l" távolság, valamint az inga "m" össztömegének adataiból az mr = m la képlettel lehet kiszámolni.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETELJÁRÁS A H-PONT MEGHATÁROZÁSÁRA, AZ R-PONT ÉS A H-PONT RELATÍV HELYZETÉNEK ELLENŐRZÉSE1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1 A H-pont, a jármű utasterében ülő személy helyzetét jellemző, a függőleges hosszanti síkban elhelyezkedő pont, amelyen a próbabábu által reprezentált emberi test combjai és törzse közötti elméleti forgástengely áthalad.1.2. Az R-pont vagy "az ülés vonatkoztatási pontja" a gyártó által megadott az a vonatkoztatási pont;1.2.1. amely meghatározza a leghátsó, normál vezetési vagy utazási pozíciót a járműben a gyártó által biztosított üléseken;1.2.2. amelynek koordinátái a jármű tervezett szerkezetéhez képest meghatározottak;1.2.3. amely szimulálja az emberi felsőtest és combok forgáspontjának a pozícióját (H-pont).2. A H-PONTOK MEGHATÁROZÁSA2.1. A H-pontot a gyártó által kivitelezett minden egyes ülőhelyre meg kell határozni. Ha az ülőhelyeket azonos sorban elhelyezkedőnek lehet tekinteni (sorülés, egybevágó ülések stb.), minden egyes üléssorra csak egy H-pontot kell meghatározni, amelynek során a 3. pontban leírt próbabábut olyan helyre kell helyezni, amely az adott sorra tipikusnak tekinthető. Ez a hely2.1.1. az első üléssorban a vezetőülés,2.1.2. a hátsó sor(ok)ban pedig az egyik külső ülés.2.2. A H-pont meghatározásához az adott ülést a gyártó által tervezett utazási és vezetési pozíció legalacsonyabb és leghátsó helyzetébe kell állítani; az állítható dőlésszögű háttámlát a próbabábúnak az alábbi 3. pontban megadott függőleges referenciavonalához képest lehetőleg 25º körüli tényleges hátradőlésbe kell beállítani, ha a gyártó másként nem rendelkezik.3. A PRÓBABÁBU LEÍRÁSA3.1. A vizsgálathoz olyan háromdimenziós próbabábut kell használni, amelynek mérete és alakja egy közepes magasságú felnőtt férfiének felel meg. Ezt a próbabábut a melléklet függelékének 1. és 2. ábrája mutatja.3.2. A próbabábu az alábbiakból áll:3.2.1. két olyan részből, amelyek közül az egyik a hátnak, a másik pedig a test ülőfelületének felel meg, és amelyeket egy, a törzs és a combok közötti forgástengelynek megfelelő tengely csuklósan köt össze egymással. E tengelynek az ülőhely hosszanti középsíkjával való metszéspontja adja a H-pontot;3.2.2. két olyan részből, amelyek a lábaknak felelnek meg, és amelyek az ülőfelületnek megfelelő résszel csuklósan vannak összekötve;3.2.3. két olyan részből, amelyek a lábfejeknek felelnek meg, és amelyeket a lábszárakkal a bokának megfelelő csuklók kötnek össze;3.2.4. ezenfelül az ülőfelületnek megfelelő rész a keresztirányú dőlés beállításához szolgáló libellával van ellátva.3.3. 3.3. Az egyes testrészek tömegének megfelelő terhelősúlyokat a mindenkori súlypontnak megfelelő helyeken úgy kell elhelyezni, hogy a próbabábu teljes tömege 75 kg ± 1 % legyen. A súlyokról a melléklet függelékének 2. ábrájához tartozó táblázat közöl részletes adatokat.4. A PRÓBABÁBU BEÁLLÍTÁSAA háromdimenziós szabványos bábut az alábbi módon kell beállítani:4.1. a járművet vízszintes helyzetbe kell állítani; az üléseket a 2.2. pontban leírtak szerint kell beállítani.4.2. A próbabábu helyes beállításának megkönnyítésére a vizsgálandó ülést egy textilanyaggal kell leteríteni.4.3. A próbabábut úgy kell az adott ülésen elhelyezni, hogy a csukló tengelye derékszöget zárjon be a jármű hosszanti középsíkjával.4.4. A próbabábu lábfejeit az alábbi módon kell elhelyezni:4.4.1. első ülés esetén a lábfejeket úgy kell elhelyezni, hogy a próbabábu ülőfelülete a keresztirányú dőlés beállításához szolgáló libella szerint újra vízszintes legyen;4.4.2. hátsó ülés esetén a lábfejeknek, ha lehetséges, érinteniük kell az első ülést. Ha a lábfejek ekkor a padló különböző magasságú részein helyezkednek el, az első ülést elsőként érintő lábfejet kell vonatkoztatási pontnak tekinteni, a