title: A Tanács irányelve (1971. március 1.) a gépjárművek visszapillantó tükreire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31971L0127

Hivatalos Lap L 068 , 22/03/1971 o. 0001 - 0017 finn különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0165  dán különkiadás sorozat I fejezet 1971(I) o. 0122  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0165  angol különkiadás sorozat I fejezet 1971(I) o. 0136  - 0151 görög különkiadás: fejezet 13 kötet 1 o. 0110  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0247  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0247

		A Tanács irányelve(1971. március 1.)a gépjárművek visszapillantó tükreire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(71/127/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a műszaki követelmények, amelyeknek az egyes tagállamok jogi előírásai alapján a gépjárműveknek meg kell felelniük, többek között vonatkoznak a gépjárművek visszapillantó tükreire is;mivel ezek a követelmények tagállamonként különböznek; mivel ebből következően szükségszerű, hogy mindegyik tagállam vagy kiegészítésként, vagy jelenlegi szabályozása helyett azonos követelményeket fogadjon el, hogy ezáltal mindenekelőtt bármely járműtípushoz alkalmazni lehessen a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [3] szerinti EGK-típus-jóváhagyási eljárást;mivel a visszapillantó tükörre megállapított követelmények a tükörnek mind a járműre való rögzítését, mind pedig szerkezeti kialakítását meghatározzák;mivel a visszapillantó tükör harmonizált típus-jóváhagyási eljárásában minden tagállam ellenőrizheti, hogy betartásra kerülnek-e a gyártásra és vizsgálatra vonatkozó közös követelmények, és erről a megállapításról a visszapillantó tükör minden egyes típusáról kiállított típusbizonyítvány másolatának elküldésével tájékoztatja a többi tagállamot; mivel a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott és EGK-típus-jóváhagyási jellel ellátott összes visszapillantó tükörnek felesleges a többi tagállamban történő műszaki ellenőrzése,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Az egyes tagállamoknak ki kell adniuk az EGK-típusjóváhagyást egy visszapillantó tükör bármely típusára, amely megfelel az I. melléklet 2. pontjában megállapított szerkezeti és vizsgálati követelményeknek.(2) Az a tagállam, amely kiadja az EGK-típusjóváhagyást, meghozza – amennyiben szükséges, a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival együttműködve – az arra vonatkozó intézkedéseket, hogy a gyártásnak az engedélyezett típussal való megegyezését szükség esetén ellenőrizze. Az ilyen ellenőrzés szúrópróbákra korlátozódik.2. cikkA tagállamok egy visszapillantó tükör bármely típusára, amelyre kiadják az 1. cikk szerinti EGK-típusjóváhagyást, megadják a gyártónak vagy felhatalmazott képviselőjének az I. melléklet 2.6. pontja szerinti mintának megfelelő EGK-típus-jóváhagyási jelet.A tagállamok megtesznek minden megfelelő intézkedést, hogy megakadályozzák azon típus-jóváhagyási jelek használatát, amelyek egy visszapillantó tükörnek az 1. cikk alapján EGK-típusjóváhagyással ellátott típusnak más berendezésekkel való összecseréléséhez vezethetnek.3. cikk(1) A tagállamok nem tilthatják meg a visszapillantó tükrök kereskedelmi forgalomba hozatalát szerkezetük és működésük alapján, ha azok EGK-típus-jóváhagyási jellel el vannak látva.(2) E rendelkezés azonban nem akadályoz meg egy tagállamot abban, hogy ilyen intézkedéseket hozzon az EGK-típus-jóváhagyási jellel ellátott visszapillantó tükörrel kapcsolatban, amelynek jellemzői nincsenek összhangban a jóváhagyott típuséval.E tagállam haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a megtett intézkedésekről, és megindokolja határozatát. Az 5. cikk rendelkezései szintén alkalmazhatók.A jóváhagyott típustól való eltérésről az (1) bekezdés értelmében akkor lehet beszélni, ha az I. melléklet 2.1., 2.2. és 2.4. pontjába foglalt követelmények nem teljesülnek.4. cikkAz egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai egy hónapon belül eljuttatják a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaihoz a típusbizonyítvány másolatát a visszapillantó tükör minden olyan típusáról, amelynek megadták vagy amelytől megtagadták a típusjóváhagyást.5. cikk(1) Ha az EGK-típusjóváhagyást odaítélő tagállam megállapítja, hogy számos, ugyanazzal az EGK-típus-jóváhagyási jellel ellátott visszapillantó tükör nem egyezik meg azzal a típussal, amelyre az EGK-típusjóváhagyást kiadta, meghozza azokat az intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a sorozatgyártás megegyezzen az engedélyezett típussal. E tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztatják a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait a megtett intézkedésekről, amelyek – rendszeres meg nem egyezés esetén – az EGK-típusjóváhagyás visszavonásához vezethetnek. Az említett hatóságok ugyanezeket az intézkedéseket hozzák meg, ha más tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaitól ilyenfajta meg nem egyezésről kapnak tájékoztatást.(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai egy hónapon belül kölcsönösen tájékoztatják egymást egy odaítélt EGK-típusjóváhagyás visszavonásáról, és közlik a visszavonás okait.(3) Ha az a tagállam, amely az EGK-típusjóváhagyást megadta, vitatja a számára jelzett meg nem egyezés tényét, akkor az érintett tagállamok a vita békés rendezésére törekednek. A Bizottságot folyamatosan értesítik erről. Szükség esetén a Bizottság a megoldás megtalálása érdekében konzultációkat kezdeményez.6. cikkAz ezen irányelv végrehajtását célzó rendelkezések alapján hozott, egy visszapillantó tükör EGK-típusjóváhagyását elutasító vagy visszavonó, kereskedelmi forgalomba hozatalát, valamint használatát megtiltó határozatot részletesen meg kell indokolni. A határozatról a tagállamokban érvényes jog szerinti jogorvoslati lehetőségek és jogorvoslati határidők megadásával együtt az érintetteket értesítik.7. cikkA tagállamok nem utasíthatják vissza egy jármű számára az EGK-típusjóváhagyás vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását a visszapillantó tükrök miatt, ha azokon van EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel, és beépítésük az I. melléklet 3. pontjában megállapított követelmények szerint történt.8. cikkEzen irányelv alkalmazásában "jármű": a sínhez kötött járművek, mező- vagy erdőgazdasági vontató- és munkagépek, valamint egyéb közmunkát végző munkagépek kivételével minden, a közúti forgalomban való részvételre szánt, felépítménnyel rendelkező vagy felépítmény nélküli gépjármű és pótkocsija, amelynek legalább négy kereke van, és szerkezeti kialakítása révén több mint 25 km/h legnagyobb sebesség elérésére képes.9. cikkAz I., II. és III. mellékletnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításokat a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i tanácsi irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően lehet végrehajtani.10. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1971. március 1-jén.a Tanács részérőlaz elnökM. Schumann[1] HL C 160., 1969.12.18., 7. o.[2] HL C 48., 1969.4.16., 16. o.[3] HL L 42., 1970.2.23. 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. "Visszapillantó tükör": olyan berendezés, amely a 3.5. pont szerint mértanilag meghatározott látótéren belül jó hátralátást biztosít úgy, hogy azt elfogadható határokon belül sem a jármű alkatrészei, sem pedig a jármű utasai nem takarják el.1.2. "Belső visszapillantó tükör": az 1.1. pont szerinti olyan berendezés, amelyet a jármű utasterében rögzítenek.1.3. "Külső visszapillantó tükör": az 1.1. pont szerinti olyan eszköz, amelyet a jármű külső részén szerelnek be.1.4. "Visszapillantó tükrök osztálya": egy vagy több közös jellemzővel, egy vagy több közös funkcióval rendelkező visszapillantó tükrök összessége. A belső visszapillantó tükrök az I. osztályba, a külső visszapillantó tükrök a II., illetve III. osztályba tartoznak.1.5. "A kategóriájú jármű": minden jármű, amelynek műszakilag megengedett össztömege nagyobb, mint 3,5 tonna.1.6. "B kategóriájú jármű": minden jármű, amelynek műszakilag megengedett össztömege legfeljebb 3,5 tonna.1.7. "A vezető szemeinek helye": az a két pont, amely egymástól 65 mm-re, a vezetőülés III. mellékletben meghatározott H-pontja felett pedig függőleges irányban 635 mm távolságra helyezkedik el. A két pontot összekötő egyenes merőleges a jármű függőleges hosszanti középsíkjára. A szem e két pontját összekötő szakasz középpontja a függőleges hosszanti középsíkban helyezkedik el, amely a kormányberendezés középpontján halad át. Ha ez a sík nem halad át a vezetőülés látszólagos középpontján, a sík oldalirányú helyzetében megfelelő változtatást kell végrehajtani.1.8. "R": a tükör közepén mért főgörbület sugarainak középértéke mm-ben.2. A VISSZAPILLANTÓ TÜKÖR EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSÁRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK2.1. Általános előírások2.1.1. Valamennyi visszapillantó tükörnek beállíthatónak kell lennie.2.1.2. A visszapillantó tükör fényvisszaverő felületét olyan lekerekített peremű foglalatban kell elhelyezni, amelynek lekerekítési sugara legalább 3,5 mm.2.1.3. A külső tükröknek nem lehetnek olyan kiálló alkatrészei, amelyek görbületi sugara kisebb, mint 3,5 mm.2.2. Méretek2.2.1. Belső visszapillantó tükrök (I. osztály)15 cm ×1 +2.2.2. Külső visszapillantó tükrök (II. és III. osztály)2.2.2.1. A fényvisszaverő felület méreteinek olyanoknak kell lenniük, hogy az alábbi síkidom legyen beleírható:- egy 4 cm magasságú téglalap, amelynek alapja a táblázat szerinti "a" cm,- a téglalap magasságával párhuzamos szakasz, amely a táblázat szerinti "b" cm.A visszapillantó tükör osztálya | A jármű kategóriája, amelyhez a visszapillantó tükröt tervezték | a | b |II. | A | 171 + 1000R | 20 |III. | B | 131 + 1000R | 7 |2.2.2.2. 2.3. A fényvisszaverő felület és a fényvisszaverési tényező2.3.1. A fényvisszaverő felület határoló görbéjének egyszerű domború alakúnak kell lennie.2.3.2. A fényvisszaverő felületnek az időjárási hatásoktól függetlenül, szokásos üzemi körülmények között a 2.3.5. pontban megállapított tulajdonságokkal kell rendelkeznie.2.3.3. A fényvisszaverő felületeknek sík- vagy gömbfelületű domború tükrökből kell állniuk. A fő síkokban lévő görbületi sugarak közötti különbség a tükör középrészének egyetlen pontján sem lehet nagyobb, mint 0,25 R.2.3.4. A görbületi sugarak 1.8. pont szerinti R középértéke nem lehet kisebb az alábbi értékeknél:- 1800 mm a II. osztályba tartozó visszapillantó tükröknél,- 1200 mm az I. és III. osztályba tartozó visszapillantó tükröknél.2.3.5. A fényvisszaverő felület rendes fényvisszaverési tényezője nem lehet kisebb 35 %-nál. A változtatható ("nappali" és "éjszakai") állású tükröknél a rendes fényvisszaverési tényező éjszakai állásban nem lehet kisebb, mint 4 %. A visszapillantó tükröt úgy kell kialakítani, hogy a közúti jelzések színei felismerhetők legyenek.2.4. Vizsgálatok2.4.1. A visszapillantó tükröt a 2.4.2. pont szerinti ütközéses vizsgálatnak és a tartószerkezeten rögzített foglalattal együtt a 2.4.3. pont szerinti hajlításvizsgálatnak kell alávetni.2.4.2. Ütközéses vizsgálat2.4.2.1. A vizsgálóberendezés leírása2.4.2.1.1. A vizsgálóberendezés egy lengőkarból és egy arra rögzített ütközőfejből álló inga. A vizsgálati test megfogására az ingaállványhoz mereven rögzített tartószerkezetet kell elhelyezni (1. ábra).Az ütközéses berendezés fő méretei+++++ TIFF +++++2.4.2.1.2. Az ütést végző fej homlokrészének 165 mm ± 5 mm átmérőjű gömbsüvegnek kell lennie. Az ütést végző fejnek merevnek kell lennie, és legalább 50 mm vastagságú, 50-es keménységű gumibevonattal kell rendelkeznie.2.4.2.1.3. m= m1a ).2.4.2.2. A vizsgálat menete2.4.2.2.1. A visszapillantó tükröt úgy kell a befogásra szolgáló tartószerkezeten rögzíteni, hogy az ne jelentsen akadályt a tükör mozgatható alkatrészei számára. A tükör befogása és a tartószerkezet beállítása a visszapillantó tükröt vizsgálatra benyújtó személy által javasolt módon történik.2.4.2.2.2. Azoknál a visszapillantó tükröknél, melyek a felszerelési síktól való távolság beállítására szolgáló berendezéssel is rendelkeznek, a távolságot a legkisebb értékre kell beállítani.2.4.2.2.3. A vizsgálat abban áll, hogy az ütőfejet a függőlegeshez képest 60°-os ingakitérésnek megfelelő magasságból kell elengedni, amely leesve a visszapillantó tükröt a függőleges ingaállásnál úgy éri, hogy az ütőfej ütközési pontja az inga ütközési középpontján átmenő vízszintesen fekszik.2.4.2.2.4. A visszapillantó tükör ütközéses vizsgálatát az alábbi feltételek mellett kell végezni:2.4.2.2.4.1. Belső visszapillantó tükör1. vizsgálat: – Az ütközés a tükör felületére merőlegesen történik, amelynek során az ütközési pontot úgy kell megválasztani, hogy az ütközési irány átmenjen a tükör házának befogószerkezetén. Az ütésnek a fényvisszaverő felületre kell irányulnia.2. vizsgálat: – A tükör házának peremére mért ütés, melynek során az ütés iránya a tükör síkjával 45°-os szöget zár be, és a tükör házának befogószerkezetén keresztülhaladó vízszintes síkban fekszik. Az ütésnek a fényvisszaverő felületre kell irányulnia.2.4.2.2.4.2. Külső visszapillantó tükör1. vizsgálat: – Az ütközés a tükör felületére merőlegesen történik, amelynek során az ütközési pontot úgy kell megválasztani, hogy az ütközési irány átmenjen a tükör házának befogószerkezetén.1”. vizsgálat: – A tükröt egy, a tartószerkezetre hátulról mért ütéssel kell vizsgálni (a kalapácsnak a szorítósíktól való