title: A Tanács 96/26/EK irányelve (1996. április 29.) a belföldi és nemzetközi közlekedés terén a közúti árufuvarozói és személyszállítói szakma gyakorlásának engedélyezéséről, valamint e személyek szabad letelepedéshez való joga gyakorlásának előmozdítása érdekében az oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0026

Hivatalos Lap L 124 , 23/05/1996 o. 0001 - 0010

		A Tanács 96/26/EK irányelve(1996. április 29.)a belföldi és nemzetközi közlekedés terén a közúti árufuvarozói és személyszállítói szakma gyakorlásának engedélyezéséről, valamint e személyek szabad letelepedéshez való joga gyakorlásának előmozdítása érdekében az oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság javaslatára [2],a Szerződés 189c. cikkében említett eljárásnak megfelelően [3],mivel a belföldi és nemzetközi közlekedés terén a közúti árufuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezéséről szóló 1974. november 12-i 74/561/EGK tanácsi irányelv [4], a belföldi és nemzetközi közlekedés terén a közúti személyszállítói szakmába történő bejutásról szóló 1974. november 12-i 74/562/EGK tanácsi irányelv [5] és az árufuvarozói és közúti személyszállítói oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerését célzó, illetve az e fuvarozók szabad letelepedéshez való joga hatékony gyakorlására irányuló intézkedéseket tartalmazó 1977. december 12-i 77/796/EGK tanácsi irányelv [6] több alkalommal lényegesen módosult; mivel ésszerűségi és érthetőségi megfontolásokból a fenti irányelveket egyetlen szövegbe kell egységesíteni;mivel a fuvarozási piac megszervezése a Szerződésben meghatározott közös fuvarozási politika megvalósításának egyik lényeges tényezője;mivel a közúti árufuvarozói vagy közúti személyszállítói (a továbbiakban: "közúti fuvarozói") szakma gyakorlása feltételeinek összehangolására irányuló intézkedések elfogadása valószínűleg kedvezően hat ezen közúti fuvarozók szabad letelepedéshez való jogának gyakorlására;mivel a belföldi és nemzetközi közlekedés terén a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezésére vonatkozó általános szabályok kialakítására van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a fuvarozók magasabb képzettséggel rendelkezzenek, hozzájárulva ezzel a piac racionalizálásához, a felhasználók, a fuvarozók és a gazdaság egészének nyújtott szolgáltatás minőségének javításához, valamint a nagyobb közúti biztonság érdekében;mivel ezért a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezésére vonatkozó szabályoknak ki kell terjedniük a fuvarozók jó üzleti hírnevére, pénzügyi helyzetére és szakmai alkalmasságára;mivel azonban ezen általános szabályok közé nem szükséges bevonni a fuvarozás bizonyos, korlátozott gazdasági jelentőséggel bíró fajtáit;mivel 1993. január 1-je óta a határokon átnyúló közúti fuvarozás piacára történő bejutást a minőségi szempontok alapján kiállított közösségi engedélyek rendszere szabályozza;mivel a jó üzleti hírnévre vonatkozó követelmény szempontjából a piac hatékony átszervezése érdekében a közúti fuvarozói szakma folytatásának engedélyezését egységesen olyan feltételekhez kötik, hogy a kérelmező ne legyen elítélve súlyos bűncselekményért, beleértve a gazdasági jellegű bűncselekményeket, ne legyen alkalmatlannak nyilvánítva a szakma folytatására, valamint feleljen meg a közúti fuvarozói szakmára vonatkozó előírásoknak;mivel a megfelelő pénzügyi helyzetre vonatkozó követelmény szempontjából, különösen annak biztosítására, hogy a különböző tagállamokban azonos elbánásban részesüljenek a vállalkozások, bizonyos szempontokat kell meghatározni, amelyeknek a közúti fuvarozók meg kell feleljenek;mivel a jó üzleti hírnévre és a megfelelő pénzügyi helyzetre vonatkozó követelmény szempontjából célszerű volna a közúti fuvarozó származási országa hatáskörrel rendelkező hatósága, illetve az érkezési országa hatáskörrel rendelkező hatósága által kiállított okiratokat megfelelő bizonyítékként elismerni a szóban forgó tevékenység fogadó tagállamban való folytatásának engedélyezéséhez;mivel a szakmai alkalmasságra vonatkozó követelmény szempontjából célszerű előírni azt, hogy a közúti fuvarozójelölt írásbeli vizsgán mutassa meg szakmai alkalmasságát, de a tagállamok kivételt tehetnek azokkal a kérelmezőkkel, akik igazolni tudják megfelelő gyakorlati tapasztalat meglétét;mivel a szakmai alkalmasságra vonatkozó követelmény szempontjából a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezéséről szóló közösségi rendelkezések alapján kiállított engedélyeket a fogadó tagállamnak megfelelő bizonyítékként kell elfogadnia;mivel rendelkezéseket kell elfogadni a tagállamok közötti kölcsönös segítségnyújtás rendszeréről ezen irányelv alkalmazása terén;mivel ez az irányelv nem érinti a tagállamoknak a II. melléklet B. részében szereplő irányelvek végrehajtására vagy alkalmazására vonatkozó kötelezettségeit,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. CÍMA közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezése1. cikk(1) A közúti fuvarozói és közúti személyszállítói szakma gyakorlásának engedélyezésére a tagállamok által az ezen irányelvben szereplő egységes szabályokkal összhangban elfogadott rendelkezések vonatkoznak.(2) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:"a közúti árufuvarozói szakma"  bármely vállalkozás által díjazás ellenében gépjárművel vagy járműszerelvénnyel végzett árufuvarozási tevékenység,"a közúti személyszállítói szakma"  bármely vállalkozás által – a vezetőt is beleértve – kilenc főt meghaladó befogadóképességűnek gyártott és felszerelt, és erre a célra szolgáló gépjárművekkel végzett közcélú vagy meghatározott utascsoportokra kiterjedő, a szállított személyek vagy a szállítás szervezője által megfizetett személyszállítási szolgáltatás,"a vállalkozás"  bármely természetes személy, nyereségérdekelt vagy non-profit jogi személy, bármely nyereségérdekelt, illetve non-profit szövetség vagy személyek jogi személyiség nélküli csoportja, valamint bármely saját jogi személyiséggel rendelkező vagy egy jogi személyiséggel rendelkező hatóságtól függő hivatalos testület.2. cikk(1) Ezen irányelv nem vonatkozik azokra a vállalkozásokra, amelyek a közúti árufuvarozást 3,5 tonnát meg nem haladó megengedett hasznos terhelésű, vagy 6 tonnát meg nem haladó összsúlyú járművekkel végzik. A tagállamok azonban csökkenthetik a fenti határértékeket a fuvarozási kategóriák mindegyike vagy némelyike tekintetében.(2) A tagállamok a Bizottsággal történt konzultációt követően mentesíthetik ezen irányelv összes vagy néhány rendelkezésének hatálya alól azokat a kizárólag a belföldi fuvarozással foglalkozó közúti fuvarozási vállalkozásaikat, amelyek csak csekély hatással vannak a fuvarozási piacra az alábbi tényezők miatt:- a fuvarozott termékek jellege miatt, vagy- a fuvarozás kis távolsága miatt.Előre nem látható körülmények fennállása esetén a tagállamok időszakos mentességet biztosíthatnak a Bizottsággal folytatott konzultáció befejezéséig.(3) A tagállamok a Bizottsággal történt konzultációt követően mentesíthetik ezen irányelv összes vagy néhány rendelkezése alól azokat a kizárólag bizonyos nem kereskedelmi célú közúti személyszállítási szolgáltatásokkal foglalkozó vagy a személyszállításon kívül egyéb főfoglalkozással rendelkező vállalkozásokat, amennyiben az azok által folytatott fuvarozási tevékenység csak csekély hatással van a fuvarozási piacra.3. cikk(1) Azok a vállalkozások, amelyek közúti személyszállítói szakmát kívánnak folytatni:a) jó üzleti hírnévvel rendelkeznek;b) megfelelő pénzügyi helyzettel rendelkeznek;c) megfelelnek a szakmai alkalmassággal kapcsolatos követelményeknek.Amennyiben a jelentkező egy természetes személy, és nem felel meg a c) pont szerinti előírásnak, a hatáskörrel rendelkező hatóságok ettől függetlenül engedélyezhetik számára a közúti fuvarozói szakma folytatását, amennyiben a hatóságok számára megjelöl egy olyan személyt, aki teljesíti az a) és c) pont szerinti feltételeket, és aki folyamatosan és hatékonyan irányítja a vállalkozás fuvarozási tevékenységét.Amennyiben a jelentkező nem természetes személy:- azoknak a személyeknek, akik folyamatosan és hatékonyan irányítják a vállalkozás fuvarozási tevékenységét, meg kell felelniük az a) pont szerinti követelménynek. A tagállamok megkövetelhetik, hogy a vállalkozás többi tagja is feleljen meg ennek a követelménynek,- a c) pont szerinti követelményt az első francia bekezdésben említett személynek vagy személyeknek kell teljesíteniük.(2) A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyeket a területükön bejegyzett vállalkozásoknak a jó üzleti hírnévre vonatkozó követelménynek való megfeleléshez teljesíteniük kell.A tagállamok biztosítják, hogy a fenti követelmény ne minősüljön teljesítettnek abban az esetben, ha azt a személyt, akinek meg kell felelnie az (1) bekezdés szerinti feltételnek:a) jogerősen elítélték súlyos bűncselekmény elkövetése miatt, beleértve a gazdasági jellegű vétségeket is, bűnösnek lett nyilvánítva;b) jogerősen elmarasztalták, mert valamely hatályban lévő szabály alapján nem alkalmas a közúti fuvarozói szakma folytatására;c) jogerősen elmarasztalták az alábbiakra vonatkozó hatályban lévő szabályok súlyos és ismételt megszegése miatt:- a szakma fizetési és foglalkoztatási feltételei, vagy- a közúti árufuvarozásra vagy közúti személyszállításra, különösen a gépjárművezetők vezetési és pihenési idejére, a haszongépjárművek súlyára és méretére, a közúti biztonságra és járműbiztonságra vonatkozó szabályok.Az a), b) és c) pont szerinti esetekben a jó üzleti hírnévre vonatkozó követelmény addig nem teljesül, ameddig a fennálló nemzeti vonatkozású rendelkezések alapján valamilyen rehabilitációs vagy azzal egyenértékű hatású intézkedés nem történik.