második lábfejet pedig úgy kell elhelyezni, hogy a szabványos bábu ülőfelülete a keresztirányú dőlésének a beállítására szolgáló libella szerint újra vízszintes legyen;4.4.3. egy középső ülőhely H-pontjának meghatározásához az egyik lábfejet a kardán alagút jobb, a másikat a bal oldalára kell helyezni.4.5. A terhelősúlyok lábszárakra való felhelyezése után, a próbabábu ülőfelületét a keresztirányú dőlés beállítására szolgáló libella szerint újra vízszintes helyzetbe kell állítani; a combok terhelősúlyait az ülőfelületnek megfelelő részre kell felhelyezni.4.6. A próbabábut a térdcsukló tengelyének segítségével el kell távolítani a háttámlától; a hátnak előre kell dőlnie. A próbabábut úgy kell ismét visszahelyezni az ülésbe, hogy ülőfelületét ütközésig hátra kell tolni; azután kell a próbabábu hátát újra a háttámlához dönteni.4.7. A próbabábura vízszintes irányban kétszer egymás után egy 10 daN ± 1 daN nagyságú erőt kell kifejteni. Az erő irányát és támadáspontját a függelék 2. ábráján egy fekete nyíl jelzi.4.8. A terhelősúlyoknak az ülőfelület jobb és bal oldalára történő felhelyezése után a törzs terhelősúlyait kell felhelyezni. A próbabábu keresztirányú dőlésének a beállítására szolgáló libellának vízszintes helyzetet kell mutatnia.4.9. A próbabábu keresztirányú dőlésének beállítására szolgáló libella vízszintes helyzetének megtartásával a hátat – a háttámlával való súrlódás elkerülése érdekében – előre kell dönteni addig, míg a törzs terhelősúlyai a H-pont fölé nem kerülnek.4.10. A beállítás befejezéséhez a próbabábu hátát óvatosan az eredeti helyzetébe kell visszaállítani. A próbabábu keresztirányú dőlésének beállítására szolgáló libellának vízszintesnek kell lennie. Ellenkező esetben a fenti eljárást meg kell ismételni.5. EREDMÉNYEK5.1. Ha a bábut a fenti 4. pont szerint állították be, az ülés H pontja egybeesik a bábu H pontjával5.2. A H-pont minden koordinátáját a lehető legpontosabban le kell mérni. Ugyanez vonatkozik az utastér jellemző pontjaira is. Ezeknek a pontoknak a jármű hosszanti középsíkjára eső vetületét egy diagramra kell nyomtatni.6. AZ R-PONT H-PONTHOZ VISZONYÍTOTT HELYZETÉNEK VIZSGÁLATA6.1. A H-pont 5.2. pont szerinti méréseinek eredményeit össze kell hasonlítani a jármű gyártója által megadott R-pont koordinátáival.6.2. A szóban forgó beálltáshoz az R-pontnak a H-ponthoz viszonyított helyzete akkor tekinthető megfelelőnek, ha a H-pont koordinátái egy olyan hosszirányú téglalapban fekszenek, amelynek vízszintes oldalai 30 mm, függőleges oldalai 20 mm hosszúak, és melynek átlói az R-pontban metszik egymást. Ha ezek a feltételek teljesülnek, az R-pontot kell a vizsgálatához felhasználni; szükség esetén a próbabábu helyzetét úgy kell korrigálni, hogy a H-pont az R-ponttal essen egybe.6.3. Ha a H-pont nem a 6.2. pontban említett hosszirányú téglalapban fekszik, akkor a H-pont további két meghatározására (tehát összesen három meghatározásra) van szükség. Ha e három, ily módon elért eredmény közül kettő megfelel az előírásoknak, a vizsgálat eredménye megfelelőnek tekintendő.6.4. Ha a három közül legalább két vizsgálati eredmény nem a 6.2. pontban említett hosszirányú téglalapban fekszik, a vizsgálati eredmény nem megfelelő.6.5. A 6.4. pont szerinti esetben vagy, ha a vizsgálatot a gyártónak az R-pont helyzetére vonatkozó adatai hiányában nem lehetett elvégezni, a H-pont meghatározására szolgáló három eredmény átlaga minden olyan esetben alkalmazható, ahol az irányelv az R-pontot említi.6.6. A sorozat egy járművének az ellenőrzése esetén az R-pontnak a H-ponthoz viszonyított helyzetének vizsgálatához a 6.2. pont szerinti téglalapot egy 50 mm oldalhosszúságú négyzettel kell helyettesíteni.