távolsága ugyanakkora, mint az 1. vizsgálatnál, miközben a tükör az ütközés központja által leírt pályára merőlegesen áll).2. vizsgálat: – A tükör házának peremére mért ütés, amelynek során az ütés iránya a tükör síkjával 45°-os szöget zár be, és a tükör házának befogószerkezetén átmenő vízszintes síkban fekszik. Az ütésnek a fényvisszaverő felületre kell irányulnia.2.4.2.2.4.3. Általános észrevételek2.4.2.2.4.3.1. Referenciapontként a tükör középpontját kell választani, ha a vizsgált berendezések nem rendelkeznek egyértelműen meghatározott tartószárral, illetve ha a befogási pont a tükör szélén helyezkedik el.2.4.2.2.4.3.2. Ha a 2.4.2.2. pontban leírt vizsgálatokat nem lehet elvégezni, az ütközési pontot az inga szimmetriasíkjában oly módon kell eltolni, hogy az ütőfej legalsó pontja a szorítósíktól 40 mm távolságra legyen.2.4.3. Tartószerkezeten rögzített ház hajlításvizsgálata2.4.3.1. A vizsgálat meneteA tükör házát vízszintes helyzetben kell beszorítani egy berendezésbe úgy, hogy a tartószerkezet az adott helyzetében biztonságosan legyen rögzítve. A tükör házának a tükörkar befogási helyéhez legközelebb eső végét a legnagyobb mérete irányában egy 15 mm széles, a tükör házát teljes szélességében lefedő, merev ütközővel kell rögzíteni.A másik végén egy hasonló ütközőt kell a tükör házára felhelyezni és azt a meghatározott vizsgálati terheléssel ellátni (2. ábra).Példa a tükör házának hajlításvizsgálatához szükséges berendezésre+++++ TIFF +++++2.4.3.2. A vizsgálati teher 25 kg. Ezzel 1 percig kell a próbatestet terhelni.2.5. Az eredmények értékelése2.5.1. A 2.4.2. pont szerint elvégzett valamennyi vizsgálatnál az ingának az ütközést követően folytatnia kell mozgását, és a függőlegeshez képest legalább 2 fokos szöget kell elérnie.2.5.2. A 2.4.2. pont szerinti vizsgálatoknál a visszapillantó tükör tartószerkezetének törése esetén a fennmaradó rész az alaplapzathoz képest legfeljebb 1 cm nagyságú kiugró résszel rendelkezhet. Ha a tartószerkezet leválik, a fennmaradó alapzaton nem maradhatnak veszélyes kiugrások.2.5.3. A 2.4.2. és 2.4.3. pont szerinti vizsgálatoknál a tükör nem törhet el. Az alábbi feltételek teljesülése esetén azonban a tükör törése megengedett:2.5.3.1. a letört darabok a tükör házán vagy egy, a házzal szoros kapcsolatban álló felületen tapadnak meg anélkül, hogy több mint 5 mm szélességben leválásra kerülne sor;2.5.3.2. a tükör biztonsági üvegből készült.2.6. A típus-jóváhagyási jel2.6.1. A típus-jóváhagyási jel egy téglalapból áll, melyben egy e betű van elhelyezve, amelyet a típusjóváhagyást kiadó ország számjele vagy betűjele (1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 6 – Belgium és L – Luxemburg) követ, majd a típusjóváhagyás száma, amely megfelel az adott típusra kiállított típusbizonyítvány számának, és amelyet a téglalap közelében egy tetszőleges helyen helyeznek el.2.6.2. A típus-jóváhagyási jelet (jelzést vagy számot) úgy kell a visszapillantó tükör egy lényeges részén elhelyezni, hogy letörölhetetlen és a visszapillantó tükör járművön történő rögzítése után is jól látható legyen.EGK-típus-jóváhagyási jel [1] mintája+++++ TIFF +++++JelmagyarázatA fenti EGK-típus-jóváhagyási jellel ellátott berendezés olyan, I. osztályba tartozó berendezés (belső visszapillantó tükör), amelyet Németországban 1471-es számon hagytak jóvá.3. A JÁRMŰVÖN VALÓ RÖGZÍTÉSRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK3.1. Általános előírások3.1.1. A visszapillantó tükröket úgy kell a járművön rögzíteni, hogy szokásos üzemi körülmények között helyzetüket megőrizzék.3.1.2. Az A kategóriájú járműveken a II., a B kategóriájú járműveken pedig a III. osztályba tartozó visszapillantó tükröket kell rögzíteni.3.2. A visszapillantó tükrök száma3.2.1. Minden járművön egy belső és egy külső visszapillantó tükröt kell rögzíteni, utóbbit a jármű bal oldalán.3.2.2. Ha a belső visszapillantó tükör látóterére a 3.5. pontban megállapított feltételek nem teljesülnek, a külső visszapillantó tükröt a jármű jobb oldalán kell rögzíteni. Ebben az esetben, amennyiben a belső visszapillantó tükör semmilyen kilátást sem biztosít hátrafelé, belső visszapillantó tükröt nem szükséges felszerelni.3.3. A felszerelés helye3.3.1. A visszapillantó tükröket úgy kell elhelyezni, hogy a vezető szokásos vezetési testtartásban az üléséről láthassa az úttest jármű mögötti részét.3.3.2. A külső visszapillantó tükröknek az oldalablakokon keresztül vagy a szélvédő ablaktörlő által bejárt felületén keresztül láthatónak kell lenniük. Ez a rendelkezés nem alkalmazható a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló tanácsi irányelvben meghatározott M2 és M3 jelű nemzetközi osztályú járművek jobb oldalán rögzített külső visszapillantó tükrökre.3.3.3. A balkormányos járműveknél a külső tükröt úgy kell a jármű bal oldalán rögzíteni, hogy a jármű hosszirányú függőleges középsíkja, valamint a járművezető szemeinek helye közötti szakasz középpontján és a bal oldali tükör középpontján átmenő függőleges sík közötti szög ne legyen nagyobb 55°-nál.3.3.4. A visszapillantó tükör a jármű külső felépítményéből nem állhat ki lényegesen nagyobb mértékben annál, mint amelyet a 3.5. pontban megállapított látótér betartása indokol.3.3.5. Ha a külső visszapillantó tükör alsó pereme a jármű terhelt állapotában az úttesttől számítva 2 m-nél alacsonyabban van, a külső visszapillantó tükör legfeljebb 0,20 m-rel nyúlhat túl a jármű tükör nélkül mért legnagyobb szélességén.3.3.6. A 3.3.4. és 3.3.5. pont szerinti követelményekre is figyelemmel, a külső tükrök túlnyúlhatnak a jármű megengedett legnagyobb szélességén.3.4. Beállítás3.4.1. A belső visszapillantó tükröt a vezetőnek szokásos vezetési testtartásban kell tudni beállítani.3.4.2. A vezető oldalán elhelyezett külső tükröt a jármű belsejéből csukott ajtó mellett kell tudni beállítani. Mindamellett a kívánt helyzetben való reteszelés történhet kívülről [2].3.4.3. A 3.4.2. pont követelményei nem alkalmazhatók azokra a külső visszapillantó tükrökre, amelyek egy ütést követő elfordulás után beállítás nélkül kerülhetnek újra eredeti helyzetükbe.3.5. Látótér3.5.1. Általános előírásokAz alábbiakban meghatározott látóterek olyan, két szemmel történő látásra vonatkoznak, ahol a megfigyelő szemei egybeesnek az 1.7. pontban meghatározott "a vezető szemeinek helyével". A látótér meghatározása olyan üres járműnél történik, amelyben csupán egy megfigyelő ül. A látótérnek olyan ablaküvegen keresztül kell érvényesülnie, amelynek teljes fényáteresztési tényezője nagyobb, mint 70 %.3.5.2. Belső visszapillantó tükörA látótérnek olyannak kell lennie, hogy a vezető az úttestnek legalább egy olyan sík és vízszintes részét láthassa, amely a jármű hosszanti középsíkjához viszonyítva központosan helyezkedik el, 20 m széles, és a jármű végétől mért 60 m-től a horizontig terjed (3. ábra).3.5.3. Bal oldali külső visszapillantó tükörA látótérnek olyannak kell lennie, hogy a vezető az úttestnek legalább egy olyan, 2,5 m széles, sík és vízszintes részét láthassa, amelyet jobb oldalról egy, a jármű függőleges hosszanti középsíkjával párhuzamos, a jármű bal oldali legkülső szélességi pontján átmenő sík határol, és amely a vezető szem-pontjától mérve a jármű mögött 10 m-re elhelyezkedő, a jármű hosszirányú középsíkjára merőleges síktól a horizontig terjed (4. ábra).3.5.4. Jobb oldali külső visszapillantó tükörA látótérnek olyannak kell lennie, hogy a vezető az úttestnek legalább egy olyan, 3,5 m széles, sík és vízszintes részét láthassa, amelyet bal oldalról egy, a jármű függőleges hosszanti középsíkjával párhuzamos, a jármű jobb oldali legkülső szélességi pontján átmenő sík határol, és amely a vezető szemeinek helye mögött 30 m-re húzódó, a jármű hosszirányú középsíkjára merőleges síktól a horizontig terjed.Továbbá a vezetőnek a vezető szemeinek helyén átmenő függőleges sík mögött 4 m távolságra, 0,75 m szélességben be kell tudnia látni az úttestet (4. ábra).Belső visszapillantó tükör+++++ TIFF +++++Külső visszapillantó tükör+++++ TIFF +++++[1] A számok csupán például szolgálnak.[2] A jövőben kívánatos megállapítani azt, hogy a reteszelőrendszerrel nem rendelkező külső visszapillantó tükrök esetében a vezetőnek vezetési testtartásban képesnek kell lennie a jármű belsejéből csukott ajtó mellett beállítani azokat. E javítás ezen irányelvbe való felvételére tekintettel a 9. cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni, amint a műszaki fejlődés következtében a gyártás és rögzítés módszerei gazdaságossá és egyszerűvé váltak.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETTÍPUSBIZONYÍTVÁNY+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III. MELLÉKLET [1]VIZSGÁLATI ELJÁRÁS H-PONT MEGHATÁROZÁSÁRA1. Fogalommeghatározás"H-pont": olyan pont, amely a jármű utasterében ülő személy helyzetét jellemzi; egy emberi testet reprezentáló próbabábu lába és felsőteste között húzódó elméleti forgástengely és egy függőleges hosszanti sík döféspontja.2. A H-pont meghatározása2.1. A vezetőüléshez tartozó H-pontot meg kell határozni.(2.1.1.) (2.1.2.) 2.2. A H-pont minden egyes meghatározásánál az ülésnek a gyártó által a tervezés során meghatározott szokásos vezetési testtartásban kell lennie, a háttámlát pedig, amennyiben annak dőlésszöge állítható, közelítően függőleges helyzetbe kell állítani.3. A próbabábu leírása3.1. Olyan háromdimenziós próbabábut kell alkalmazni, amelynek tömege és méretei egy átlagos magasságú felnőtt férfiének felelnek meg. A próbabábut az 1. és 2. ábrák mutatják.3.2. A próbabábu az alábbiakból áll:3.2.1. két olyan rész, amelyek közül az egyik a hátnak, a másik pedig a test ülőfelületének felel meg, és amelyek egy, a felsőtest és a comb közötti forgástengely körül elforgathatók. E tengelynek a próbabábu oldalán lévő döféspontja adja a H-pontot;3.2.2. két olyan rész, amelyek a lábakat alkotják, és amelyek az ülőfelületnek megfelelő részhez képest elforgathatók;3.2.3. két olyan rész, amelyek a lábfejeket alkotják, és amelyeket a lábszárakkal a bokának megfelelő csuklópántok kötnek össze;3.2.4. továbbá egy, az ülőfelületnek megfelelő rész, amely a keresztirányú dőlés vizsgálatára szolgáló libellával van ellátva.3.3. A mindenkori testrész súlypontjának megfelelő pontokon a különböző testrészeknek megfelelő terhelősúlyokat kell elhelyezni, mégpedig úgy, hogy a próbabábu teljes súlya 75,8 kp (74,4 daN) legyen. A különböző súlyokról a 2. ábrához tartozó táblázat közöl részletes adatokat.4. A próbabábu elhelyezéseA háromdimenziós bábu elhelyezését az alábbi módon kell végezni:4.1. a járművet vízszintes helyzetbe kell állítani, és az ülést a 2.2. pont előírásai szerint kell beállítani;4.2. a próbabábu megfelelő elhelyezésének megkönnyítésére az ülést egy alkalmas szövettel be kell vonni;4.3. a próbabábut fel kell ültetni az ülésre;4.4. a próbabábu lábfejeit az alábbi módon kell elhelyezni:4.4.1. a jobb lábfejet a gázpedálra kell helyezni nyugalmi helyzetben, a bal lábfejet pedig úgy kell elhelyezni, hogy az ülés keresztirányú dőlésének vizsgálatára szolgáló libella újra vízszintes helyzetet mutasson.(4.4.2.) (4.4.3.) 4.5. A súlyokat fel kell helyezni a combrészekre, az ülőfelületet újra vízszintes helyzetbe kell állítani, majd a súlyokat fel kell helyezni a próbabábu ülőfelületének megfelelő részére.4.6. A térdeknek megfelelő csuklópánttal ellátott rúd működtetésével a próbabábut el kell választani a háttámlától, és a próbabábu hátrészét előre kell dönteni. Ezután a próbabábut újra el kell helyezni az ülésen úgy, hogy az ülőfelületet addig kell hátra tolni, míg az ellenállásba nem ütközik. Ezután a próbabábu hátrészét újra hátra kell állítani, és a háttámlának kell dönteni.4.7. A próbabábura kétszer kell egy kb. 10,2 kp (10 daN) nagyságú, vízszintes irányú erőt gyakorolni. Az erő irányát és támadáspontját a 2. ábrán egy fekete nyíl jelzi.4.8. Fel kell helyezni a jobb és a bal oldalra való, majd ezt követően a felsőtestre való terhelősúlyokat. Eközben a próbabábu ülőfelületét vízszintes helyzetben kell tartani.4.9. A próbabábu-ülőfelület vízszintes helyzetének fenntartása mellett a próbabábu hátát előre kell dönteni addig, míg a felsőtest terhelősúlyai a H-pont fölé nem kerülnek, annak érdekében, hogy a háttámlával való mindenfajta súrlódás ki legyen zárva.4.10. Ekkor a próbabábu hátát óvatosan újra fel kell egyenesíteni, amivel az elhelyezés befejeződött. A próbabábu ülőfelületének vízszintes helyzetben kell állnia. Ellenkező esetben a fenti műveleteket meg kell ismételni.5. Eredmények5.1. Ha a próbabábu elhelyezése a 4. pont szerint történt, az ülés H-pontja a próbabábun megadott H-pontnak felel meg.5.2. A H-pont Descartes-koordinátáinak mérésekor nem adódhatnak 1 mm-nél nagyobb eltérések. Ugyanez vonatkozik a jármű utasterében pontosan meghatározott jellemző pontok koordinátáira is. E pontoknak a függőleges hosszanti síkra vonatkoztatott vetületeit egy vázlatrajzra kell átvinni.A háromdimenziós próbabábu részei+++++ TIFF +++++A próbabábu méretei+++++ TIFF +++++A próbabábu tömegadatai | kg |A hátat és az ülést reprezentáló részek | 16,6 |A törzs terhelőtömegei | 31,2 |Az ülőfelület terhelőtömegei | 7,8 |A comb terhelőtömegei | 6,8 |A lábszárak terhelőtömegei | 13,2 |Összesen: | 75,6 |[1] A III. melléklet szó szerinti szövege megfelel a 14. rendeletnek. A melléklet egyes pontjai megfelelnek a szabályozás azonos számú pontjainak. Ezért, ha a 14. rendelet egy pontja számára ez az irányelv nem tartalmaz előírást, az adott pont számát emlékeztetőül zárójelek között megadjuk.--------------------------------------------------