(3) a) A megfelelő pénzügyi helyzet a vállalkozás megfelelő alapításához és megfelelő irányításához elégséges források meglétét jelenti.b) A pénzügyi helyzet értékelése céljából a hatáskörrel rendelkező hatóság az alábbiakat veszi figyelembe: amennyiben rendelkezésre áll, a vállalkozás éves beszámolói; a rendelkezésre álló fedezet, beleértve a bankbetétet, folyószámlahitelt és kölcsönlehetőségeket; a tárgyi eszközöket, beleértve a vállalkozás számára fedezet biztosítására rendelkezésre álló vagyontárgyak; költségek, beleértve a beszerzési költségek, vagy a járművek, helyiségek, üzemek és berendezések első részletfizetése, illetve a működő tőke.c) A vállalkozásnak legalább az alábbi tőkével és tartalékkal kell rendelkeznie:- használatban lévő járművenként 3000 ECU, vagy- a vállalkozás által a közúti árufuvarozásra használt jármű megengedett maximális összsúlyának tonnáiként 150 ECU, vagy- a vállalkozás által a közúti személyszállításra használt jármű üléseiként 150 ECU,a fentiek közül az alacsonyabb összegű.A tagállamok eltérhetnek az első albekezdéstől azoknak a közúti fuvarozási vállalkozásoknak az esetében, amelyek kizárólag belföldi piacon végzik tevékenységüket.d) Az a), b) és c) pontok tekintetében a hatáskörrel rendelkező hatóság elfogadhatja a pénzügyi helyzet bizonyítékaként egy bank vagy egyéb megfelelő minősítéssel rendelkező szervezet által kiadott tanúsítványt vagy biztosítékot. Ezek az tanúsítványok vagy biztosítékok bankgarancia formájában vagy bármely más ehhez hasonló módon adhatók ki.e) A b), c) és a d) pontok csak azokra a vállalkozásokra vonatkoznak, amelyek számára valamely tagállamban 1990. január 1-jétől kezdődően a nemzeti jogszabályok alapján engedélyezték a közúti fuvarozói szakma folytatását.(4) A szakmai alkalmasságra vonatkozó feltétel a megszerzett ismereteknek egy írásbeli vizsga keretében történő bizonyítását jelenti, amely történhet egy feleletválasztós vizsga keretében az I. melléklet szerinti tárgyakban, amelyet minden tagállamban az erre kijelölt hatóság vagy szervezet szervez.A tagállamok mentesíthetik a vizsga alól azt a kérelmező közúti fuvarozót, aki igazolni tudja legalább ötéves vezetési szintű közúti fuvarozási vállalkozási gyakorlat meglétét.A tagállamok mentesíthetik az olyan, általuk meghatározott egyes felsőfokú oklevelek vagy műszaki oklevelek birtokosait az oklevélben szereplő tárgyakból tartandó vizsgán való részvétel alól, amely oklevelek tanúsítják az I. melléklet szerinti témakörökben megszerzett megbízható tudást.A szakmai alkalmasság bizonyítására az első albekezdés szerinti hatóság vagy testület által kiadott igazolást kell használni.4. cikkA tagállamok megállapítják azokat a körülményeket, amelyek fennállása esetén egy közúti fuvarozási vállalkozás a 3. cikk (1) bekezdése rendelkezéseitől függetlenül ideiglenesen működhet legfeljebb egyéves időtartamon keresztül – amely megfelelően indokolt esetekben legfeljebb hat hónapos időtartammal meghosszabbítható – a közúti fuvarozói szakmát folytató természetes személy vagy a 3. cikk (1) bekezdés a) és c) pontjaiban szereplő követelményeknek eleget tevő természetes személy halála, fizikai vagy jogi cselekvésképtelensége esetén.A tagállamban a hatáskörrel rendelkező hatóságok bizonyos különleges és kivételes esetekben véglegesen engedélyezhetik valamely személy számára, hogy a fuvarozási vállalkozás működtetéséhez ne teljesítse a 3. cikk (1) bekezdés c) pontja szerinti, a szakmai alkalmasságra vonatkozó követelményt, amennyiben a kérdéses személy legalább három éves gyakorlattal rendelkezik a vállalkozás napi irányításában.5. cikk(1) Azok a vállalkozások, amelyek bizonyítják, hogy:- Belgiumban, Dániában, Németországban, Franciaországban, Írországban, Olaszországban, Luxemburgban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban 1987. január 1-jét megelőzően,- Görögországban 1984. január 1-jét megelőzően,- Spanyolországban és Portugáliában 1986. január 1-jét megelőzően,- a korábbi Német Demokratikus Köztársaság területén 1989. október 3-át megelőzően,a tagállam nemzeti jogszabályai alapján rendelkeztek a közúti árufuvarozói vagy közúti személyszállítói szakma folytatására vonatkozó engedéllyel, a belföldi és/vagy nemzetközi közúti fuvarozói tevékenység terén mentesülnek a 3. cikk előírásai teljesítésének bizonyítási kötelezettsége alól.(2) Azokat a természetes személyeket azonban, akik:- Belgiumban, Dániában, Németországban, Franciaországban, Írországban, Olaszországban, Luxemburgban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban 1974. december 31-ét követően és 1978. január 1-jét megelőzően,- Görögországban 1980. december 31-ét követően és 1984. január 1-jét megelőzően,- Spanyolországban és Portugáliában 1982. december 31-ét követően és 1986. január 1-jét megelőzően,- a korábbi Német Demokratikus Köztársaság területén 1989. október 2-át követően és 1992. január 1-jét megelőzően,rendelkeztek- engedéllyel a közúti árufuvarozói vagy a közúti személyszállítói szakma folytatására nemzeti joguk alapján anélkül, hogy szakmai alkalmasságukat megfelelően bizonyítaniuk kellett volna,- kinevezéssel a vállalkozás fuvarozási tevékenységének hatékony és folyamatos irányítására,a 3. cikk (4) bekezdésében említett szakmai alkalmasságra vonatkozó feltételnek eleget kellett tenniük:- Belgiumban, Dániában, Németországban, Franciaországban, Írországban, Olaszországban, Luxemburgban, Hollandiában és az Egyesült Királyságban 1980. január 1-jét megelőzően,- Görögországban 1986. január 1-jét megelőzően,- Spanyolországban és Portugáliában 1988. január 1-jét megelőzően,- a korábbi Német Demokratikus Köztársaság területén 1992. július 1-jét megelőzően.Ugyanez a követelmény vonatkozik a 3. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett esetre.6. cikk(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által az ezen irányelv alapján elfogadott intézkedéseknek megfelelően hozott olyan határozatok, amelyek egy közúti fuvarozói szakma gyakorlásása iránti kérelem elutasítását mondják ki, tartalmazzák a határozat alapjául szolgáló indokokat.(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az hatáskörrel rendelkező hatóságok visszavonják a közúti fuvarozói szakma gyakorlására szóló engedélyt, amennyiben megállapítják, hogy a 3. cikk (1) bekezdés a), b) vagy c) pontjának feltételei már nem állnak fenn. Ebben az esetben azonban megfelelő időt biztosítanak egy helyettes kinevezésére.(3) Az (1) és (2) bekezdésekben említett határozatok tekintetében a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó vállalkozások megfelelő eszközökkel védhessék érdekeiket.7. cikk(1) Amennyiben egy nem honos közúti fuvarozó súlyosan vagy kisebb mértékben ismétlődően megsérti a közúti árufuvarozásra vagy a közúti személyszállításra vonatkozó szabályokat, és ez a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó engedélyének visszavonásához vezethet, akkor a tagállam a birtokában lévő minden, a szabálysértéssel és az általa alkalmazott szankciókkal kapcsolatos tájékoztatást megad az érintett közúti fuvarozó cégének bejegyzése szerinti tagállam részére.(2) Amennyiben egy tagállam visszavonja a nemzetközi közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó engedélyt, arról tájékoztatja a Bizottságot, amely értesíti az érintett tagállamokat.(3) A tagállamok kölcsönösen segítik egymást ezen irányelv alkalmazásában.II. CÍMAz oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerése8. cikk(1) A tagállamok az ebben az irányelvben szereplő tevékenységek tekintetében megteszik az ezen irányelvben meghatározott, a letelepedési szabadság korlátozásának megszüntetésére vonatkozó általános program [7] I. címe szerinti természetes személyek és vállalkozások területükön történő letelepedésére vonatkozó intézkedéseket.(2) A (3) és a (4) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül a fogadó tagállam a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának céljából elégséges bizonyítékként fogadja el a tekintetben, hogy megbízható, és nem folyik ellene csődeljárás a fuvarozó származási országának vagy a beérkezését megelőző tartózkodása szerinti országnak a hatáskörrel rendelkező igazságügyi vagy közigazgatási hatósága által kiadott hatósági erkölcsi bizonyítványt, illetve ennek hiányában egy azzal egyenértékű okiratot, amelyből kiderül, hogy a fenti követelmények teljesültek.(3) Amennyiben a fogadó tagállam a jó üzleti hírnév tekintetében olyan követelményeket támaszt a saját állampolgáraival szemben, amelyek teljesülése nem deríthető ki a (2) bekezdés szerinti okiratokból, akkor ez a tagállam a többi tagállam állampolgárai tekintetében a külföldi állampolgár származási országának vagy a beérkezését megelőző tartózkodása szerinti országának hatáskörrel rendelkező igazságügyi vagy közigazgatási hatósága által kiadott, a kérdéses követelmények teljesülését tanúsító okiratokat fogadja el elégséges bizonyítékként. Ezek a bizonyítványok a fogadó ország által lényegesnek tekintett adatokra vonatkoznak.(4) Amennyiben a származási ország vagy a beérkezést megelőző tartózkodás szerinti ország nem adja ki a (2) és a (3) bekezdés alapján szükséges okiratot, akkor az kiváltható az érintett személy által a származási ország vagy a beérkezését megelőző tartózkodása szerinti ország hatáskörrel rendelkező igazságügyi vagy közigazgatási hatósága vagy közjegyző előtt eskü alatt tett vagy ünnepélyes nyilatkozattal; a fenti hatóság vagy közjegyző bizonyítványt állít ki az eskü alatt tett vagy ünnepélyes nyilatkozat valódiságáról. Az arra vonatkozó nyilatkozat, hogy nincs ellene folyamatban csődeljárás ugyanannak az országnak a hatáskörrel rendelkező szakmai testülete előtt tehető meg.(5) A (2) és (3) bekezdéssel összhangban kiadott okiratokat nem fogadják el, amennyiben a kiadásuk időpontjától számított három hónapnál később mutatják be azokat. Ez a feltétel a (4) bekezdéssel összhangban tett nyilatkozatokra is vonatkozik.9. cikk(1) Amennyiben valamely fogadó tagállamban a pénzügyi helyzet bizonyításához igazolásra van szükség, akkor az a tagállam a külföldi állampolgár származási országa vagy a beérkezését megelőző tartózkodása szerinti ország bankjai vagy az említett ország által kijelölt egyéb pénzügyi szervezet által kiadott igazolást a saját területén kiadott igazolásokkal egyenértékűnek fogadja el.(2) Amennyiben egy tagállam a saját állampolgárai számára bizonyos követelményeket ír elő a pénzügyi helyzet tekintetében, és amennyiben ezen követelmények teljesítéséről nem nyerhető bizonyíték az (1) bekezdés szerinti okiratból, akkor a tagállam a többi tagállam állampolgárai tekintetében elégséges bizonyítékként fogadja el a külföldi állampolgár származási országa vagy a beérkezését megelőző tartózkodása szerinti ország hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatósága által kiadott, a kérdéses követelmények teljesüléséről szóló igazolást. Ez az igazolás a fogadó ország által lényegesnek tekintett adatokra vonatkozik.10. cikk(1) A tagállamok 1990. január 1-jét követően a szakmai alkalmasság elégséges bizonyítékaként elfogadják a többi tagállam által kiadott, a 3. cikk (4) bekezdése negyedik albekezdésének megfelelő tanúsítványokat.