--------------------------------------------------V. MELLÉKLETA KIÁLLÓ RÉSZEK MÉRÉSÉNEK MÓDSZERE1. Egy, a jármű falán elhelyezett szerkezeti rész kinyúlásának meghatározásához az adott szerkezeti résszel való első érintkezési pontból kiindulva egy 165 mm átmérőjű gömböt kell végiggörgetni úgy, hogy az állandó érintkezésben legyen az adott szerkezeti résszel;A dőlést a gömbnek a felületre merőleges középpontjától mért "y" változó és a felülettel párhuzamos, ugyanattól a középponttól mért "x" változó közötti kapcsolat adja.A forma akkor tekintendő áramvonalasnak, ha a vízszintes hosszirányú dőlés 1º-nál kisebb. Ha a dőlés 1º-nál nagyobb, vagy azzal megegyező, a kiálló rész értékét az "y" határozza meg.Ha a falak, szerkezeti részek stb. 50 shore A-nál kisebb keménységű anyaggal vannak bevonva, akkor az ilyen anyagokat a formák és kiálló részek meghatározásához a fentiekben leírt eljárás végrehajtása előtt el kell távolítani.2. A vonatkoztatási tartományon belül található kapcsolók, húzógombok, stb. kinyúlását az alábbiakban ismertetett készülékkel és módszerrel kell mérni:2.1. Készülék2.1.1. A kiálló rész mérésére szolgáló készülék egy 165 mm átmérőjű félgömb alakú fejből áll, amelyben egy 50 mm átmérőjű csúszó vezetőcsap található.2.1.2. A csap vízszintes előlapjának és a fej szélének egymáshoz viszonyított helyzetei egy skálán jelennek meg, ahol a készüléknek a vizsgálati tárgyról történő levétele után egy mozgó mutató jelzi a mindenkor mért legnagyobb értéket. A legkisebb mérési tartományának legalább 30 mm-nek, a skálának pedig fél milliméteres osztásúnak kell lennie; hogy a kérdéses kiálló rész méreteit is jelezni tudja.2.1.3. Kalibrálás:2.1.3.1. A készüléket egy sík felületre kell helyezni úgy, hogy a készülék tengelye arra merőleges legyen. A skálát akkor kell nullára állítani, amikor a csap vízszintes előlapja megérinti a felületet.2.1.3.2. A csap vízszintes előlapja és a rányomódó felület között 10 mm-es távolságot kell hagyni; ellenőrizni kell, hogy a mutató ezt az értéket mutatja-e.2.1.4. Az 1. ábra a kiálló rész mérésére szolgáló készüléket mutatja.2.2. Vizsgálati módszer2.2.1. A csapot annyira kell visszahúzni, hogy a fejformában üres tér keletkezzen; a mutatót a csappal érintkezésbe kell hozni.2.2.2. A készüléket legfeljebb 2 daN erővel úgy kell a mérendő kiálló részre ráhelyezni, hogy a fej a körülötte lévő anyag lehető legnagyobb felületével érintkezzen.2.2.3. A csapot addig kell előrefelé mozgatni, míg hozzá nem ér a mérendő kiálló részhez. A kiugrás értékét a skáláról kell leolvasni.2.2.4. A készülék fejét úgy kell beállítani, hogy a legnagyobb kiugrást érjük el. Ezt az értéket rögzíteni kell.2.2.5. Ha két vagy több kezelőszerv olyan közel van egymáshoz, hogy azokhoz a csap vagy a fej egyszerre hozzáér, az alábbiak szerint kell eljárni:2.2.5.1. Az olyan több részből álló kezelőszerveket, amelyek a fej üregébe egyidejűleg bevezethetők, egyetlen kiálló részként kell kezelni.2.2.5.2. Ha egy normál vizsgálatot más kezelőszervnek a vizsgálófejjel való érintkezése akadályoz, a vizsgálatot azok eltávolítása után kell elvégezni. Ezt követően újra vissza kell őket helyezni, és egymás után megvizsgálni úgy, hogy szükség esetén a vizsgált megkönnyítése érdekében más kezelőszerveket is el kell távolítani.--------------------------------------------------VI. MELLÉKLETVIZSGÁLÓ KÉSZÜLÉK ÉS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS AZ I. MELLÉKLET 5.2.1. PONTJÁNAK ALKALMAZÁSÁHOZAzokat a szerkezeti részeket (kapcsolók, húzógombok stb.), amelyeket az alábbi módszerrel és az alábbiakban ismertetett vizsgálótesttel meg lehet érinteni, úgy kell tekinteni, hogy azoknak az utasok térde nekiütközhet:1. VizsgálókészülékA vizsgálókészülék vázlata:+++++ TIFF +++++2. Vizsgálati módszerA vizsgálótest minden, a műszerfal vonatkoztatási magassága alatti helyzetbe helyezhető úgy, hogy- az XX’ sík párhuzamos maradjon a jármű hosszanti középsíkjával,- az X tengely a vízszinteshez képest fel és le 30°-kal forgatható.3. A vizsgálat elvégzése előtt minden, az 50 shore A keménységet el nem érő anyagot el kell távolítani.--------------------------------------------------