title: A Tanács 80/1119/EGK irányelve (1980. november 17.) a belvízi áruszállításra vonatkozó statisztikai adatgyűjtésről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31980L1119

Hivatalos Lap L 339 , 15/12/1980 o. 0030 - 0053 finn különkiadás fejezet 7 kötet 2 o. 0127  görög különkiadás: fejezet 16 kötet 2 o. 0003  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 2 o. 0127  spanyol különkiadás fejezet 07 kötet 2 o. 0213  portugál különkiadás fejezet 07 kötet 2 o. 0213

		A Tanács 80/1119/EGK irányelve(1980. november 17.)a belvízi áruszállításra vonatkozó statisztikai adatgyűjtésrőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 213. cikkére,tekintettel a Bizottság által benyújtott irányelvtervezetre,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a Szerződés rendelkezéseinek megfelelően, a Bizottságra bízott feladatok végrehajtása érdekében következetes, összhangban lévő és rendszeres statisztikai adatokra van szükség a tagállami belvízi áruszállítás arányairól és fejlődéséről; mivel ezen adatoknak összehasonlíthatónak kell lenniük mind az államok közötti, mind a többi szállítási módra vonatkozó adatokkal, és mivel ezen adatok a nemzeti, a nemzetközi és az átmenő forgalomra is vonatkoznak;mivel a szállítás iránti kereslet és a hajózási viszonyok évközi ingadozása kihat az áruszállításra, egyes statisztikákat egy évnél rövidebb időközönként nyújtanak be;mivel e statisztikai adatoknak különbséget kell tenniük a fő szállítási útvonalak között azért, hogy a belvízi áruszállítási piacról megfelelő információk álljanak rendelkezésre;mivel a különböző tagállamokban rendelkezésre álló áruszállítási statisztikákat közösségi szinten össze kell hangolni;mivel a javasolt rendelkezések végrehajtásának elősegítése érdekében bizonyos határidőket kell megállapítani a szükséges statisztikai információk szolgáltatására;mivel a Bizottság jelentést nyújt be azért, hogy a Tanács a benyújtott statisztikai adatok alapján megvizsgálhassa, hogy ezen irányelv célkitűzései milyen mértékben érhetőek el; mivel ezért számol azzal a lehetőséggel, hogy javaslatot tesz az e statisztikák összeállításakor használt módszerek javítására; mivel a Tanács a Bizottság javaslata alapján jár el, dönt a tengerjáró hajókkal belvízi úton történő áruszállításra, valamint a régiók között belvízi úton bonyolódó nemzetközi forgalomra vonatkozó statisztikák bevezetéséről;mivel a statisztikai adatok szükségesek az árufuvarozás arányának és fejlődésének megállapításához; mivel ezért a Közösség a kezdeti időszakra anyagi hozzájárulást nyújt a tagállamoknak az ezzel járó munkával kapcsolatban,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Az egy vagy több belvízi úttal rendelkező tagállamok az alábbi áruk belvízi hajókon történő szállításáról statisztikai adatgyűjtést végeznek, függetlenül attól, hogy mely országban lajstromozták a hajókat, vagy mely országban állítottak ki részükre engedélyt:- az ellenszolgáltatás fejében szállított árukról, illetve saját számlára szállított árukról,- az országban berakott vagy kirakott árukról, illetve ezen ország belvízi útjain átmenő forgalomban szállított árukról.(2) Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalmakhoz az alábbiakban meghatározott jelentés tartozik:a) "belvízi út": olyan vízfolyás, csatorna vagy tó, amely természetes vagy mesterséges volta miatt hajózásra alkalmas, elsősorban belvízi hajókkal;b) "belvízi hajó": olyan önjáró vagy nem önjáró, belvízi hajóként lajstromozott vagy engedélyezett hajó, amely olyan hajón szállítható bárka is lehet, amely csak csendes vizeken való hajózásra alkalmas tervezésű vagy építésű.(3) Ez az irányelv nem vonatkozik:- az 50 tonnánál kisebb bruttó hordképességű hajókkal végzett áruszállításra,- az elsősorban személyszállításra használt hajókra,- a kompátkelési célokra használt hajókra,- a kikötőigazgatás és a hatóságok által kizárólag nem kereskedelmi célokra használt hajókra,- a kizárólag üzemanyag-vételezéshez használt és tárolásra használt hajókra,- az áruszállításra nem használt hajókra, mint például a halászhajókra, kotróhajókra, műhelyhajókra, lakóhajókra és kedvtelési célú hajókra.(4) Az első statisztikai adatgyűjtést 1981. január 1-jétől kell kezdeni.2. cikk(1) Az alábbi adatokat kell rögzíteni:a) az áruk tömege tonnában;b) a fő szállítási útvonalak:- a nemzeti forgalomban, ha az áru ki- és berakása ugyanabban a jelentést készítő tagállamban történik, függetlenül a vízi jármű útvonalától,- a nemzetközi forgalomban, ha az árut a jelentést készítő tagállamban vagy csak berakják, vagy csak kirakják, különbséget téve a berakott és a kirakott áruk között,- az átmenő forgalomban, ha az áru berakás, kirakás, illetve átrakás nélkül halad át a jelentést készítő tagállamon.A hajón szállított bárka esetében az áru azon a helyen minősül berakottnak, ahol az uszályt úsztatják vagy ahol leemelik a hajóról, és kirakottnak ott, ahol az uszályt a vontatóhajóhoz húzzák vagy ráemelik;c) az áru jellege, az I. melléklet bal oldali oszlopa szerinti árucsoportok szerint;d) lajstromozás szerinti ország, vagyis az az ország, ahol az áruszállító hajót lajstromozták vagy részére az engedélyt kiállították, vagy ennek hiányában az az ország, ahol a hajó tulajdonosának állandó lakóhelye van.e) a hajó típusa az alábbi nómenklatúra szerint:- önjáró uszály:- önjáró tartályhajó,- egyéb önjáró uszály,- uszály:- tartályuszály,- egyéb uszály,- bárka (beleértve a vontatható-tolható uszályt):- tolható tartálybárka,- egyéb bárka (beleértve a hajón szállítható bárkát),- egyéb áruszállító hajók.A "tartályhajó" kifejezés minden folyékony vagy cseppfolyósított rakományt ömlesztve szállító hajóra vonatkozik, de a darabáruk szállítására szolgáló hajóra nem;f) a nemzeti forgalom, a berakás és kirakás szerinti nemzeti régió a II. mellékletben található földrajzi osztályozásnak megfelelően;g) a nemzetközi és az átmenő forgalom, a berakás és kirakás országai a III. mellékletnek megfelelően;h) a nemzeti vízi utakon megtett távolság kilométerben.(2) Azok a tagállamok, amelyekben a belvízi utakon szállított áruk összmennyisége nemzetközi vagy átmenő forgalomban nem haladja meg az évi egymillió tonnát, nem kötelesek az ezen irányelv rendelkezései értelmében előírt statisztikai adatok szolgáltatására.3. cikk(1) A nemzeti jogszabályok alapján statisztikai titoktartási kötelezettség alá tartozó információk kivételével a tagállamok a statisztikai eredményeket a lehető leghamarabb, de legkésőbb a vizsgált időszak végét követő öt hónapon belül átadják a Bizottság részére.(2) Az eredményeket a IV. mellékletben található minták szerinti táblázatok felhasználásával kell benyújtani.(3) A számítógépen feldolgozott eredmények benyújthatók számítógéppel olvasható formában, amelynek típusát és formátumát a Bizottság az érintett tagállamokkal egyeztetve állapítja meg.4. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1980. december 31-ig benyújtják a Bizottságnak a statisztikák gyűjtéséhez alkalmazható módszerek részletes leírását, figyelemmel az adatfeldolgozásra és a tonnakilométer-mutatók kiszámítására.(2) A Bizottság, együttműködve a tagállamokkal, megvizsgálja az adatgyűjtések kapcsán felmerült módszertani és technikai problémákat, hogy megoldást találjon az adatok lehető legkövetkezetesebb és legösszehasonlíthatóbb feldolgozására.5. cikk(1) A Bizottság a megfelelő statisztikai eredményeket közzéteszi.(2) A Bizottság 1983. január 1-jéig jelentést nyújt be a Tanácsnak az ezen irányelvvel kapcsolatban végzett munka során szerzett tapasztalatokról, és javaslatot tesz a szükséges változtatásokra.(3) Ezen irányelv hatálybalépését követő két éven belül a Bizottság javaslatára a Tanács dönt a tengerjáró hajókkal végzett belvízi áruszállításra és az ilyen vizeken történő, régiók közötti nemzetközi forgalomra vonatkozó statisztikák bevezetéséről.6. cikkAz ezen irányelvben előírt statisztikai felmérések készítésének első három évében a felmerült kiadásaikra a tagállamok pénzügyi hozzájárulást kapnak az Európai Közösségek költségvetéséből az e célra szolgáló előirányzatok keretein belül.7. cikkA tagállamok legkésőbb 1982. január 1-jéig megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1980. november 17-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Santer[1] HL C 85., 1980.4.8., 75. o.[2] 1980. szeptember 30-án kiadott vélemény (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg).--------------------------------------------------I. MELLÉKLETÁRUCSOPORTOK JEGYZÉKEÁrucsoport | NST/R [1] Fejezet | NST/R [1] Csoportok | Leírás |1 | 0 | 01 | Gabonafélék |2 | 02, 03 | Burgonya, egyéb friss vagy fagyasztott gyümölcs- és zöldség |3 | 00, 06 | Élő állat, répacukor |4 | 05 | Fa és parafa |5 | 04, 09 | Textíliák, textiláruk és műszálak, egyéb állati vagy növényi nyersanyagok |6 | 1 | 11, 12, 13, 14, 16, 17 | Élelmiszerek és takarmány |7 | 18 | Olajos magvak és olajtartalmú gyümölcsök és zsírok |8 | 2 | 21, 22, 23 | Szilárd ásványi tüzelőanyagok |9 | 3 | 31 | Nyers kőolaj |10 | 32, 33, 34 | Kőolajtermékek |11 | 4 | 41, 46 | Vasérc, vas- és acélhulladék és kohászati szállópor |12 | 45 | Színesfémérc és -hulladék |13 | 5 | 51, 52, 53, 54, 55, 56 | Fémtermékek |14 | 6 | 64, 69 | Cement, mész, iparilag előállított építőanyagok |15 | 61, 62, 63, 65 | Nyers és feldolgozott ásványok |16 | 7 | 71, 72 | Természetes és műtrágyák |17 | 8 | 83 | Szénkemikália, kátrány |18 | 81, 82, 89 | Karbonátoktól és kátránytól eltérő vegyi termékek |19 | 84 | Papírpép és hulladékpapír |20 | 9 | 91, 92, 93 | Szállítóeszközök, gépek, készülékek, motorok, összeszerelve és összeszerelés nélkül, ezek részei |21 | 94 | Fémtermékek |22 | 95 | Üveg, üvegtermékek, kerámiatermékek |23 | 96, 97 | Bőr, textíliák, ruházat és egyéb feldolgozott cikkek |24 | 99 | Vegyes cikkek |[1] Kiadja az Európai Közösségek Statisztikai Hivatala (francia változat, 1968).