(2) Azon vállalkozások tekintetében, amelyek részére Görögországban 1981. január 1-jét megelőzően, vagy a többi tagállamban 1975. január 1-jét megelőzően a nemzeti szabályok alapján engedélyezték a közúti árufuvarozói szakma, illetve a közúti személyszállító szakma folytatását a belföldi és/vagy nemzetközi közúti forgalomban, és amennyiben az érintett vállalkozások vállalatnak vagy cégnek tekinthetők a Szerződés 58. cikke értelmében, a tagállamok a szakmai alkalmasság elégséges bizonyítékaként fogadják el azt a tanúsítványt, amely azt bizonyítja, hogy a kérdéses tevékenységet valamely tagállamban már három éve ténylegesen folytatják. Ezt a tevékenységet nem fejezhették be a bizonyítvány beadását megelőző öt évnél korábban.Jogi személy esetén a tevékenység tényleges folytatását igazoló tanúsítványt azoknak a természetes személyeknek az egyikére vonatkozóan adják ki, akik ténylegesen intézik a vállalkozás fuvarozási tevékenységét.(3) A közúti fuvarozók részére 1990. január 1-jét megelőzően szakmai alkalmasságuk igazolására az addig hatályban lévő jogszabályoknak megfelelően kiadott tanúsítványok egyenértékűek az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelően kiadott tanúsítványokkal.III. CÍMZáró rendelkezések11. cikkA tagállamok kijelölik a 8. cikk (2) bekezdésében és a 9. cikkben említett okiratok és a 10. cikk (2) bekezdésében említett tanúsítványok kiadására felhatalmazott hatóságokat és testületeket. Erről haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.12. cikkA 8-11. cikk a tagállamoknak azokra az állampolgáraira is vonatkozik, akik a munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendelet [8] alapján a közúti árufuvarozói vagy közúti személyszállítói szakmát alkalmazotti minőségben folytatják.13. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a Bizottsággal történt konzultációt követően legkésőbb a II. melléklet B. részében megszabott időpontokon belül megfeleljenek.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azokat az előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.14. cikkA II. melléklet A. részében felsorolt irányelvek a tagállamoknak a II. melléklet B. részében felsorolt végrehajtási vagy alkalmazási határidőkre vonatkozó kötelezettségei fenntartásával hatályukat vesztik.A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő utalások erre az irányelvre történő utalásként értendők, és a III. melléklet szerinti megfeleltetési táblázattal összhangban értelmezendők.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1996. április 29-én.a Tanács részérőlaz elnökW. Luchetti[1] HL C 286., 1990.11.14., 4. o. és az 1993. december 16-án megküldött módosítás[2] HL C 339., 1991.12.31., 5. o. és HL C 295., 1994.10.22., 30. o.[3] Az Európai Parlament 1991. december 13-i véleménye (HL C 13., 1992.1.20., 443. o.) és 1994. április 20-i véleménye (HL C 128., 1994.5.9., 136. o.), a Tanács 1995. december 8-i közös álláspontja (HL C 356., 1995.12.30.) és az Európai Parlament 1996. március 28-i határozata (eddig még nem jelent meg a Hivatalos Lapban)[4] HL L 308., 1974.11.19., 18. o., az irányelv az utolsó, 3572/90/EGK rendelettel (HL L 353., 1990.12.17., 12. o.) történt módosítását követően.[5] HL L 308., 1974.11.19., 23. o., az irányelv az utolsó, 3572/90/EGK rendelettel (HL L 353., 1990.12.17., 12. o.) történt módosítását követően.[6] HL L 334., 1977.12.24., 37. o., az irányelv az utolsó, a 89/438/EGK irányelvvel (HL L 212., 1989.7.22., 101. o.) és annak helyesbítésével (HL L 298., 1989.10.17., 31. o.) történt módosítását követően.[7] HL 2., 1962.1.15., 36/62. o.[8] HL L 257., 1968.10.19., 2. o., a rendelet az utolsó, 2434/92/EGK rendelettel (HL L 245., 1992.8.26., 1. o.) történt módosítását követően.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA 3. CIKK (4) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TÁRGYAK FELSOROLÁSAA szakmai alkalmasság hivatalos elismerésénél figyelembe vett ismereteknek legalább az alábbi tárgyakra ki kell terjedniük. Az egyes tárgyakat a tagállamoknak részletesen le kell írniuk, és a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak előzőleg ki kellett dolgozniuk vagy jóvá kellett azokat hagyniuk. A tárgyaknak olyanoknak kell lenniük, hogy megfeleljenek az iskolaköteles kor végére általában elért oktatási szintnek.A. A KIZÁRÓLAG BELFÖLDI FUVAROZÁSSAL FOGLALKOZÓ KÖZÚTI FUVAROZÓK SZÁMÁRA ELŐÍRT TÁRGYAKJogA polgári-, kereskedelmi, társadalmi- és pénzügyi jogszabályok elemei a szakma folytatásához szükséges mértékben, különös tekintettel az alábbiakra:- általános szerződések,- fuvarozási szerződések, különös tekintettel a közúti fuvarozó felelősségére (jelleg és korlátok),- gazdasági társaságok,- üzleti könyvvitel,- a munkavégzésre és a társadalombiztosításra vonatkozó szabályok,- adózási rendszerek.1. Közúti árufuvarozóa) A vállalkozás üzleti és pénzügyi vezetése- fizetési módozatok és pénzügyi műveletek,- költségelszámolás,- árképzési és fuvarozási kifejezések,- üzleti számlák,- biztosítás,- számlázás,- szállítmányozók,- irányítási technikák,- marketing.b) Piacra jutás- a szakma elkezdésére és folytatására vonatkozó rendelkezések,- fuvarozási okmányok.c) Műszaki előírások és működési szempontok- a járművek súlya és méretei,- járműkiválasztás,- típusjóváhagyás és nyilvántartásba vétel,- jármű-karbantartási előírások,- járművek berakodása és kirakodása,- veszélyes áruk fuvarozása,- élelmiszerek fuvarozása,- a vonatkozó környezetvédelmi fogalmak, tekintettel a gépjárművek használatára és karbantartására.d) Közúti biztonság- a közlekedésre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések,- közúti biztonság,- baleset-megelőzés és eljárás baleset esetén.2. Közúti személyszállítóa) A vállalkozás üzleti és pénzügyi vezetése- fizetési és finanszírozási módok,- költségelszámolás,- viteldíj- és árrendszer, valamint fuvarozási feltételek,- üzleti számlák,- biztosítás,- számlázás,- utazási irodák,- irányítási technikák,- marketing.b) A közúti utasszállítói szolgáltatások szabályozása- személyszállítási szolgáltatások és személyszállítási tervek bevezetése,- a személyszállítás folytatásának feltételei,- a szakma elkezdésére és folytatására vonatkozó rendelkezések,- személyszállítási dokumentumok.c) Műszaki előírások és működési szempontok- járműkiválasztás,- típusjóváhagyás és nyilvántartásba vétel,- jármű-karbantartási előírások,- a vonatkozó környezetvédelmi fogalmak, tekintettel a gépjárművek használatára és karbantartására.d) Közúti biztonság- a közlekedésre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések,- közúti biztonság,- útvonalak földrajzi ismerete,- baleset-megelőzés és eljárás baleset esetén.B. A NEMZETKÖZI FUVAROZÁSSAL FOGLALKOZÓ KÖZÚTI FUVAROZÓK SZÁMÁRA ELŐÍRT TÁRGYAKJog- az A. pont szerinti tárgyak szükség szerint,- a nemzeti jogszabályokból, közösségi előírásokból, nemzetközi egyezményekből és megállapodásokból származó áruk vagy utasok tagállamok közötti vagy a Közösség és más országok közúti fuvarozására vonatkozó rendelkezések szükség szerint,- vámgyakorlatok és a fuvarozás ellenőrzésével kapcsolatos egyéb alaki követelmények,- a tagállamok főbb közlekedési rendelkezései.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA. RÉSZHATÁLYON KÍVÜL HELYEZETT IRÁNYELVEK(a 14. cikkben említettek)- 74/561/EGK irányelv- 74/562/EGK irányelv- 77/796/EGK irányelvés azok egymás után következő módosításai:- 80/1178/EGK irányelv- 80/1179/EGK irányelv- 80/1180/EGK irányelv- 85/578/EGK irányelv- 85/579/EGK irányelv- 89/438/EGK irányelv- 3572/90/EGK rendelet: csak az 1. és 2. cikkB. RÉSZirányelv | bevezetésének vagy alkalmazásának határideje |74/561/EGK (HL L 308., 1974.11.19., 18. o.). | 1977. január 1 1978. január 1. |80/1178/EGK (HL L 350., 1980.12.23., 41. o.) | 1981. január 1. |85/578/EGK (HL L 372., 1985.12.31., 34. o.) | 1986. január 1. |89/438/EGK (HL L 212., 1989.7.22., 101. o.) | 1990. január 1. |74/562/EGK (HL L 308., 1974.11.19., 23. o.) | 1977. január 1. 1978. január 1. |80/1179/EGK (HL L 350., 1980.12.23., 42. o.) | 1981. január 1. |85/579/EGK (HL L 372., 1985.12.31., 35. o.) | 1986. január 1. |89/438/EGK (HL L 212., 1989.7.22., 101. o.) | 1990. január 1. |77/796/EGK (HL L 334., 1977.12.24., 37. o.) | 1979. január 1. |80/1180/EGK (HL L 350., 1980.12.23., 43. o.) | 1981. január 1. |89/438/EGK (HL L 212., 1989.7.22., 101. o.) | 1990. január 1. |--------------------------------------------------III. MELLÉKLETKORRELÁCIÓS TÁBLÁZAT74/561/EGK irányelv | 74/562/EGK irányelv | 89/438/EGK irányelv | 77/796/EGK irányelv | Ez az irányelv |1. cikk (1) bekezdés | 1. cikk (1) bekezdése | | | 1. cikk (1) bekezdése |1. cikk (2) bekezdés első francia bekezdése | – | | | 1. cikk (2) bekezdés első francia bekezdése |– | 1. cikk (2) bekezdés első francia bekezdése | | | 1. cikk (2) bekezdés második francia bekezdése |1. cikk (2) bekezdés második francia bekezdése | 1. cikk (2) bekezdés második francia bekezdése | | | 1. cikk (2) harmadik második francia bekezdése |2. cikk (1) és (2) bekezdése | – | | | 2. cikk (1) és (2) bekezdése |– | 1. cikk (3) bekezdése | | | 2. cikk (3) bekezdése |3. cikk | 2. cikk | | | 3. cikk |4. cikk | 3. cikk | | | 4. cikk |5. cikk | 4. cikk | | | 5. cikk |6. cikk | 5. cikk | | | 6. cikk |6a. cikk | 5a. cikk | | | 7. cikk |7. cikk | 6. cikk | | | – || | | 1. cikk (1) bekezdése | 8. cikk (1) bekezdése || | | 3. cikk | 8. cikk (2) bekezdése || | | 4. cikk | 9. cikk || | | 5. cikk (1) bekezdése | 10. cikk (1) bekezdése || | | 5. cikk (2) bekezdése | 10. cikk (2) bekezdése |– | – | 4. cikk | | 10. cikk (3) bekezdése || | | 6. cikk | 11. cikk || | | 1. cikk (2) bekezdése | 12. cikk |– | – | 5. cikk | | 13. cikk |– | – | | | 14. cikk |8. cikk | 7. cikk | | | 15. cikk |melléklet A. 1. pontja | melléklet A. 1. pontja | | | I. melléklet A. pontja (jogszabály) |melléklet A. 2., 3., 4., 5. pontja | – | | | I. melléklet A. 1. (a), (b), (c), (d) pontja |– | melléklet A. 2., 3., 4., 5. pontja | | | I. melléklet A. 2. (a), (b), (c), (d) pontja |melléklet B. pontja | melléklet B. pontja | | | I. melléklet B. pontja |– | – | – | – | II. melléklet A. pontja |– | – | – | – | II. melléklet B. pontja |– | – | – | – | III. melléklet |--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0022