--------------------------------------------------II. MELLÉKLETRÉGIÓK FÖLDRAJZI OSZTÁLYOZÁSABelgiumVlaams gewest, kivéve AntwerpenAntwerpenRégion wallonneRegion bruxelloise/Brussels gewestNémet Szövetségi KöztársaságSchleswig-HolsteinHamburgNordostteil von NiedersachsenWestteil von NiedersachsenSüdostteil von NiedersachsenBremen (Land)Nordteil von Nordrhein-WestfalenRuhrgebietSüdwestteil von Hordhein-WestfalenOstteil von Nordrhein-Westfalen (Sieger-Sauerland und Ostteil von Westfalen)Nordteil von HessenSüdteil von HessenNordteil von Rheinland-PfalzSüdteil von Rheinland-PfalzNordbadenSüdbadenWürttembergNordbayern (Franken)Ostbayern (Oberpfalz und Niederbayern)Südbayern (Schwaben und Oberbayern)SaarlandBerlin (West)FranciaországÎle-de-FranceChampagne-ArdennesPicardieHaute-NormandieCentreBasse-NormandieBourgogneNord-Pas-de-CalaisLorraineAlsaceFranche-ComtéPays de la LoireBretagnePoitou-CharentesAquitaineMidi-PyrénéesLimousinRhône-AlpesAuvergneLanguedoc-RoussillonProvence-Alpes-Côte d'AzurOlaszországPiemonteValle d'AostaLiguriaLombardiaTrention-Alto AdigeVenetoFriuli-Venezia GiuliaEmilia-RomagnaToscanaUmbriaMarcheLazioCampaniaAbruzzoMolisePugliaBasilicataCalabriaSiciliaSardegnaLuxemburgLuxembourgHollandiaNoordWest, kivéve Rijnmondot és IJmondotRijnmondIJmondZuidwestZuidOostEgyesült KirályságNorthYorkshire and HumbersideEast MidlandsEast AngliaSouth-EastSouth-WestWest MidlandsNorth-WestWalesScotlandNorthern Ireland--------------------------------------------------III. MELLÉKLETORSZÁGOK ÉS ORSZÁGCSOPORTOK LISTÁJAI. Európai Közösségek01. Belgium02. Dánia03. Német Szövetségi Köztársaság04. Görögország05. Franciaország06. Írország07. Olaszország08. Luxemburg09. Hollandia10. Egyesült KirályságII. 11. SvájcIII. 12. AusztriaIV. Állami kereskedelmű országok13. Szovjet Szocialista Köztársaságok Szövetsége14. Lengyelország15. Német Demokratikus Köztársaság16. Csehszlovákia17. Magyarország18. Románia19. Bulgária20. JugoszláviaV. 21. Egyéb európai országokVI. 22. Amerikai Egyesült ÁllamokVII. 23. Egyéb országok--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETMINTATÁBLÁZATOK1. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++1. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++2. TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++3. TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++4. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++4. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++5. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++5. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++6. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++6. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++7. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++7. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++8. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++8. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++9. TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++10. (A) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++10. (B) TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++11. TÁBLÁZAT+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Bizottság 96/40/EK irányelve (1996. június 25.) a kikötő szerinti illetékes állam általi ellenőrzéseket végrehajtó személyek igazolványa közös modelljének kidolgozásárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0040

Hivatalos Lap L 196 , 07/08/1996 o. 0008 - 0009

		A Bizottság 96/40/EK irányelve(1996. június 25.)a kikötő szerinti illetékes állam általi ellenőrzéseket végrehajtó személyek igazolványa közös modelljének kidolgozásáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Közösség kikötőiben és a tagállamok felségvizein történő hajózás tekintetében a hajózás biztonságára, a környezetszennyezés megelőzésére és a fedélzeti élet- és munkakörülményekre vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtásáról (kikötő szerinti illetékes állam által végzett ellenőrzés) [1] szóló, 1995. június 19-i 95/21/EK tanácsi irányelvre és különösen annak 12. cikke (4) bekezdésére,mivel a 95/21/EK irányelv előírja, hogy a kikötő szerinti illetékes állam általi ellenőrzéseket végrehajtó személyek igazolványára vonatkozóan közös modellt kell kidolgozni;mivel az igazolvány legalább a következő információkat tartalmazza: a kibocsátó hatóság nevét, az igazolvány tulajdonosának teljes nevét, az igazolvány tulajdonosának fényképét, az igazolvány tulajdonosának aláírását, valamint egy nyilatkozatot, amely igazolja, hogy az igazolvány tulajdonosa jogosult az irányelv rendelkezéseinek megfelelően elfogadott nemzeti jogszabályok szerint ellenőrzéseket végrehajtani;mivel az igazolvánnyal az ellenőr azonosítani tudja magát a hajó parancsnokának és a személyzetnek, az igazolvány tartalmazza az okmány angol nyelvű fordítását is, amennyiben az igazolványnak nem ez a fő nyelve;mivel az igazolvány pontos formájának a meghatározása a tagállamok feladata;mivel az ezen irányelvben előírt rendelkezések összhangban vannak a 93/75/EGK tanácsi irányelv [2]12. cikkének rendelkezései szerint felállított bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 95/21/EK irányelv 12. cikke (4) bekezdésében említett személyi azonosító okmánynak meg kell felelnie a mellékletben előírt elvárásoknak.2. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1997. február 1-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő kihirdetést követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjeiKelt Brüsszelben, 1996. június 25-én.a Bizottság részérőlNeil Kinnocka Bizottság tagja[1] HL L 157., 1995.7.7., 1. o.[2] HL L 247., 1993.10.5., 19. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA KIKÖTŐ SZERINTI ILLETÉKES ÁLLAM ÁLTALI ELLENŐRZÉSEKET VÉGREHAJTÓ SZEMÉLYEK IGAZOLVÁNYÁVAL SZEMBEN TÁMASZTOTT KÖVETELMÉNYEK(A 95/21/EK irányelv 12. cikke (4) bekezdésének értelmében)Az igazolvány legalább a következő információkat tartalmazza:a) a kibocsátó hatóság neve;b) az igazolvány tulajdonosának teljes neve;c) az igazolvány tulajdonosának nem túl régen készült fényképe;d) az igazolvány tulajdonosának aláírása;e) egy nyilatkozat, amely igazolja, hogy az igazolvány tulajdonosa jogosult az ezen irányelvnek megfelelően elfogadott nemzeti jogszabályok szerint ellenőrzéseket végrehajtani.Ha az igazolvány nem angol nyelven lett kiállítva, tartalmaznia kell az angol nyelvű fordítást is.Az igazolvány formájának meghatározása az illetékes hatóságok feladata.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2011/35/EU irányelve ( 2011. április 5. ) a részvénytársaságok egyesüléséről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               29.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 110/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2011/35/EU IRÁNYELVE
   (2011. április 5.)
   a részvénytársaságok egyesüléséről
   (kodifikált szöveg)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50. cikke (2) bekezdésének g) pontjára,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
   mivel:

               (1)

               A Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján a részvénytársaságok egyesüléséről szóló, 1978. október 9-i 78/855/EGK harmadik tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében az említett irányelvet kodifikálni kell.

               (2)

               A Szerződés 50. cikke (2) bekezdésének g) pontjában és a letelepedés szabadságával kapcsolatos korlátozások megszüntetésének általános programjában (5) elrendelt összehangolás az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1968. március 9-i 68/151/EGK első tanácsi irányelvvel (6) megkezdődött.

               (3)

               Ez az összehangolás tovább folytatódott a biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a részvénytársaságok alapításának, valamint ezek tőkéje fenntartásának és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1976. december 13-i 77/91/EGK második tanácsi irányelvvel (7) a részvénytársaságok alapítása, valamint tőkéjük fenntartása, illetve módosítása tekintetében, a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelvvel (8) pedig egyes társaságok éves beszámolói tekintetében.

               (4)

               A tagok és harmadik személyek érdekeinek védelme megköveteli, hogy a tagállamoknak a részvénytársaságok egyesülésére vonatkozó jogszabályai összhangban legyenek, és hogy az összes tagállam jogszabályaiban szerepeljenek az egyesülésre vonatkozó rendelkezések.

               (5)

               Az ilyen összehangolással kapcsolatban különösen fontos, hogy az egyesülésben részt vevő társaságok részvényesei a lehető legobjektívabb tájékoztatást kapják, és hogy jogaik megfelelően védve legyenek. Azonban szükségtelen a részvényesek számára az egyesülési tervre vonatkozóan független szakértő általi vizsgálatot előírni, amennyiben valamennyi részvényes egyetért abban, hogy ez nélkülözhető.

               (6)

               A munkavállalók jogainak védelmét vállalkozások, üzemek vagy üzemrészek átruházása esetén jelenleg a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (9) szabályozza.

               (7)

               A hitelezők, beleértve a kötvénytulajdonosokat is, valamint az egyesülő társasággal szemben egyéb követeléseket támasztó személyek védelmét biztosítani kell, hogy az egyesülés ne befolyásolja hátrányosan az érdekeiket.

               (8)

               Az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 48. cikkének második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/101/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) adatszolgáltatási követelményeit ki kell terjeszteni az egyesülésekre is, harmadik személyek megfelelő tájékoztatása érdekében.

               (9)

               A tagok és harmadik személyek részére az egyesülés lefolytatása során nyújtott biztosítékokat más jogcselekményekre is ki kell terjeszteni, amelyek lényeges vonatkozásokban hasonlóak az egyesülésekhez, hogy az ilyen védelem nyújtásának kötelezettségét ne lehessen kijátszani.

               (10)

               Az érintett társaságok között, az érintett társaságok és harmadik személyek, illetve a tagok között fennálló jogviszonnyal kapcsolatos jogbiztonság biztosításához az olyan eseteket, amelyek érvénytelenséget eredményezhetnek, korlátozni kell annak elrendelésével, hogy a hiányosságokat – amikor csak lehetséges – orvosolni kell, valamint annak a határidőnek a korlátozásával, amely alatt az érvénytelenség megállapítása megtörténhet.

               (11)

               Ez az irányelv nem érinti az I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   I.   FEJEZET

      HATÁLY

   1. cikk
   (1)   Az ezen irányelvben meghatározott összehangoló intézkedéseket a tagállamok alábbi társasági formákra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseire kell alkalmazni:

               —

               Belgiumban:

                           —

                           la société anonyme/de naamloze vennootschap,

               —

               Bulgáriában:

                           —

                           акционерно дружество,

               —

               a Cseh Köztársaságban:

                           —

                           akciová společnost,

               —

               Dániában:

                           —

                           aktieselskaber,

               —

               Németországban:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Észtországban:

                           —

                           Aktsiaselts,

               —

               Írországban:

                           —

                           „public companies limited by shares” és „public companies limited by guarantee having a share capital”,

               —

               Görögországban:

                           —

                           ανώνυμη εταιρία,

               —

               Spanyolországban:

                           —

                           la sociedad anónima,

               —

               Franciaországban:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Olaszországban:

                           —

                           la società per azioni,

               —

               Cipruson:

                           —

                           δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,

               —

               Lettországban:

                           —

                           akciju sabiedrība,

               —

               Litvániában:

                           —

                           akcinė bendrovė,

               —

               Luxemburgban:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Magyarországon:

                           —

                           részvénytársaság,

               —

               Máltán:

                           —

                           kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               Hollandiában:

                           —

                           de naamloze vennootschap,

               —

               Ausztriában:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Lengyelországban:

                           —

                           spółka akcyjna,

               —

               Portugáliában:

                           —

                           a sociedade anónima,

               —

               Romániában:

                           —

                           societate pe acțiuni,

               —

               Szlovéniában:

                           —

                           delniška družba,

               —

               Szlovákiában:

                           —

                           akciová spoločnosť,

               —

               Finnországban:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               Svédországban:

                           —

                           aktiebolag,

               —

               az Egyesült Királyságban:

                           —

                           „public companies limited by shares” és „public companies limited by guarantee having a share capital”.

         (2)   A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk ezen irányelvet olyan szövetkezetek esetében, amelyeket az (1) bekezdésben felsorolt társasági formák valamelyikeként jegyeztek be. Amenynyiben a tagállamok jogszabályai ezt előírják, akkor az ilyen társaságoknak a 2009/101/EK irányelv 5. cikkében említett összes dokumentumában fel kell tüntetni a „szövetkezet” szót.
   (3)   A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk ezt az irányelvet, ha a beolvadó vagy megszűnő társaságok ellen csődeljárás, fizetésképtelen társaságok felszámolására, csődegyezségre, kényszeregyezségre vonatkozó eljárás vagy hasonló eljárások vannak folyamatban.
   II.   FEJEZET

      AZ EGY VAGY TÖBB TÁRSASÁG BEOLVADÁSÁVAL TÖRTÉNŐ EGYESÜLÉS ÉS AZ ÚJ TÁRSASÁG ALAPÍTÁSÁVAL TÖRTÉNŐ EGYESÜLÉS SZABÁLYOZÁSA

   2. cikk
   A tagállamok a nemzeti joguk hatálya alá tartozó társaságok tekintetében rendelkeznek az egy vagy több társaság beolvadásával történő egyesülés és egy új társaság alapításával történő egyesülés szabályairól.
   3. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában a beolvadással történő egyesülés során egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonukat egy másik társaságra ruházzák át, amiért ellenszolgáltatásként a beolvadó társaság(ok) részvényeseinek részvényeket bocsátanak ki az átvevő társaságban, valamint a részvényesek a kibocsátott részvények névértékének, és adott esetben, ha a névértékük nem állapítható meg, akkor a kibocsátási érték 10 %-át meg nem haladó készpénzkifizetésben részesülhetnek.
   (2)   Egy tagállam jogszabályai előírhatják, hogy az egyesülést beolvadással akkor is végre lehet hajtani, ha a beolvadás alatt álló társaságok közül egy vagy több felszámolás alatt áll, feltéve, hogy ez a lehetőség olyan társaságokra korlátozódik, amelyek még nem kezdték meg vagyonuk felosztását a részvényeseik között.
   4. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában az új társaság alapításával történő egyesülés során több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonukat egy általuk alapított társaságra ruházzák át, amiért ellenszolgáltatásként az összeolvadó társaságok részvényeseinek részvényeket bocsátanak ki az új társaságban, valamint a részvényesek a kibocsátott részvények névértékének, és adott esetben, ha névértékük nem állapítható meg, akkor a kibocsátási érték 10 %-át meg nem haladó készpénzkifizetésben részesülhetnek.
   (2)   Egy tagállam jogszabályai előírhatják, hogy az új társaság alapításával történő egyesülést akkor is végre lehet hajtani, ha a megszűnő társaságok közül egy vagy több felszámolás alatt áll, feltéve, hogy ez a lehetőség olyan társaságokra korlátozódik, amelyek még nem kezdték meg vagyonuk felosztását a részvényeseik között.
   III.   FEJEZET

      EGYESÜLÉS BEOLVADÁSSAL

   5. cikk
   (1)   Az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli vagy ügyvezetési szervei írásbeli tervet készítenek az egyesülés feltételeiről.
   (2)   Az egyesülési tervnek legalább a következőket kell tartalmaznia:

               a)

               az egyesülésben részt vevő társaságok társasági formája, neve és alapszabály szerinti székhelye;

               b)

               a részvények cserearánya és az esetleges készpénzkifizetések összege;

               c)

               az átvevő társaság részvényei átruházásának részletes szabályai;

               d)

               az az időpont, amelytől fogva a részvények a nyereségből való részesedésre jogosítanak, valamint az erre a jogra vonatkozó különleges feltételek;

               e)

               az az időpont, amelytől kezdve a beolvadó társaság jogügyleteit számviteli szempontból az átvevő társaság jogügyleteiként kell kezelni;

               f)

               azokat a jogokat, amelyeket az átvevő társaság a különleges jogokkal felruházott részvényeseknek vagy más értékpapír tulajdonosoknak biztosít, illetve az ezekkel kapcsolatos intézkedési javaslatokat;

               g)

               a 10. cikk (1) bekezdésében említett szakértőknek és az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli, ügyvezetési, felügyeleti és ellenőrző testületei tagjainak biztosított különleges jogosultságok.

         6. cikk
   Az egyesülésben részt vevő társaságok legalább egy hónappal az egyesülési terv elfogadásáról döntő közgyűlés napja előtt kötelesek az egyesülési tervet tagállami jogszabályokkal összhangban a 2009/101/EK irányelv 3. cikkének megfelelően a társaságra irányadó eljárás szerint közzétenni.
   Bármely egyesülő társaság mentesül a 2009/101/EK irányelv 3. cikkében meghatározott közzétételi követelmény alól, amennyiben legalább az egyesülési tervről határozó közgyűlés napja előtt egy hónappal kezdődő és legkorábban a közgyűlés lezárásáig tartó megszakítás nélküli időtartamra a nyilvánosság számára ingyenesen elérhetővé teszi az egyesülési tervet saját honlapján. A tagállamok nem tehetik ezt a mentesítést olyan előírások vagy kikötések függvényévé, amelyek nem szükségesek a honlap biztonságosságának és a dokumentumok hitelességének biztosításához, és ilyen előírásokat vagy kikötéseket csak az e célok eléréséhez arányos mértékben vezethetnek be.
   E cikk második albekezdésétől eltérve, a tagállamok előírhatják, hogy a közzétételre a 2009/101/EK irányelv 3. cikkének (5) bekezdésében említett központi elektronikus platform útján kerüljön sor. A tagállamok alternatívaként előírhatják azt is, hogy a közzétételre egy általuk e célra létrehozott más honlapon kerüljön sor. Amennyiben a tagállamok e lehetőségek egyikével élnek, biztosítaniuk kell, hogy a társaságoknak az ilyen közzétételért ne kelljen külön díjat fizetniük.
   A központi elektronikus platformtól eltérő honlap használata esetén az adott honlap elérését lehetővé tevő hivatkozást kell közzétenni a központi elektronikus platformon, legalább egy hónappal a közgyűlés napját megelőzően. A hivatkozásnak tartalmaznia kell az egyesülési terv honlapon való közzétételének időpontját, és a nyilvánosság számára ingyenesen elérhetővé kell tenni. A társaságokat az ilyen közzétételért külön díj nem terhelheti.
   A közzétételért fizetendő külön díj társaságokra való terhelésének a harmadik és negyedik albekezdésben említett tilalma nem sérti a tagállamok azon lehetőségét, hogy áthárítsák a társaságokra a központi elektronikus platformmal kapcsolatos költségeket.
   A tagállamok előírhatják a társaságok számára, hogy a közgyűlést követően egy adott időtartamra fenntartsák a tájékoztatást honlapjukon vagy adott esetben a központi elektronikus platformon vagy más, a tagállam által meghatározott honlapon. A tagállamok meghatározhatják azokat a következményeket, amelyeket a honlaphoz vagy a központi elektronikus platformhoz való hozzáférés technikai okok vagy egyéb tényezők miatti átmeneti zavara von maga után.
   7. cikk
   (1)   Az egyesüléshez az egyesülésben részt vevő minden társaság közgyűlésének legalább a hozzájárulása szükséges. A tagállamok jogszabályai rendelkeznek arról, hogy ehhez a hozzájáruló határozathoz akár a képviselt részvényekhez, akár a képviselt jegyzett tőkéhez kapcsolódó szavazatok nem kevesebb, mint kétharmada szükséges.
   A tagállamok jogszabályai mindazonáltal rendelkezhetnek úgy is, hogy az első albekezdésben meghatározott szavazatok egyszerű többsége elegendő, ha legalább a jegyzett tőke fele képviselve van. Ezenfelül, adott esetben, az alapszabály módosítására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
   (2)   Több részvényosztály esetén, az egyesülést kimondó határozathoz legalább minden olyan részvényosztálynak külön hozzá kell járulnia, amelynek jogait a jogügylet hátrányosan változtatja meg.
   (3)   A határozat rendelkezik az egyesülési terv és, adott esetben, az alapszabálynak az egyesülés lefolytatásához szükséges módosítások elfogadásáról.
   8. cikk
   A tagállamok jogszabályainak nem kell előírniuk, hogy az egyesüléshez az átvevő társaság közgyűlése is hozzájáruljon, amenynyiben a következő feltételek teljesülnek:

               a)

               az átvevő társaságok mindegyike a 6. cikk szerinti adatszolgáltatási kötelezettségének legalább egy hónappal az előtt a nap előtt eleget tettek, amelyen a beolvadó társaság vagy társaságok közgyűlésének az egyesülési tervhez hozzá kellett járulnia;

               b)

               legalább egy hónappal az a) pontban meghatározott időpont előtt az átvevő társaságok mindegyikének valamennyi részvényese jogosult a 11. cikk (1) bekezdésében meghatározott dokumentumok tartalmának megismerésére az átvevő társaság alapszabály szerinti székhelyén;

               c)

               az átvevő társaság jegyzett tőkéjében meghatározott kisebbségi részesedéssel rendelkező részvényesek részére biztosítani kell a jogot, hogy az egyesüléshez való hozzájárulásra vonatkozó határozathozatalhoz az átvevő társaság közgyűlésének összehívását kezdeményezhessék; ez a kisebbségi részesedés 5 %-nál magasabb nem lehet. A tagállamok mindazonáltal rendelkezhetnek úgy, hogy ennek a kiszámításánál a szavazati jogot nem biztosító részvényeket nem kell figyelembe venni.