A Bizottság 2001/22/EK irányelve (2001. március 8.) az élelmiszerek ólom-, kadmium, higany- és 3-MCPD-tartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek meghatározásárólEGT vonatkozású szöveg.

Hivatalos Lap L 077 , 16/03/2001 o. 0014 - 0021 CS.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 ET.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 HU.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 LT.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 LV.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 MT.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 PL.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 SK.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208 SL.ES fejezet 13 kötet 26 o. 201  - 208

		A Bizottság 2001/22/EK irányelve(2001. március 8.)az élelmiszerek ólom-, kadmium, higany- és 3-MCPD-tartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek meghatározásáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi és vizsgálati módszerek bevezetéséről szóló, 1985. december 20-i 85/591/EGK tanácsi irányelvre [1], és különösen annak 1. cikkére,mivel:(1) az élelmiszerekben előforduló szennyeződésekre vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendelet [2] a közegészség védelme céljából úgy rendelkezik, hogy maximális határértékeket kell meghatározni az élelmiszerekben található egyes szennyező anyagokra;(2) az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb határértékének meghatározásáról szóló, 2001. március 8-i 446/2001/EK tanácsi rendelet [3] meghatározza az ólom, kadmium, higany és a 3-monoklórpropán-1,2-diol (3-MCPD) maximális tartalmát az élelmiszerekben, továbbá az alkalmazandó mintavételi- és analitikai módszerek szabályait;(3) az élelmiszerek hatósági ellenőrzéséről szóló, 1989. június 14-i 89/397/EGK tanácsi irányelv [4] megállapítja az élelmiszerek ellenőrzésének elvégzésére vonatkozó általános alapelveket. Az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével kapcsolatos további intézkedésekről szóló, 1993. október 29-i 93/99/EGK tanácsi irányelv [5] minőségügyi szabványrendszert vezet be azon laboratóriumok számára, melyeket a tagállamok az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével bíznak meg;(4) a mintavétel kritikus szerepet játszik abban, hogy a tételben esetlegesen heterogén módon eloszló szennyező anyagok szintjének meghatározása során reprezentatív eredményeket kapjunk;(5) a 85/591/EGK irányelv általános mintavételi és vizsgálati kritériumokat határozott meg, de egyes estekben még konkrétabb kritériumok szükségesek annak biztosítása céljából, hogy az ellenőrzéssel megbízott laboratóriumok összehasonlítható hatékonyságú vizsgálatokat alkalmazzanak;(6) a mintavételre és a vizsgálati módszerekre vonatkozó rendelkezéseket a jelenlegi ismeretek alapján állapították meg, ezeket a tudományos és műszaki ismeretekben bekövetkezett előrehaladás figyelembevételével módosítani lehet;(7) az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy az élelmiszerek ólom-, kadmium-, higany- és 3-MCPD-tartalmának hatósági ellenőrzéséhez szükséges mintavételt az ezen irányelv I. mellékletében leírt módszer szerint hajtsák végre.2. cikkA tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy az élelmiszerek ólom-, kadmium-, higany- és 3-MCPD-tartalmának hatósági ellenőrzése során alkalmazott minta-előkészítési és vizsgálati módszerek megfeleljenek az ezen irányelv II. mellékletében leírt követelményeknek.3. cikkA tagállamok legkésőbb 2003. április 5-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelv rendelkezéseinek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozásra vonatkozó eljárást a tagállamok határozzák meg.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. március 8-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 372., 1985.12.31., 50. o.[2] HL L 37., 1993.2.13, 1. o.[3] Lásd ennek a Hivatalos Lapnak az 1. oldalát.[4] HL L 186., 1989.6.30, 23. o.[5] HL L 290., 1993.11.24., 14. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETEGYES ÉLELMISZEREK ÓLOM-, KADMIUM-, HIGANY- ÉS 3-MCDP-TARTALMÁNAK HATÓSÁGI ELLENŐRZÉSÉRE SZOLGÁLÓ MINTAVÉTELI MÓDSZEREK1. TÁRGY ÉS ALKALMAZÁSI KÖRAz élelmiszerek ólom-, kadmium-, higany- és 3-MCPD-tartalmának hatósági ellenőrzésére a következőkben leírt módszereknek megfelelően kell mintát venni. Az így vett, egyesített mintákat a vizsgált tételre vagy résztételre nézve reprezentatívnak kell tekinteni. A 466/2001/EK rendeletben meghatározott legmagasabb határértéknek való megfelelést a laboratóriumi mintákban meghatározott érték alapján kell megállapítani.2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKTétel: | az egyidőben leszállított élelmiszer azon meghatározható mennyisége, amely hatósági ellenőrzés alapján olyan közös jellemzőkkel rendelkezik, mint az eredet, fajta, csomagolás típusa, a csomagoló, a feladó vagy az azonosítási jelek. Halak esetén a halak méretének is összehasonlíthatónak kell lennie. |Résztétel: | egy nagy tétel mintavételre kiválasztott része. Valamennyi résztételt fizikailag el kell határolni, és azoknak azonosíthatóaknak kell lenniük. |Egyedi minta: | egy tétel vagy résztétel egy részéből vett anyagmennyiség. |Egyesített minta: | egy tételből vagy résztételből vett egyedi minták összessége. |Laboratóriumi minta: | laboratóriumi vizsgálatra szánt minta. |3. ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK3.1. SzemélyzetA mintavételt a tagállamok által meghatározott módon felhatalmazott személy végzi.3.2. Vizsgálandó anyagValamennyi vizsgálandó tételből külön-külön kell mintát venni.3.3. ÓvintézkedésekA mintavétel és a laboratóriumi minták előkészítése során óvintézkedéseket kell tenni azon változások megelőzése céljából, melyek befolyásolhatják az ólom-, kadmium-, higany- és 3-MCPD-tartalmat, és károsan hathatnak az analitikai meghatározásra, vagy megszüntetnék az egyesített minták reprezentatív jellegét.3.4. Egyedi mintákAz egyedi mintákat lehetőség szerint különböző, a tétel vagy résztétel egészén egyenletesen elosztott helyekről kell venni. Az ezen eljárástól való eltérésről feljegyzést kell készíteni a 3.8. pontban leírt jegyzőkönyvben.3.5. Egyesített minták készítéseAz egyesített mintát az egyedi minták összevonásával készítjük el. Az egyesített mintának legalább 1 kg súlyúnak kell lennie, kivéve, ha ez gyakorlati okokból – pl. egyedi csomagból történő mintavétel – lehetetlen.3.6. Az egyesített minták felosztása laboratóriumi mintákra hatósági vizsgálati, ellenőrzési és döntőbíráskodási célokbólA hatósági vizsgálati, ellenőrzési és döntőbíráskodási célokra laboratóriumi mintákat kell venni homogenizált egyesített mintákból, amennyiben ez nem ütközik a tagállam mintavételre vonatkozó rendelkezéseibe. A hatósági ellenőrzésre vett laboratóriumi mintáknak elegendően nagyoknak kell lenniük ahhoz, hogy legalább két vizsgálatot lehetővé tegyenek.3.7. Az egyesített és laboratóriumi minták csomagolása és szállításaValamennyi egyesített és laboratóriumi mintát tiszta, inert tárolóedényben kell elhelyezni, mely megfelelő védelmet nyújt a szennyezéssel, a vizsgálandó anyagnak a tárolóedény belső fala által történő adszorpciójával, valamint a szállítás közben történő károsodásával szemben. Minden szükséges intézkedést meg kell tenni az egyesített és laboratóriumi minták szállítás, vagy tárolás során esetlegesen fellépő összetétel-változásának megelőzésére.3.8. Az egyesített és laboratóriumi minták lezárása és címkézéseValamennyi hatósági célra vett mintát a mintavétel helyén le kell pecsételni, és azonosítani kell a tagállamok rendelkezéseinek megfelelő módon. Valamennyi mintavételről feljegyzést kell készíteni, mely lehetővé teszi valamennyi tétel kétséget kizáró módon történő azonosítását, és megadja a mintavétel helyét és idejét, valamint olyan további információkat, amelyeket a vizsgálatot végző személy valószínűleg hasznosíthat.4. MINTAVÉTELA mintavételt ideálisan azon a ponton kell elvégezni, ahol a termék belép az élelmiszerláncba, és a különálló tétel azonosíthatóvá válik. Az alkalmazott mintavételi módszernek biztosítania kell, hogy az egyesített minta reprezentatív legyen az ellenőrizendő tételre nézve.4.1. Az egyedi minták számaFolyékony termékek esetén, amelyeknél a szóban forgó szennyező anyag eloszlása az adott tételen belül homogénnek tekinthető, elegendő az egyesített minta elkészítéséhez egy egyedi mintát venni a tételből. A tétel számát meg kell adni. Hidrolizált növényi fehérjét (HVP) vagy szójaszószt tartalmazó folyékony termékeket jól fel kell rázni, vagy egyéb alkalmas módszerrel homogenizálni kell az egyedi minta vétele előtt.Egyéb termékek esetén a tételből veendő egyedi minták minimális számát az 1. táblázat adja meg. Az egyedi mintáknak azonos súlyúaknak kell lenniük. Az ezen eljárástól történő eltéréseket a 3.8. pontban előírt jegyzőkönyvben kell rögzíteni.1. táblázat. A tételből veendő egyedi minták minimális számaA tétel tömege (kg) | A tételből veendő egyedi minták minimális száma |< 50 | 3 |50 – 500 | 5 |> 500 | 10 |Ha a tétel egyedi kiszerelésű tételekből áll, akkor az egyesített minta elkészítéséhez szükséges csomagok számát a 2. táblázat tartalmazza.2. táblázat: Csomagok (egyedi minták) száma, amelyekből egyesített mintát kell vételezni, ha a tétel egyedi kiszerelésű termékekből állCsomagok, vagy egységek száma a tételen belül | A tételből veendő csomagok, vagy egységek száma |1-25 | 1 csomag, vagy egység |26-100 | kb. 5 %, legalább 2 csomag, vagy egység |> 100 | kb. 5 %, maximum 10 csomag, vagy egység |5. A TÉTEL VAGY ALTÉTEL KÖVETELMÉNYEKNEK VALÓ MEGFELELÉSEA ellenőrző laboratóriumnak legalább két független vizsgálatot kell végeznie, majd ki kell számítania az eredmények átlagát. A tétel elfogadható, ha az átlag nem haladja meg a 466/2001/EK rendeletben leírt maximális határértéket. A tételt vissza kell utasítani, ha az átlag meghaladja a megadott maximális határértéket.