         Az első bekezdés b) pontjának alkalmazásában a 11. cikk (2), (3) és (4) bekezdése alkalmazandó.
   9. cikk
   (1)   Az egyesülésben részt vevő társaságok mindegyikének ügyviteli vagy ügyvezetési szervei részletes írásbeli beszámolót készítenek, amelyben a jogi és a gazdasági szempontok ismertetésével megindokolják az egyesülési tervet és különösen a részvények cserearányát.
   Az említett beszámolóban ismertetni kell a felmerült különös értékelési nehézségeket.
   (2)   Az egyes részt vevő társaságok ügyviteli vagy ügyvezetési szerveinek tájékoztatniuk kell társaságuk közgyűlését, valamint a többi részt vevő társaság ügyviteli vagy ügyvezetési szerveit – hogy azok tájékoztathassák saját közgyűlésüket – az egyesülési terv elkészítésének időpontja és az egyesülési tervről való határozathozatal céljából meghirdetett közgyűlések időpontja között az (aktív és passzív) vagyonban bekövetkezett bármely lényeges változásról.
   (3)   A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy amennyiben az egyesülésben részt vevő valamennyi társaság összes részvényese és egyéb, szavazati jogot biztosító értékpapírjainak tulajdonosai ebben megállapodnak, az (1) bekezdésben említett beszámoló és/vagy és a (2) bekezdésben említett tájékoztatás nem kötelező.
   10. cikk
   (1)   Az egyesülésben részt vevő társaságokra vonatkozóan, egy azoktól független, bíróság vagy közigazgatási hatóság által kijelölt vagy elismert, egy vagy több szakértő megvizsgálja az egyesülési tervet, és írásos jelentést készít a részvényesek számára. A tagállamok jogszabályai azonban rendelkezhetnek egy vagy több független szakértő kijelöléséről az egyesülésben részt vevő valamennyi társaság részére, ha azt bíróság vagy közigazgatási hatóság jelöli ki a társaságok együttes kérelmére. Az ilyen szakértők az egyes tagállamok jogszabályainak megfelelően lehetnek természetes vagy jogi személyek, illetve társaságok.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett jelentésben a szakértőknek minden esetben nyilatkozniuk kell arról, hogy álláspontjuk szerint a részvények cserearánya tisztességes és ésszerű-e. A nyilatkozatuknak legalább

               a)

               meg kell jelölnie a részvények javasolt cserearánya megállapításához használt módszert vagy módszereket;

               b)

               meg kell állapítania, hogy az ilyen módszer vagy módszerek megfelelők-e a kérdéses esetben, meg kell jelölnie azokat az értékeket, amelyeket minden egyes ilyen módszer alkalmazásával nyertek, és véleményeznie kell, hogy mekkora jelentőség tulajdonítható az ilyen módszereknek a kapott érték meghatározásában.

         Ha az értékelésnek különös nehézségei voltak, a beszámolóban ezeket ismertetni kell.
   (3)   Mindegyik szakértő jogosult az egyesülésben részt vevő társaságoktól megkapni minden vonatkozó információt és dokumentumot, és elvégezni az összes szükséges vizsgálatot.
   (4)   Amennyiben az egyesülésben részt vevő valamennyi társaság összes részvényese és egyéb, szavazati jogot biztosító értékpapírjainak tulajdonosai ebben megállapodnak, az egyesülési terv vizsgálata, illetve a szakértői jelentés nem kötelező.
   11. cikk
   (1)   Minden részvényes jogosult legalább egy hónappal az egyesülési szerződés tervezetéről határozó közgyűlés napja előtt arra, hogy a társaság alapszabály szerinti székhelyén legalább a következő dokumentumok tartalmáról tudomást szerezzen:

               a)

               az egyesülési terv;

               b)

               az egyesülő társaságok utolsó három pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolói és éves üzleti jelentései;

               c)

               amennyiben alkalmazható – egy olyan közbenső beszámoló, amely az egyesülés tervezetének időpontját megelőző harmadik hónap első napjánál nem korábbi időpontra vonatkozik, amennyiben a legutóbbi éves beszámoló olyan pénzügyi évre vonatkozik, amely több mint hat hónappal az említett időpontot megelőzően lezárult;

               d)

               az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli vagy ügyvezetési szerveinek 9. cikk szerinti beszámolója, amennyiben ez alkalmazható;

               e)

               adott esetben a 10. cikk (1) bekezdésében meghatározott jelentések.

         Az első albekezdés c) pontjának alkalmazásában nincs szükség közbenső beszámolóra, ha a társaság a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) 5. cikkével összhangban féléves pénzügyi beszámolót tesz közzé és azt ezzel a bekezdéssel összhangban a részvényesek számára hozzáférhetővé teszi. Továbbá a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy nem teszik kötelezővé a közbenső beszámolót, ha az egyesülésben részt vevő valamennyi társaság összes részvényese és egyéb, szavazati jogot biztosító értékpapírjainak tulajdonosai ebben megállapodtak.
   (2)   Az (1) bekezdés első albekezdésének c) pontjában meghatározott közbenső mérleget ugyanazon módszerek alapján és ugyanolyan szerkezettel kell elkészíteni, mint az utolsó éves mérleget.
   Mindazonáltal a tagállamok jogszabályai rendelkezhetnek úgy, hogy:

               a)

               nem szükséges új leltárt készíteni az állóeszközökről;

               b)

               az utolsó mérlegben feltüntetett értékelések csak úgy változtathatók meg, hogy megfeleljenek a számlakönyvek bejegyzéseinek; a következőket mindazonáltal figyelembe kell venni:

                           —

                           az időközben bekövetkezett értékcsökkenés és tartalékképzés,

                           —

                           a tényleges értékeknek a könyvekben nem szereplő lényeges változásai.

         (3)   Minden részvényes jogosult kérésre és térítésmentesen megkapni az (1) bekezdésben említett dokumentumok teljes, vagy igény szerint részleges másolatait.
   Ha a részvényes hozzájárul ahhoz, hogy a társaság elektronikus eszközöket használjon az információ továbbításához, az ilyen másolatok elektronikus levél útján is megküldhetők.
   (4)   A társaság mentesül azon követelmény alól, hogy az (1) bekezdésben említett dokumentumokat az alapszabály szerinti székhelyén hozzáférhetővé tegye, amennyiben az egyesülési tervről határozó közgyűlés napját megelőző legalább egy hónappal kezdődő és legkorábban a közgyűlés lezárásáig tartó, megszakítás nélküli időtartamra hozzáférhetővé teszi azokat a honlapján. A tagállamok nem tehetik ezt a mentesítést olyan előírások vagy kikötések függvényévé, amelyek nem szükségesek a honlap biztonságosságának és a dokumentumok hitelességének biztosításához, és ilyen előírásokat vagy kikötéseket csak az e célok eléréséhez arányos mértékben vezethetnek be.
   A (3) bekezdés nem alkalmazandó, ha a honlap lehetővé teszi a részvényesek számára, hogy az (1) bekezdésben említett időtartam alatt letöltsék és kinyomtassák az (1) bekezdésben említett dokumentumokat. Ez esetben azonban a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a társaság e dokumentumokat az alapszabály szerinti székhelyén betekintésre elérhetővé tegye a részvényesek számára.
   A tagállamok előírhatják a társaságoknak, hogy a közgyűlést követően egy adott időtartamon keresztül megtartsák az információkat a honlapjukon. A tagállamok meghatározhatják azokat a következményeket, amelyek a honlaphoz való hozzáférés technikai okok vagy egyéb tényezők miatti átmeneti zavarához fűződnek.
   12. cikk
   Az egyesülésben részt vevő társaságok munkavállalói jogainak védelmét a 2001/23/EK irányelvvel összhangban kell szabályozni.
   13. cikk
   (1)   A tagállamok jogszabályainak megfelelő védelmet kell biztosítaniuk a társaság olyan hitelezőinek, akiknek követelései megelőzik az egyesülési terv közzétételét, és nem váltak még esedékessé a közzététel időpontjában.
   (2)   Ebből a célból a tagállamok jogszabályainak legalább arról kell rendelkezniük, hogy az ilyen hitelezők megfelelő biztosítékokat követelhessenek, ha az egyesülésben részt vevő társaságok pénzügyi helyzete az ilyen védelmet szükségessé teszi, és ha ezek a hitelezők még nem rendelkeznek ilyen biztosítékokkal.
   A tagállamoknak meg kell állapítaniuk az (1) bekezdés és e bekezdés első albekezdésében előírt védelem feltételeit. A tagállamoknak mindenképpen gondoskodniuk kell arról, hogy a hitelezőknek joga legyen arra, hogy a megfelelő közigazgatási vagy igazságügyi hatósághoz forduljanak megfelelő biztosítékokért, amennyiben hitelt érdemlően be tudják mutatni, hogy az egyesülés miatt követeléseik kielégítése veszélyben van, és azt, hogy a társaságtól nem kaptak megfelelő biztosítékokat.
   (3)   Az átvevő társaság és a beolvadó társaság hitelezői részére nyújtott védelem eltérő lehet.
   14. cikk
   Jogaik kollektív gyakorlására vonatkozó szabályok sérelme nélkül, a 13. cikk vonatkozik az egyesülő társaságok kötvénytulajdonosaira, kivéve, ha az egyesüléshez a kötvénytulajdonosok gyűlése – amennyiben ilyen gyűlésről a nemzeti jogszabályok rendelkeznek –, illetve a kötvénytulajdonosok egyenként hozzájárultak.
   15. cikk
   A részvényeken kívüli egyéb, különleges jogokkal felruházott értékpapírok jogosultjainak olyan jogokat kell biztosítani az átvevő társaságokban, amelyek legalább egyenértékűek azokkal a jogokkal, amelyeket a beolvadó társaságban gyakorolhattak, kivéve, ha ezeknek a jogoknak a megváltoztatásához az ilyen értékpapírok jogosultjainak gyűlése – amennyiben ilyen gyűlésről a nemzeti jogszabályok rendelkeznek –, illetve az ilyen értékpapírok jogosultjai egyenként hozzájárultak, vagy ha a jogosultak igényelhetik az átvevő társaságtól kötvényeik visszavásárlását.
   16. cikk
   (1)   Ha egy tagállam jogszabályai nem rendelkeznek az egyesülések jogszerűségének bírói vagy közigazgatási előzetes ellenőrzéséről, vagy ha az ilyen ellenőrzés nem terjed ki az egyesüléshez szükséges valamennyi jogi aktusra, úgy az egyesülésről határozó közgyűlés jegyzőkönyvét, és – a körülményektől függően – az ilyen közgyűléseket követő egyesülési szerződést közokiratba kell foglalni. Olyan esetekben, amikor az egyesüléshez nem szükséges az összes egyesülésben részt vevő társaság közgyűlésének a hozzájárulása, az egyesülési szerződés tervezetét köziratba kell foglalni.
   (2)   A közjegyzőnek vagy a dokumentum közokiratba foglalására hatáskörrel rendelkező hatóságnak ellenőriznie és igazolnia kell azoknak a jogi aktusoknak és alaki követelményeknek a meglétét és érvényességét, amelyek annak a társaságnak a részéről szükségesek, amelynek érdekében a közjegyző vagy a hatóság eljár, továbbá az egyesülési terv jogszerűségét.
   17. cikk
   A tagállamok jogszabályai határozzák meg azt a napot, amelyen az egyesülés hatályossá válik.
   18. cikk
   (1)   Az egyesülést az egyes tagállamok jogszabályai által előírt módon, a 2009/101/EK irányelv 3. cikkének megfelelően kell közzétenni az egyesülésben érintett egyes társaságok tekintetében.
   (2)   A beolvadó társasággal vagy társaságokkal kapcsolatos közzététel alaki követelményeket az átvevő társaság önmaga is teljesítheti.
   19. cikk
   (1)   Egy egyesülés ipso iure egyidejűleg a következő joghatással bír:

               a)

               a beolvadó társaság összes (aktív és passzív) vagyonának az átruházása az átvevő társaságra, mind a beolvadó társaság és az átvevő társaság közötti jogviszonyban, mind pedig harmadik személyek vonatkozásában;

               b)

               a beolvadó társaság részvényesei az átvevő társaság részvényeseivé válnak;

               c)

               a beolvadó társaság megszűnik.

         (2)   A beolvadó társaság részvényei nem cserélhetők le az átvevő társaság részvényeire,

               a)

               ha azokat az átvevő társaság, vagy egy, a saját nevében, de az átvevő társaság számlájára eljáró személy birtokolja;

               b)

               ha azokat a beolvadó társaság, vagy egy, a saját nevében, de a beolvadó társaság számlájára eljáró személy birtokolja.

         (3)   A fentiek nem érintik a tagállamok azon jogszabályait, amelyek különleges alaki követelmények teljesítését írják elő ahhoz, hogy bizonyos eszközöknek, jogoknak és kötelezettségeknek a beolvadó társaság általi átruházása harmadik személyekkel szemben is hatályos legyen. Az átvevő társaság ezeket az alakiságokat maga is teljesítheti; mindazonáltal a tagállamok jogszabályai a beolvadó társaságnak megengedhetik, hogy tovább teljesítse ezeket az alakiságokat egy korlátozott ideig, amely különleges körülményeket kivéve legfeljebb az egyesülés hatályosulásának napjától számított hat hónap lehet.
   20. cikk
   A tagállamok jogszabályai meghatározzák legalább azokat a polgári jogi felelősségi szabályokat, amelyek a beolvadó társaság ügyviteli és ügyvezetési szervei tagjaira vonatkoznak az érintett társaság részvényeseivel szemben, ezen szervek tagjai által, az egyesülés előkészítése és végrehajtása során elkövetett felróható kötelességszegés jogkövetkezményeként.
   21. cikk
   A tagállamok jogszabályai meghatározzák legalább azokat a polgári jogi felelősségi szabályokat, amelyek a 10. cikk (1) bekezdésében említett jelentést a beolvadó társaság részére elkészítő szakértőire vonatkoznak az érintett társaság részvényeseivel szemben a szakértők által, feladataik elvégzése során elkövetett felróható kötelességszegés jogkövetkezményeként.
   22. cikk
   (1)   A tagállamok jogszabályai kizárólag a következő feltételekkel összhangban határozhatják meg az egyesülések érvénytelenségének szabályait:

               a)

               az érvénytelenséget bírósági határozatban kell megállapítani;

               b)

               a 17. cikk értelmében hatályossá vált határozatokat csak az előzetes bírói vagy közigazgatási jogszerűségi ellenőrzés elmaradása miatt vagy közokiratba foglalás hiányában, illetve akkor lehet érvénytelenné nyilvánítani, ha megállapítást nyer, hogy a közgyűlés határozata a nemzeti jogszabályok értelmében semmis vagy megtámadható;

               c)

               az érvénytelenné nyilvánítási eljárás nem indítható meg hat hónappal az után a nap után, hogy az egyesülés az érvénytelenségre hivatkozó személy tekintetében hatályossá vált, vagy ha a jogellenes helyzetet azóta orvosolták;

               d)

               ha egy egyesülés érvénytelenségét okozó jogellenesség orvosolható, úgy a hatáskörrel rendelkező bíróság az érintett társaságok számára határidőt tűz ki, amelyen belül ezt megtehetik;

               e)

               az egyesülés érvénytelenségét megállapító határozatot az egyes tagállamok jogszabályai által előírt módon, a 2009/101/EK irányelv 3. cikkének megfelelően kell bejelenteni és közzétenni;

               f)

               ha egy tagállam jogszabályai megengedik harmadik személy részére, hogy az ilyen bírósági határozat ellen ellentmondást nyújtson be, akkor ezt kizárólag a határozatnak a 2009/101/EK irányelv szerint meghatározott közzétételétől számított hat hónapon belül teheti meg;

               g)

               az egyesülés érvénytelenségét megállapító bírósági határozat önmagában nem érinti az átvevő társaságot terhelő vagy annak javára szóló olyan kötelezettségek érvényességét, amelyek a bírósági határozat közzétételét megelőzően, de az egyesülés hatályosulását követően keletkeztek;

               h)

               az egyesülésben részt vevő társaságok egyetemlegesen felelnek az átvevő társaság g) pontban említett kötelezettségei teljesítéséért.

         (2)   Az (1) bekezdés a) pontjától eltérve a tagállamok jogszabályai rendelkezhetnek úgy is, hogy egy egyesülés érvénytelenségét közigazgatási hatóság is megállapíthatja, feltéve, hogy az ilyen határozattal szemben bíróságon jogorvoslattal lehet élni. Az (1) bekezdés b) és d)–h) pontjait értelemszerűen kell alkalmazni a közigazgatási hatóságra is. Az ilyen érvénytelenség megállapítása iránti eljárásokat az egyesülés hatályosulásától számított hat hónap elteltével már nem lehet megindítani.
   (3)   A fentiek nem érintik a tagállamoknak azon jogszabályait, amelyek egy egyesülés érvénytelenségének megállapítására vonatkoznak, és amelyek nem minősülnek előzetes jellegű bírói vagy közigazgatási jogszerűségi ellenőrzésnek.
   IV.   FEJEZET

      EGYESÜLÉS ÚJ TÁRSASÁG ALAPÍTÁSÁVAL

   23. cikk
   (1)   A 2009/101/EK irányelv 12. és 13. cikkének sérelme nélkül ennek az irányelvnek az 5., 6. és 7., valamint 9–22. cikkét az új társaság alapításával történő egyesülésre is alkalmazni kell. Ezek alkalmazásánál az „egyesülésben részt vevő társaságok” és a „beolvadó társaság” azokat a társaságokat jelenti, amelyek megszűnnek, az „átvevő társaság” pedig az új társaság.
   Ezen irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját az új társaságra szintén alkalmazni kell.
   (2)   Az egyesülési tervet és, ha ezeket egy külön dokumentum tartalmazza, az új társaság létesítő okiratához vagy annak tervezetéhez, továbbá az alapszabályhoz vagy annak tervezetéhez minden egyes megszűnő társaság közgyűlésének hozzá kell járulnia.
   V.   FEJEZET

      EGY TÁRSASÁG EGYESÜLÉSE EGY MÁSIK TÁRSASÁGGAL, AMELY AZ ELŐBBI RÉSZVÉNYEI LEGALÁBB 90 %-ÁNAK A TULAJDONOSA

   24. cikk
   A tagállamok rendelkeznek a nemzeti joguk hatálya alá tartozó társaságok tekintetében arról a jogügyletről, ha egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amely az előbbi társaság összes részvényének és minden egyéb, a közgyűléseken szavazati jogot biztosító értékpapírjának a tulajdonosa. Az ilyen jogügyletre a III. fejezet rendelkezéseit kell alkalmazni. Mindazonáltal a tagállamok nem írhatják elő az 5. cikk (2) bekezdésének b), c) és d) pontjában, a 9. és 10. cikkben, a 11. cikk (1) bekezdésének d) és e) pontjában, a 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjában, valamint a 20. és 21. cikkben meghatározott követelményeket.
   25. cikk
   A tagállamok nem alkalmazhatják a 7. cikk rendelkezéseit a 24. cikkben említett jogügyletekre, ha az alábbi feltételek teljesülnek:

               a)

               a 6. cikkben előírt adatszolgáltatási kötelezettségnek legalább egy hónappal a jogügylet hatályosulását megelőzően eleget kell tenni a jogügyletben érintett társaságok mindegyike esetében;

               b)

               legalább egy hónappal a jogügylet hatályosulását megelőzően az átvevő társaság összes részvényesének biztosítani kell a jogot arra, hogy a 11. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott dokumentumok tartalmáról a társaság alapszabály szerinti székhelyén tudomást szerezhessenek;

               c)

               a 8. cikk első bekezdése c) pontját kell alkalmazni.

         E cikk első bekezdésének b) pontja alkalmazásában a 11. cikk (2), (3) és (4) bekezdése alkalmazandó.
   26. cikk
   A tagállamok alkalmazhatják a 24. és 25. cikket olyan jogügyletekre is, amelyekben egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amennyiben a beolvadó társaság vagy társaságok 24. cikkben meghatározott összes részvénye és egyéb értékpapírja az átvevő társaság és/vagy olyan személyek tulajdonában van, akik ezeket a részvényeket és értékpapírokat saját nevükben, de az átvevő társaság számlájára birtokolják.
   27. cikk
   Amennyiben egy beolvadással történő egyesülés során az átvevő társaság a beolvadó társaság vagy társaságok részvényei és egyéb, a közgyűlésen szavazati jogot biztosító értékpapírjai legalább 90 %-ának, de nem az összesnek a tulajdonosa, a tagállamok nem írhatják elő az egyesüléshez való hozzájárulást az átvevő társaság közgyűlése részéről, ha az alábbi feltételek teljesülnek:

               a)

               a 6. cikkben előírt adatszolgáltatást az átvevő társaság tekintetében teljesíteni kell, legalább egy hónappal a beolvadó társaság vagy társaságok egyesülési tervről határozó közgyűlésének a napja előtt;

               b)

               legalább egy hónappal az a) pontban meghatározott időpontot megelőzően a felvásárló társaság valamennyi részvényese jogosult a 11. cikk (1) bekezdése a) és b) és adott esetben c), d) és e) pontjában hivatkozott dokumentumok tanulmányozására a társaság alapszabály szerinti székhelyén;

               c)

               a 8. cikk első bekezdésének c) pontját kell alkalmazni.

         E cikk első bekezdésének b) pontja alkalmazásában a 11. cikk (2), (3) és (4) bekezdése alkalmazandó.
   28. cikk
   A tagállamok nem írhatják elő a 27. cikk szerinti egyesülés esetében a 9., 10. és 11. cikkben meghatározott követelményeket, ha az alábbi feltételek teljesülnek:

               a)

               a beolvadó társaság kisebbségi részvényesei jogosultak arra, hogy részvényeiket az átvevő társaság megvásárolja;

               b)

               ha gyakorolják ezt a jogot, akkor jogosultak a részvényeik értékének megfelelő ellenértékre;

               c)

               amennyiben erről nem tudnak megállapodni, akkor az ellenértéket bíróság állapítja meg vagy a tagállam által e célból kijelölt közigazgatási hatóság.

         A tagállamoknak nem kell az első bekezdést alkalmazniuk, amennyiben az adott tagállam jogszabályai feljogosítják a felvásárló társaságot, hogy előzetes nyílt felvásárlási ajánlat megtétele nélkül megkövetelje a felvásárlandó társaság vagy társaságok valamennyi fennmaradó értékpapírjának tulajdonosától, hogy az egyesülés előtt neki tisztességes áron eladja értékpapírjait.
   29. cikk
   A tagállamok a 27. és 28. cikket alkalmazhatják olyan jogügyletekre is, amelyekben egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amennyiben a beolvadó társaság vagy társaságok 27. cikkben említett részvényeinek és értékpapírjainak legalább 90 %-a, de nem az összes, az átvevő társaság és/vagy olyan személyek tulajdonában van, akik ezeket a részvényeket és értékpapírokat saját nevükben, de az átvevő társaság számlájára birtokolják.
   VI.   FEJEZET

      EGYESÜLÉSNEK TEKINTETT EGYÉB JOGÜGYLETEK

   30. cikk
   Ha a 2. cikkben említett jogügyletek egyike esetében egy tagállam jogszabályai megengedik, hogy a készpénzben teljesített kifizetés meghaladja a 10 %-ot, úgy a III. és IV. fejezetet és a 27., 28. és 29. cikket kell alkalmazni.
   31. cikk
   Ha egy tagállam jogszabályai megengedik a 2., 24. és 30. cikkben említett jogügyletek valamelyikét a beolvadó társaságok megszűnése nélkül, akkor a 19. cikk (1) bekezdésének c) pontja kivételével a III. fejezet rendelkezéseit, a IV. fejezet vagy az V. fejezet rendelkezéseit alkalmazni kell.
   VII.   FEJEZET

      ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

   32. cikk
   Az I. melléklet A. részében meghatározott irányelvekkel módosított 78/855/EGK irányelv hatályát veszti, az I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.
   33. cikk
   Ez az irányelv 2011. július 1-jén lép hatályba.
   34. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2011. április 5-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BUZEK

            a Tanács részéről

            az elnök

         GYŐRI E.