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETEGYES ÉLELMISZEREK ÓLOM-, KADMIUM-, HIGANY- ÉS 3-MCPD-TARTALMÁNAK HATÓSÁGI ELLENŐRZÉSE SORÁN HASZNÁLT ANALITIKAI MÓDSZEREK KRITÉRIUMAI ÉS A MINTA ELŐKÉSZÍTÉSE1. BEVEZETÉSAlapvető követelmény reprezentatív és homogén laboratóriumi minta biztosítása szekunder szennyező anyagok bevitele nélkül.2. AZ ÓLOM-, KADMIUM- ÉS HIGANY-VIZSGÁLATÁNAK ELŐKÉSZÍTÉSÉRE VONATKOZÓ SAJÁTOS ELJÁRÁSA szóban forgó termékek esetén számos megfelelő, sajátos mintaelőkészítési módszer használható. Az "Élelmiszerek – Nyomelemek meghatározása – Hatékonysági követelmények és általános megfontolások" című CEN szabvány tervezetben leírt módszerek megfelelőneka bizonyultak, ám más eljárások is megfelelőek lehetnek.Bármelyik módszer alkalmazása esetén a következő szempontokat kell figyelembe venni:- kéthéjú kagylók, rákfélék és kis halak: amennyiben ezeket egészben fogyasztják, akkor a belsőségek is a vizsgálandó anyagba tartoznak,- zöldségek: csak az ehető részeket kell vizsgálni, figyelembe véve a 466/2001/EK rendelet követelményeit.3. A LABORATÓRIUM ÁLTAL ALKALMAZANDÓ VIZSGÁLATI MÓDSZEREK ÉS A LABORATÓRIUMI ELLENŐRZÉSI KÖVETELMÉNYEK3.1. FogalommeghatározásokA következőkben néhány, a laboratóriumok által kötelezően használandó és legelterjedtebben alkalmazott fogalmakat ismertetjük:r = | ismételhetőség, az az érték, amelynél a meghatározott valószínűség (általában 95 %) mellett két egyedi, megismételhető körülmények (pl. ugyanaz a minta, ugyanaz a laboráns, ugyanaz a készülék, ugyanaz a laboratórium és rövid időn belül történő megismétlés) között végzett egyedi vizsgálat abszolút különbsége kisebb lesz, és így r = 2,8 × sr |s | szórás, az ismételhetőségi feltételek mellett kapott eredményekből számítva |RSDr = | relatív szórás, ismételhetőségi feltételek mellett kapott eredményekből számítva sr/x–×100, ahol x–valamennyi laboratóriumra és valamennyi mintára vonatkozó eredmény átlaga. |R = | reprodukálhatóság, az az érték, amelynél a meghatározott valószínűség (általában 95 %) mellett, reprodukálható körülmények (pl. azonos anyag különböző laboratóriumok laboránsai által vizsgálva, standardizált vizsgálati módszert alkalmazva) között végzett egyedi vizsgálatok eredményeinek abszolút különbsége kisebb lesz, és így R = 2,8 × sR. |sR = | szórás, reprodukálható feltételek mellett kapott eredményekből számítva |RSDR = | relatív szórás, a reprodukálhatósági feltételek mellett kapott eredményekből számítva sr/x–×100 |HORRATr = | a kapott RSDr osztva a Horwitz-egyenlettel megállapított RSDr – vel, az r = 0,66R közelítést alkalmazva |HORRATR = | a kapott RSDR érték osztva a Horwitz-egyenlettel számított RSDR értékkelb. |3.2. Általános követelményekAz élelmiszerek ellenőrzéséhez használt vizsgálati módszereknek a lehetőségek szerint meg kell felelniük a 85/591/EGK irányelv mellékletének 1. és 2. pontjában foglalt rendelkezéseknek.A boranalízis közösségi módszereinek meghatározásáról szóló 2676/90/EGK bizottsági rendelet [1] mellékletének 35. fejezete meghatározza a borok ólomtartalmának ellenőrzésére használandó módszereket.3.3. Különleges követelmények3.3.1. Ólom, kadmium és higany elemzésekNincsenek kötelezően előírt sajátos ólom-, kadmium- és higanytartalom meghatározási módszerek. A laboratóriumoknak olyan validált módszereket kell alkalmazniuk, melyek kielégítik a 3. táblázatban megadott hatékonysági kritériumokat. Lehetőség szerint a validálás során a körvizsgálat vizsgálati anyagai között tanúsított referencia anyagnak is lennie kell.3. táblázat: Hatékonysági kritériumok ólom, kadmium és higany vizsgálati módszerekreParaméter | Érték/megjegyzés |Alkalmazhatóság | A 466/2001/EK rendeletben megadott élelmiszerek |Kimutatási határ | Nem haladhatja meg a 466/2001/EK rendeletben meghatározott érték egy tizedét, kivéve ha az ólom legmagasabb határértéke kisebb, mint 0,1 mg/kg. Ez esetben nem haladhatja meg a legmagasabb határérték 1/5-ét. |Meghatározási határ | Nem haladhatja meg a 466/2001/EK rendeletben meghatározott érték egyötödét, kivéve ha az ólom legmagasabb határértéke kisebb, mint 0,1 mg/kg. Ez esetben nem haladhatja meg a legmagasabb határérték 2/5-ét. |Precizitás | A HORRATr, vagy HORRATR értékek nem haladhatják meg az 1,5-t körvizsgálat során. |Visszanyerés | 80-120 % (a körvizsgálatban megadott módon) |Specifikusság | Mátrix – vagy spektrális interferenciától mentes |3.3.2. 3-MCPD meghatározási módszerNincs kötelezően előírt sajátos 3-MCPD meghatározási módszer. A laboratóriumoknak olyan validált módszert kell alkalmazniuk, mely kielégíti a 4. táblázatban megadott hatékonysági kritériumokat. Lehetőség szerint a validálás során a körvizsgálat vizsgálati anyagai között tanúsított referenciaanyagnak is lennie kell. A sajátos módszert körvizsgálatban kell validálni, és be kell bizonyítani, hogy ez kielégíti a 4. táblázat követelményeit.4. táblázat: 3-MCPD elemzés hatékonysági kritériumaiKövetelmény | Ajánlott érték | Koncentráció |Vakérték | Kimutatási határ alatt | – |Visszanyerés | 75-110 % | Valamennyi |Meghatározási határ | 10 (vagy kevesebb) μg/kg szárazanyagra számolva | – |Vakérték szórása | Kevesebb, mint 4 μg/kg | – |Belső precizitási becslések – különböző koncentrációknál végzett ismételt mérések szórása | < 4 μg/kg | 20 μg/kg |< 6 μg/kg | 30 μg/kg |< 7 μg/kg | 40 μg/kg |< 8 μg/kg | 50 μg/kg |< 15 μg/kg | 100 μg/kg |3.4. Az analitikai pontosság kiértékelése és visszanyerési számításokLehetőség szerint az analitikai pontosságot megfelelő, tanúsított referenciaanyag felhasználásával kell kiértékelni.Figyelembe kell venni a IUPAC/ISO/AOAC támogatásával kidolgozott "Harmonizált irányelvek az analitikai mérések visszanyerési adatainak használatához"d c. útmutatót.A korrigált vagy nem korrigált vizsgálati eredményeket kell közzétenni. A közzététel módját és a visszanyerési mértéket szintén meg kell adni.3.5. Laboratóriumi minőségügyi szabványokA laboratóriumoknak meg kell felelniük a 93/99/EGK irányelvnek.3.6. Az eredmények megadásaAz eredményeket ugyanolyan mértékegységben kell megadni, mint amilyenekben a 466/2001/EK rendelet a felső határértékeket megadja.FORRÁSOK(a) prEN 13804 szabvány tervezete, "Élelmiszerek – Nyomelemek meghatározása – Hatékonysági követelmények és általános megfontolások", CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brüsszel(b) W. Horwitz: Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs, Anal. Chem., 1982., 54. sz. 67A–76A(c) "Method of Analysis to determine 3-Monochloropropane-1,2-Diol in Food and Food Ingredients using Mass Spectrometric Detection" a CEN TC 275-höz és az AOAC Internatinal-hoz benyújtva (rendelkezésre áll még "Report of the Scientific Cooperation task 3.2.6: Provision of validated methods to support the Scientific Committee on Food's recommendations regarding 3-MPCD in hydrolysed protein and other foods" címen).(d) ISO/AOAC/IUPAC "Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement". Szerk.: Michael Thompson, Steven L. R. Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts és Roger Wood, Pure Appl. Chem., 1999. 71. sz., 337-348.[1] HL L 272., 1990.10.3 1. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1985. december 20.) a harmadik országokból származó nem kereskedelmi jellegű kis áruszállítmányok behozatalának adómentességéről szóló 78/1035/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0576

Hivatalos Lap L 372 , 31/12/1985 o. 0030 - 0030 spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0018  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0018

		A Tanács irányelve(1985. december 20.)a harmadik országokból származó nem kereskedelmi jellegű kis áruszállítmányok behozatalának adómentességéről szóló 78/1035/EGK irányelv módosításáról(85/576/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 81/933/EGK irányelvvel [4] módosított 78/1035/EGK irányelvben [5] előírt adókedvezményre vonatkozóan semmilyen kiigazítás nem történt a 81/933/EGK irányelv elfogadása óta a nem kereskedelmi jellegű kis áruszállítmányok harmadik országokból történő behozatala tekintetében, amelynek eredményeképpen az adókedvezmény reálértékében csökkenés állt be a fogyasztói árak emelkedése miatt; mivel ezen a helyzeten javítani kell;mivel a tafiát, a szakét és az egyéb hasonló italt legfeljebb 22 térfogatszázalékú alkoholtartalmú italként lehet kezelni, amelynek adómentes mennyisége jelenleg korlátozott; mivel ezért az e korlát alá tartozó italok jegyzékét ki kell terjeszteni;mivel konkrétan ki kell mondani, hogy a tiszta alkoholra is következésképpen vonatkozzanak az olyan alkoholtartamú italok mennyiségi határértékei, amelyek adómentességben részesülhetnek,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 78/1035/EGK irányelv 1. cikke (2) bekezdése a) pontjának harmadik francia bekezdésében a "35 ECU" szöveg helyébe a "45 ECU" szöveg lép.2. cikk"b) alkohol és alkoholtartalmú italok- párlat és égetett szesz 22 térfogatszázalékot meghaladó alkoholtartalommal; nem denaturált etilalkohol 80 vagy nagyobb térfogatszázalék alkoholtartalommal: 1 szabvány palack (legfeljebb egy liter), vagy- párlat, égetett szesz és bor vagy alkohol alapú aperitif, tafia, szaké vagy hasonló ital legfeljebb 22 térfogatszázalék alkoholtartalommal; habzóbor, szeszezett bor: 1 szabvány palack (legfeljebb egy liter),".3. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1982. január 1-jétől megfeleljenek.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv alkalmazása érdekében hozott intézkedésekről.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. december 20-án.a Tanács részérőlaz elnökR. Krieps[1] HL C 167., 1985.7.6., 5. o.[2] HL C 345., 1985.12.31.[3] HL C 303., 1985.11.25., 5. o.[4] HL L 338., 1981.11.21., 24. o.[5] HL L 366., 1978.12.28., 34. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1985. július 8.) a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló 69/169/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0348

Hivatalos Lap L 183 , 16/07/1985 o. 0024 - 0026 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0126  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0004  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0126  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0004