      (1)  HL C 51., 2011.2.17., 36. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2011. január 18-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2011. március 21-i határozata.

      (3)  HL L 295., 1978.10.20., 36. o.

      (4)  Lásd az I. melléklet A. részét.

      (5)  HL 2., 1962.1.15., 36/62. o.

      (6)  HL L 65., 1968.3.14., 8. o.

      (7)  HL L 26., 1977.1.31., 1. o.

      (8)  HL L 222., 1978.8.14., 11. o.

      (9)  HL L 82., 2001.3.22., 16. o.

      (10)  HL L 258., 2009.10.1., 11. o.

      (11)  HL L 390., 2004.12.31., 38. o.

      I. MELLÉKLET
      A.   RÉSZ

         A hatályon kívül helyezett irányelv és egymást követő módosításainak jegyzéke

      (lásd a 32. cikket)

                  A Tanács 78/855/EGK irányelve
                  (HL L 295., 1978.10.20., 36. o.)

                  Az 1979. évi csatlakozási okmány I. mellékletének III. C pontja
                  (HL L 291., 1979.11.19., 89. o.)

                  Az 1985. évi csatlakozási okmány I. mellékletének II. d) pontja
                  (HL L 302., 1985.11.15., 157. o.)

                  Az 1994. évi csatlakozási okmány I. mellékletének XI.A.3. pontja
                  (HL C 241., 1994.8.29., 194. o.)

                  A 2003. évi csatlakozási okmány II. mellékletének 4.A.3. pontja
                  (HL L 236., 2003.9.23., 338. o.)

                  A Tanács 2006/99/EK irányelve
                  (HL L 363., 2006.12.20., 137. o.)

                  Kizárólag a 78/855/EGK irányelvre vonatkozó utalások az 1. cikkben és a melléklet A. 3. szakaszában

                  Az Európai Parlament és a Tanács 2007/63/EK irányelve
                  (HL L 300., 2007.11.17., 47. o.)

                  Kizárólag a 2. cikk

                  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/109/EK irányelve
                  (HL L 259., 2009.10.2., 14. o.)

                  Kizárólag a 2. cikk

            B.   RÉSZ

         A nemzeti jogba való átültetésre előírt határidők jegyzéke

      (lásd a 32. cikket)

                  Irányelv

                  Átültetés határideje

                  78/855/EGK

                  1981. október 13.

                  2006/99/EK

                  2007. január 1.

                  2007/63/EK

                  2008. december 31.

                  2009/109/EK

                  2011. június 30.

      II. MELLÉKLET

         Megfelelési táblázat

                  78/855/EGK irányelv

                  Ez az irányelv

                  1. cikk

                  1. cikk

                  2–4. cikk

                  2–4. cikk

                  5–22. cikk

                  5–22. cikk

                  23. cikk, (1) bekezdés

                  23. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés

                  23. cikk, (2) bekezdés

                  23. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés

                  23. cikk, (3) bekezdés

                  23. cikk, (2) bekezdés

                  24–29. cikk

                  24–29. cikk

                  30–31. cikk

                  30–31. cikk

                  32. cikk

                  —

                  —

                  32. cikk

                  —

                  33. cikk

                  33. cikk

                  34. cikk

                  —

                  I. melléklet

                  —

                  II. melléklet


title: A Tanács 70/311/EGK irányelve (1970. június 8.) a gépjárművek és pótkocsijuk kormányberendezésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31970L0311

Hivatalos Lap L 133 , 18/06/1970 o. 0010 - 0013 finn különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0139  dán különkiadás sorozat I fejezet 1970(II) o. 0323  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0139  angol különkiadás sorozat I fejezet 1970(II) o. 0375  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 1 o. 0093  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0221  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 1 o. 0221

		A Tanács 70/311/EGK irányelve(1970. június 8.)a gépjárművek és pótkocsijuk kormányberendezésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel azok a műszaki követelmények, amelyeknek a gépjárműveknek a nemzeti jogszabályok értelmében meg kell felelniük, többek között a gépjárművek kormányszerkezeteire is vonatkoznak;mivel ezek a követelmények tagállamonként eltérőek; mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam, meglévő szabályaik kiegészítéseként vagy azokat felváltva, ugyanazon követelményeket fogadja el különösen annak érdekében, hogy a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1970. február 6-i irányelvben [3] meghatározott EGK típus-jóváhagyási eljárást az összes járműtípus tekintetében alkalmazni lehessen,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában a "jármű" kifejezés jelenti az összes olyan, karosszériával rendelkező vagy nem rendelkező gépjárművet, melyet közutakon való rendeltetésszerű használatra szántak, rendelkezik legalább négy kerékkel és legnagyobb tervezett sebessége meghaladja a 25 km/órát, valamint az ilyen járművek pótkocsijait, a sínen közlekedő járművek, a mezőgazdasági vontatók és gépek, valamint a közművek munkagépei kivételével.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg egy jármű EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását annak kormányberendezésére hivatkozva, amennyiben ez a berendezés megfelel a mellékletben meghatározott követelményeknek.3. cikkA melléklet követelményeinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításait a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyásáról szóló 1970. február 6-i tanácsi irányelv 13. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseiről, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1970. június 8-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Harmel[1] HL C 160., 1969.12.18., 7.o.[2] HL C 10., 1970.1.27., 18.o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1.o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. KormányberendezésA "kormányberendezés" jelenti azon berendezéseket, amelyek célja a jármű mozgási irányának megváltoztatása.A kormányberendezés a következőket foglalhatja magában:- kormánykerék,- kormánymű,- kormányzott kerekek,- adott esetben, különleges berendezések kiegészítő vagy független erőhatás létrehozására.1.1.1. Kormánykerék"Kormánykerék" jelenti a járműnek a járművezető által a jármű kormányzása érdekében közvetlenül működtetett alkatrészét.1.1.2. Kormánymű1.1.2.1. A gépjárművek esetében a "kormánymű" kifejezés jelent minden, a kormánykerék és a kormányzott kerekek közötti alkatrészt, az 1.1.4. pontban említett különleges berendezés kivételével. A kormánymű lehet mechanikus, hidraulikus, pneumatikus vagy elektromos, vagy ezek valamely kombinációja.1.1.2.2. A pótkocsik esetében a "kormánymű" kifejezés minden olyan alkatrészt jelent, amelyek a kormányzott kerekekre átviszik a jármű mozgási irányában történő változás elérése érdekében szükséges erőt.1.1.3. Kormányzott kerekekA "kormányzott kerekek" kifejezés azokat a kerekeket jelenti, amelyek beállítását közvetlenül vagy közvetve meg lehet változtatni a jármű helyzetéhez képest, a jármű mozgási irányában történő változás elérése érdekében.1.1.4. Különleges berendezésA "különleges berendezés" a kormányberendezés azon része, amelynek révén kiegészítő vagy független erőhatást hoznak létre. Kiegészítő vagy független erőhatás valamely mechanikus, hidraulikus, pneumatikus vagy elektromos rendszerrel, vagy ezek valamilyen kombinációjával (például olajszivattyú, légszivattyú, vagy akkumulátor) hozható létre.1.2. A kormányberendezések különféle típusai1.2.1. A kormányzott kerekek kitérítéséhez szükséges erő forrásától függően a kormányberendezések következő típusai különböztethetők meg:1.2.1.1. kézi működtetésű kormányberendezés, amelynél a kormányzási erőt kizárólag a járművezető izomereje szolgáltatja;1.2.1.2. kormányberendezés rásegítővel, amelynél a kormányzási erőt mind a járművezető izomereje, mind pedig az 1.1.4. pontban említett különleges berendezés szolgáltatja.1.2.1.3. szervo kormányberendezés, amelynél a kormányzási erőt kizárólag az 1.1.4. pontban említett különleges berendezés szolgáltatja.1.3. Kormányzási erőkifejtésA "kormányzási erőkifejtés": a járművezető által a jármű kormányzása érdekében a kormánykerékre gyakorolt erő.2. SZERKEZETI, BESZERELÉSI ÉS FELÜLVIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK2.1. Általános követelmények2.1.1. A kormányberendezésnek biztosítania kell a jármű könnyű és biztonságos kezelését, amennyiben szükséges a járművet rásegítő berendezéssel kell ellátni.2.2. Részletes követelmények2.2.1. Kormánykerék2.2.1.1. A kormánykeréknek könnyen használhatónak és kezelhetőnek kell lennie. Azt a fokozatos elfordítást lehetővé tevő módon kell megtervezni. A kormánykerék mozgási irányának egyértelműen meg kell egyeznie a jármű kívánt irányváltoztatási irányával.2.2.1.2. Az abszolút egyenes helyzetből 12 méteres sugarú körben való körbeforduláshoz szükséges kormányzási erőkifejtés nem haladhatja meg a 25 kg-ot.Amennyiben a rásegítős kormányberendezések esetében a kiegészítő erőforrás meghibásodik, akkor a szükséges kormányzási erőkifejtés nem haladhatja meg a 60 kg-ot.2.2.1.3. A fenti 2.2.1.2. pontban ismertetett követelmény teljesülésének ellenőrzése érdekében a járművel az abszolút egyenes helyzetből óránként 10 km-es sebességgel kell spirális pályájú mozgást végezni. A kormánykerékre gyakorolt kormányzási erőkifejtést egészen addig a pillanatig kell feljegyezni, amíg a kormánykerék eléri azt a pozíciót, amelyben a jármű egy 12 méteres sugarú fordulókörbe lép be, a mért kormányzási erőkifejtés ekkor nem haladhatja meg a fent megállapított értékeket. A manőver időtartama (azaz, a kormánykerék működtetésének első pillanatától a mérési pozíció eléréséig eltelt idő) normál esetben nem lehet több 4 másodpercnél, illetve a kiegészítő erőforrás meghibásodása esetén 6 másodpercnél. Mind a jobb, mind a bal irányban végre kell hajtani egy-egy kormányzási manővert.A vizsgálatok céljára, a járművet a műszakilag megengedett maximális tömegének megfelelően kell terhelni; a gumiabroncsok nyomását és a súly tengelyek közötti elosztását a gyártó utasításainak megfelelően kell beállítani.2.2.2. Kormánymű2.2.2.1. A járműnek még a kormánymű hidraulikus, pneumatikus vagy elektromos működtetésű alkatrészeinek teljes vagy részleges meghibásodása esetében is kormányozhatónak kell maradnia.2.2.2.2. A mechanikus kormányművet bármely üzemeltetési követelményt kielégítő módon kell megtervezni. Karbantartás és felülvizsgálat céljából, a kormánymű alkatrészeinek könnyen hozzáférhetőnek kell lenniük.2.2.3. Kormányzott kerekek2.2.3.1. A hátsó kerekek nem lehetnek az egyedüli kormányzott kerekek. E követelmény nem vonatkozik a nyerges vontatókra.2.2.3.2 A kormányozható hátsó kerekű gépjárműveket a következő vizsgálatnak kell alávetni:2.2.3.2.1. A vezetőnek bármely rendkívüli kormányzási helyesbítés nélkül egyenes irányban kell tudnia tartani a hátsó kerekeket, miközben sima és vízszintes úton 80 km/óra vagy a legnagyobb tervezett sebességgel halad, amennyiben az 80 km/óránál kevesebb.2.2.3.3. A pótkocsikat is alá kell vetni a 2.2.3.2.1. pontban előírt vizsgálatnak, 80 km/órás vagy a gyártó által megadott, műszakilag megengedett sebességnél, ha ez utóbbi 80 km/óránál kevesebb, a következő esetekben:- ha a pótkocsi egynél több kormányzott kerekekkel ellátott tengellyel rendelkezik,- ha a pótkocsi legalább egy kormányzott kerekekkel ellátott tengellyel rendelkező nyerges vontató [1].2.2.4. Különleges berendezés2.2.4.1. Szervo kormányberendezés nem megengedett.2.2.4.2. Ha egy rásegítős kormányzási eszköz nem rendelkezik saját kiegészítő erőforrással, akkor tartalék energiatartállyal kell rendelkeznie. Ha az ilyen erőforrást sűrített levegő adja, akkor a sűrített levegőtartályt automatikus visszacsapó szeleppel kell ellátni.2.2.4.3. A járműnek a speciális berendezés meghibásodása esetén is kormányozhatónak kell maradnia.[1] A HL L 1970. szeptember 3-i, 196. számában közzétett helyesbítés alapján javítva.--------------------------------------------------