		A Tanács irányelve(1985. július 8.)a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló 69/169/EGK irányelv módosításáról(85/348/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel fontos a Közösségen belüli utazás és idegenforgalom elősegítése, és e célból a személyekre vonatkozó határellenőrzés enyhítése annak érdekében, hogy az állampolgárok pontosabban értékelhessék a Közösség létének pozitív hatásait;mivel ezt szem előtt tartva emelni kell a forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentesség mértékét, amelynek a 69/169/EGK irányelvben [4] meghatározott szintjét legutóbb a 84/231/EGK irányelv [5] módosította; mivel a 15 évesnél fiatalabb személyekre alkalmazható mentességet is emelni kell;mivel a 69/169/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének d) és e) pontjában a kávé és tea tekintetében meghatározott mennyiségi korlátok valószínűleg további formalitásokat eredményeznek a határokon; mivel bármilyen kivetett adó csekély adóbevételt eredményez; mivel ezért a tagállamok közötti utasforgalomban intézkedni kell e mennyiségi korlátok emeléséről;mivel a Közösségben termelt borok értékesítését ösztönözni kell; mivel a vámmentesen behozható bormennyiségek növelése valószínűleg e célkitűzést támogatja;mivel a tafia, szaké és egyéb hasonló italokat lehet úgy kezelni, mint a 22 térfogatszázalék mértéket meg nem haladó alkoholtartalmú italok, amelyek jelenleg az adómentesség határán belülre tartoznak; mivel az e határon belülre tartozó italok listáját ezért bővíteni kell;mivel ésszerű külön megemlíteni, hogy az alkoholtartalmú italok adómentes mennyisége korlátozott, ezt a határt kifejezetten a tiszta alkoholra is alkalmazni kell;mivel a mentességek összegét és az engedélyezett eltéréseket kétévente helyesbíteni kell azok valódi értékének fenntartása érdekében;mivel amennyiben a közösségi mentesség helyesbítése azt eredményezi, hogy csökken a valamely tagállam nemzeti pénznemében kifejezett mentesség, a szóban forgó tagállamnak lehetővé kell tenni az ilyen helyesbítés előtt nemzeti pénznemében kifejezett összeg megőrzését;mivel, szem előtt tartva azokat a gazdasági következményeket, amelyeket ez okozhat, a Dániában, Görögországban és Írországban hatályos jelenlegi adórendszer még nem engedélyezi a más tagállamokból érkező utazóknak nyújtott adómentesség egészének alkalmazását;mivel ezért ezen államoknak engedélyezni kell a 69/169/EGK irányelvtől való eltérést az adómentesen importált áruk egységnyi értéke tekintetében; mivel ezen kívül a Dán Királyság számára engedélyezni kell a csendes borokra vonatkozó csökkentett mennyiségi korlát alkalmazását;mivel a 84/231/EGK irányelv a Dán Királyság számára engedélyezte a 69/169/EGK irányelvtől való eltérést bizonyos termékeknek a Dániában honos utazók által történő behozatala tekintetében, amennyiben ezen utazók 48 óránál kevesebb időt töltöttek egy másik országban;mivel a jelenleg Dániában alkalmazott adórendszer nem engedélyez ezen 1985. december 31-i szabály alkalmazásában semmilyen korlátozást gazdasági következmények kockázata nélkül; mivel ezért annak alkalmazását 1987. december 31-ig meg kell hosszabbítani,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 69/169/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikkben:a) az (1) bekezdésben az "1984. július 1-jétől 280 ECU" szöveg helyébe a "350 ECU" szöveg lép;b) a (2) bekezdésben a "60 ECU-ig" szöveg helyébe a "90 ECU-ig" szöveg lép;c) az irányelv a következő bekezdéssel egészül ki:"(6) A Tanács kétévente és első alkalommal legkésőbb 1987. október 31-ig a Szerződésben meghatározott eljárásokkal összhangban helyesbíti az (1) és a (2) bekezdésben említett mentességek összegét, azok valódi értékének fenntartása érdekében."2. A 4. cikk (1) bekezdésében a táblázat helyébe a következő táblázat lép:| I. Harmadik országok és a Közösség közötti utasforgalom | II. A tagállamok közötti utasforgalom |a)Dohánytermékek:cigaretta vagy | 200 | 300 |szivarka (egyenként legfeljebb 3 gramm tömegű szivar) | 100 | 150 |vagy | | |szivar vagy | 50 | 75 |fogyasztási dohány | 250 g | 400 g |b)Alkohol és alkoholtartalmú italok:–párlat és égetett szesz 22 térfogatszázalékot meghaladó alkoholtartalommal; nem denaturált etilalkohol 80 vagy nagyobb térfogatszázalék alkoholtartalommal | összesen 1 liter | összesen 1,5 liter |vagy párlat, égetett szesz, és bor vagy alkohol alapú aperitif, tafia, szaké vagy hasonló italok legfeljebb 22 térfogatszázalék alkoholtartalommal; habzóbor, szeszezett bor, továbbá | összesen 2 liter | összesen 3 liter |–csendes bor | összesen 2 liter | összesen 5 liter |c)Parfüm | 50 g | 75 g |és | | |kölnivíz | 1/4 liter | 3/8 liter |d)Kávé | 500 g | 1000 g |vagy | | |kávékivonat és -eszencia | 200 g | 400 g |e)Tea | 100 g | 200 g |vagy | | |teakivonat és -eszencia | 40 g | 80 g |3. A 6. cikk (4) bekezdésében a b) pont a következő szöveggel egészül ki:"azt bizonyítva, hogy a forgalmi adót alkalmazták vagy alkalmazni fogják."4. A 7. cikk (4) bekezdésének vége a következő szöveggel egészül ki:"vagy e mentességet csökkentené."5. A 7a. cikk a következő albekezdéssel egészül ki:"A tagállamok szabadon dönthetnek arról, hogy nem vetnek ki az utazó által behozott árukra forgalmi adót vagy jövedéki adót abban az esetben, ha a kivetni szándékozott adó összege 5 ECU vagy annál kevesebb."6. Az irányelv következő cikkekkel egészül ki:"7b. cikk(1) A 2 cikk (1) bekezdésétől eltérve:a) a Dán Királyság és a Görög Köztársaság jogosult a mentességből kizárni olyan árukat, amelyek egységnyi értéke meghaladja a 280 ECU-t;b) Írország jogosult a mentességből kizárni olyan árukat, amelyek egységnyi értéke meghaladja a 77 ECU-t.(2) A 2. cikk (2) bekezdésétől eltérve Írország jogosult a mentességből kizárni olyan árukat, amelyek egységnyi értéke meghaladja a 77 ECU-t.(3) Az (1) bekezdésben említett eltérések alkalmazásának időtartama során, a 6. cikkben említett eljárásoknak megfelelően a többi tagállam megteszi az adó elengedésének lehetővé tételéhez szükséges intézkedéseket, amelyek a Dániába, Görögországba és Írországba bevitt olyan árukra vonatkoznak, amelyeket az említett országokban kizártak a mentesség köréből.(4) A Tanács kétévente és első alkalommal legkésőbb 1987. október 31-ig a Szerződésben meghatározott eljárásokkal összhangban helyesbíti az (1) és a (2) bekezdésben említett mentességek összegét, azok valódi értékének fenntartása érdekében.7c. cikk(1) A 4. cikk (1) bekezdésétől eltérve, a Dán Királyság jogosult:a) a tagállamok közötti kereskedelemben a csendes borokra 4 literes korlátot alkalmazni;b) az alábbiakban említett áruk behozatalára vonatkozó mentesség tekintetében a következő mennyiségi korlátokat alkalmazni azon esetben, ha Dániában lakóhellyel rendelkező utazók importálnak ilyen árukat másik országban töltött alábbi tartózkodást követően:- 1987. december 31-ig, 48 óránál rövidebb tartózkodást követően,- 1988. január 1-jétől 1989. december 31-ig, 24 óránál rövidebb tartózkodást követően:| 1985. január 1-jétől 1986. december 31-ig | 1987. január 1-jétől 1987. december 31-ig | 1988. január 1-jétől 1988. december 31-ig | 1989. január 1-jétől 1989. december 31-ig |Cigaretta | 60 | 140 | 200 | 240 |vagy | | | | |fogyasztási dohány, amelyben a dohányrészecskék szélessége 1,5 mm-nél kevesebb (finomra vágott) | 100 g | 200 g | 250 g | 300 g |párlat és égetett szesz 22 térfogatszázalékot meghaladó alkoholtartalommal | Nulla | 0,35 | 0,35 | 0,7 |(2) A 84/231/EGK irányelv 1985. szeptember 30-án hatályát veszti."2. cikk(1) A tagállamok végrehajtják azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1985. október 1-jén megfeleljenek.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ezen irányelv végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezéseikről.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. július 8-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Santer[1] HL C 114., 1983.4.28., 4. o. és HL C 81., 1984.3.22., 6. o.[2] HL C 10., 1984.1.16., 44. o.[3] HL C 57., 1984.2.29., 12. o.[4] HL L 133., 1969.6.4., 6. o.[5] HL L 117., 1984.5.3., 42. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács második irányelve (1972. június 12.) a nemzetközi utazás során alkalmazandó forgalmi és jövedéki adóra vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31972L0230

Hivatalos Lap L 139 , 17/06/1972 o. 0028 - 0031 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0017  dán különkiadás sorozat I fejezet 1972(II) o. 0544  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0017  angol különkiadás sorozat I fejezet 1972(II) o. 0565  görög különkiadás: fejezet 09 kötet 1 o. 0030  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0033  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0033

		A Tanács második irányelve(1972. június 12.)a nemzetközi utazás során alkalmazandó forgalmi és jövedéki adóra vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról(72/230/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló, 1969. május 28-i tanácsi irányelvre [1],tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel a Tanács és a tagállamok kormányai képviselőinek a Közösségben a gazdasági és monetáris unió szakaszonkénti eléréséről szóló, 1971. március 22-i állásfoglalása [2] különösen a magánszemélyeknek a Közösségen belüli határok átlépésekor nyújtott adómentesség fokozatos kiterjesztéséről rendelkezik;mivel szükség van a tagállamok közötti utasforgalom megkönnyítésére a forgalmi adók és a jövedéki adók alól nyújtott adómentességnek az 1969. május 28-i tanácsi irányelvben előírt kiterjesztése révén; mivel e célból, valamint az ellenőrzés csökkentése érdekében a Közösségen belüli határokat átlépő utazók által teendő nyilatkozatokat ezután egyszerűsíteni kell azon esetben, ha a birtokukban lévő áruk értéke vagy mennyisége nem haladja meg adómentességi jogosultságuk határait;mivel a Közösségen belüli határok közelében lakó személyeket és a nemzetközi utazásban használt közlekedési eszközök személyzetét ezután bizonyos mentességekre fel kell jogosítani;mivel a fent említett irányelv 6. cikkének alkalmazása során felmerült technikai problémák figyelembevételével a kiskereskedelmi szakaszban az adó elengedésével összefüggő bizonyos problémákat kezelni kell;mivel – tekintettel egy olyan gazdasági térség fokozatos létrehozására, amelynek jellemzői a Közösséget felölelő nemzeti piac jellemzőihez hasonlatosak – a tagállamoknak el kell törölniük a jelenleg érvényben lévő rendszereket, amelyek a kivitelt terhelő adó elengedését és a behozatali vám kivetését, és ennek következtében a forgalmi adó és jövedéki adó kiskereskedelmi szakaszban történő elengedését foglalja magában a Közösségen belüli kereskedelem tekintetében;mivel azonban az adó ilyen módon történő elengedésének teljes eltörlését csak fokozatosan lehet elérni; mivel első lépésként a kiskereskedelmi szakaszban a Közösségben honos személyekre alkalmazandó bizonyos közös szabályokat kell meghatározni az adóelengedés szabványos eseteivel kapcsolatban,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkAz 1969. május 28-i tanácsi irányelv 2. cikke a következőképpen módosul:a) az (1) bekezdésben az "75 elszámolási egység" szöveg helyébe a "125 elszámolási egység" szöveg lép;b) a (2) bekezdésben a "20 elszámolási egység" szöveg helyébe a "30 elszámolási egység" szöveg lép;c) a (3) bekezdésben az "75 elszámolási egység" szöveg helyébe a "125 elszámolási egység" szöveg lép.2. cikk"(1) Az Európán kívüli lakóhellyel rendelkező utazókra vonatkozó nemzeti rendelkezések sérelme nélkül valamennyi tagállam az alábbi mennyiségi korlátozásokat vezeti be az alább felsorolt áruk forgalmi és jövedéki adója alól nyújtott mentességre:| I Harmadik országok és a Közösség közötti utazás | II Tagállamok közötti utazás |a)dohánytermékek:cigaretta | 200 | 300 |vagy | | |szivarka (egyenként legfeljebb 3 gramm tömegű szivar) | 100 | 150 |vagy | | |szivar | 50 | 75 |vagy | | |fogyasztási dohány | 250 g | 400 g |b)alkoholtartalmú italok:–párlat, égetett szesz 22o-ot meghaladó alkoholtartalommal | 1 szabvány palack (0,7 – 1 liter) | összesen 1,5 literig |vagy | | |– párlat, égetett szesz és bor vagy alkohol alapú aperitif legfeljebb 22o-os alkoholtartalommal; habzóbor, szeszezett bor | összesen 2 literig | összesen 3 literig |és | | |–csendes bor | összesen 2 literig | összesen 3 literig |c)parfüm | 50 g | 75 g |és | | |kölnivíz | 1/4 liter | 3/8 liter |d)kávé | 500 g | 750 g |vagy | | |kávékivonat és -eszencia: | 200 g | 300 g |e)tea | 100 g | 150 g |vagy | | |teakivonat és -eszencia: | 40 g | 60 g" |3. cikk"(1) A tagállamok az adómentesen behozható áruk értékét és/vagy mennyiségét a 2. cikkben és a 4. cikk (1) bekezdésének II. oszlopában szereplő értékek és/vagy mennyiségek egytizedéig csökkenthetik abban az esetben, ha az ilyen árukat az importőr tagállam határövezetében vagy a szomszédos tagállam határövezetében lakó személyek, a határövezetben dolgozó személyek vagy nemzetközi utazásban alkalmazott közlekedési eszközök személyzete hozza be egy másik tagállamból.Az alábbiakban felsorolt áruk tekintetében azonban az adómentesség a következő lehet:a) dohánytermékek:cigaretta | 40 |vagy | |szivarka (egyenként legfeljebb 3 gramm tömegű szivar) | 20 |vagy | |szivar | 10 |vagy | |fogyasztási dohány | 50 g |b) alkoholtartalmú italok:–párlat, égetett szesz 22o-ot meghaladó alkoholtartalommal | 0,25 liter |vagy | |–párlat, égetett szesz és bor vagy alkohol alapú aperitif legfeljebb 22o-os alkoholtartalommal; habzóbor, szeszezett bor | 0,50 liter |és | |–csendes bor | 0,50 liter |(2) A tagállamok alacsonyabb korlátokat is bevezethetnek az adómentesség alá tartozó áruk értékére és/vagy mennyiségére vonatkozóan, amennyiben azokat a határövezetben lakó személyek, a határövezetben dolgozó személyek vagy harmadik országok és a Közösség közötti utazásban alkalmazott közlekedési eszközök személyzete hozza be harmadik országból.(3) A tagállamok alacsonyabb korlátokat is bevezethetnek az adómentesség alá tartozó áruk értékére és/vagy mennyiségére vonatkozóan, amennyiben azokat valamely tagállam fegyveres erőinek másik tagállamban állomásozó tagjai hozzák be egy másik tagállamból, ideértve a polgári személyzetet, valamint a házastársakat és az eltartott gyermekeket.(4) Az (1) és (2) bekezdésben foglalt korlátozásokat nem lehet alkalmazni abban az esetben, ha az azokban említett személyek bizonyítékkal szolgálnak arról, hogy a határövezeten túlra utaznak, ill. valamelyik szomszédos tagállam vagy harmadik ország határövezetéből nem térnek vissza.E korlátozásokat azonban továbbra is alkalmazni kell a határövezetben dolgozókra és a nemzetközi utazásban alkalmazott közlekedési eszközök személyzetére abban az esetben, ha a munkájuk során végzett utazás során árut hoznak be.(5) Az (1), (2) és (4) bekezdés alkalmazásában:- "határövezet": olyan övezet, amely légvonalban nem terjed ki valamely tagállam határától számított 15 kilométernél messzebbre. Mindegyik tagállam köteles azonban a határövezetébe belefoglalni a helyi közigazgatási kerületeket, amely területe részben az övezetben helyezkedik el,- "határövezetben dolgozó": minden olyan személy, akinek szokásos tevékenysége szükségessé teszi, hogy munkanapokon átjusson a határ túloldalára."4. cikkAz 1969. május 28-i tanácsi irányelv 6. cikke a következőképpen módosul:a) Az említett cikk szövege lesz az (1) bekezdés;b) A szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:"(2) A vámellenőrzés alatt álló repülőtéri üzletekben és a légi járművek fedélzetén végzett eladásokkal kapcsolatos szabályok sérelme nélkül a tagállamok az értékesítés kiskereskedelmi szakaszában a (3) és (4) bekezdésben meghatározott esetekben és feltételek mellett engedélyezhetik a forgalmi adó elengedését a tagállamot elhagyó utazók személyi poggyászában vitt árukra vonatkozóan. A jövedéki adót nem lehet elengedni.(3) Az olyan utazók tekintetében, akiknek állandó lakóhelye vagy szokásos lakóhelye a Közösségen kívül található, bármelyik tagállam az adóelengedés tekintetében korlátozásokat határozhat meg és alkalmazási feltételeket állapíthat meg.Az olyan utazók tekintetében, akiknek állandó lakóhelye, szokásos tartózkodási helye vagy munkahelye az egyik tagállamban található, csak azon tételek vonatkozásában lehet adót elengedni, amelyek egyedi értéke az adóval együtt meghaladja a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott összeget.A tagállamok ezt az összeget emelhetik. Ezen túlmenően állandó lakosaikat kizárhatják az adóelengedés előnyeiből.(4) Az adó elengedésének feltétele:a) a (3) bekezdés első albekezdésében említett esetekben a számla vagy azt helyettesítő egyéb okmány egy példányának bemutatása, amelyet az exportáló tagállam vámhatósága az áru kivitelének igazolásaként hátirattal ellátott;b) a (3) bekezdés második albekezdésében említett esetekben a számla vagy azt helyettesítő egyéb okmány egy példányának bemutatása, amelyet a végső import helye szerinti tagállam vámhatósága vagy azon tagállam forgalmi adóval kapcsolatos ügyekben illetékes egyéb hatósága hátirattal ellátott.(5) E cikk alkalmazásában:- "állandó lakóhely vagy szokásos tartózkodási hely": az útlevélben, személyi igazolványban vagy ezek hiányában az exportáló tagállam által érvényesként elismert más azonosító okmányban ilyen helyként feltüntetett hely,- "tétel": valamely dolog vagy dolgok egy csoportja, amelyek általában egy egészet képeznek."5. cikk"7a. cikkA tagállamok a Közösségen belüli utazás keretében megteszik azon szükséges lépéseket, amelyek révén az utazók hallgatólagosan vagy egyszerű szóbeli nyilatkozattal megerősíthetik, hogy megfelelnek az adómentességi jogosultság engedélyezett korlátainak és feltételeinek."6. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy:- az ezen irányelv 1., 2., 3. és 5. cikkének legkésőbb 1972. július 1-jén,- az ezen irányelv 4. cikkének legkésőbb 1973. január 1-jénmegfeleljenek.(2) Mindegyik tagállam közli a Bizottsággal azokat az intézkedéseit, amelyeket az ezen irányelv végrehajtása érdekében fogadnak el.A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1972. június 12-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Dupong[1] HL L 133., 1969.6.4., 6. o.[2] HL C 28., 1971.3.27., 1. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2006/14/EK irányelve ( 2006. február 6. ) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv IV. mellékletének módosításáról

text:
               7.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 34/24

         A BIZOTTSÁG 2006/14/EK IRÁNYELVE
   (2006. február 6.)
   a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv IV. mellékletének módosításáról
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 14. cikke (2) bekezdésének d) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A Növény-egészségügyi Intézkedések Negyedik Átmeneti Bizottsága (ICPM) 2002 márciusában elfogadta „A fa csomagolóanyagok nemzetközi kereskedelmének szabályozási irányelvei” című, 15. számú FAO növény-egészségügyi nemzetközi szabványt (ISPM). A növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv II., III., IV. és V. mellékletének módosításával a Bizottság 2004. október 5-i 2004/102/EK irányelve (2) összhangba hozta a 2000/29/EK irányelv megfelelő rendelkezéseit ezen útmutatóval.

               (2)

               Az ISPM 15. szabványa értelmében jóváhagyott intézkedéseken túlmenően a 2004/102/EK irányelv megköveteli, hogy az importált fa csomagolóanyag kérgezett hengeres fából készüljön. Az ISPM 15. szabványa szerint ezt a követelményt szakmailag indokolni kell. A követelmény alkalmazására a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2005. február 28-i 2000/29/EK irányelv IV. mellékletének módosításáról szóló 2005/15/EK tanácsi irányelv (3)2006. március 1-jéig haladékot adott.

               (3)

               A Közösség kérelmezte az ISPM 15. szabványa nemzetközi felülvizsgálatát olyan követelmény elfogadása céljából, amely orvosolná a Közösség aggályát, miszerint a nemzetközi kereskedelemben használt fa csomagolóanyagokon fakéreg is található.

               (4)

               Az ISPM 15. szabványa felülvizsgálatára irányuló eljárás idejére és a felülvizsgálat eredményének megszületéséig ideiglenesen el kell halasztani annak a közösségi követelménynek az alkalmazását, amely előírja, hogy a harmadik országokból behozott fa csomagolóanyag kérgezett hengeres fából készüljön.

               (5)

               A 2000/29/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ebben az irányelvben meghatározott intézkedések összhangban vannak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2000/29/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A IV. melléklet A. része I. szakaszának 2. pontjában a jobb oldali oszlop utolsó bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „Az első francia bekezdés, amely megköveteli, hogy a fa csomagolóanyag kérgezett hengeres fából készüljön, kizárólag 2009. január 1-jétől alkalmazandó. E bekezdés felülvizsgálatára 2007. szeptember 1. előtt sor kerül.”

               2.

               A IV. melléklet A. része I. szakaszának 8. pontjában a jobb oldali oszlop utolsó bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „Az a) pont első sora, amely megköveteli, hogy a fa csomagolóanyag kérgezett hengeres fából készüljön, kizárólag 2009. január 1-jétől alkalmazandó. E bekezdés felülvizsgálatára 2007. szeptember 1. előtt sor kerül.”

         2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2006. február 28-ig megfeleljenek.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot nemzeti joguk azon legfontosabb rendelkezéseiről, amelyeket a jelen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. február 6-án.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 169., 2000.7.10., 1. o. A legutóbb a 2005/77/EK bizottsági irányelvvel (HL L 296., 2005.11.12., 17. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 309., 2004.10.6., 9. o.

      (3)  HL L 56., 2005.3.2., 12. o.