title: Az Európai Parlament és a Tanács 2001/84/EK irányelve (2001. szeptember 27.) az eredeti műalkotás szerzőjét megillető követő jogról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0084

Hivatalos Lap L 272 , 13/10/2001 o. 0032 - 0036

		Az Európai Parlament és a Tanács 2001/84/EK irányelve(2001. szeptember 27.)az eredeti műalkotás szerzőjét megillető követő jogrólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak [3] megfelelően, és az egyeztető bizottság által 2001. június 6-án jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével,mivel:(1) A szerzői jog terén a követő jog az eredeti képzőművészeti alkotás szerzőjét megillető, az érintett alkotás további eladásaival kapcsolatos bevételből való gazdasági részesedéshez fűződő nem átengedhető és elidegeníthetetlen jog.(2) A követő jog olyan vagyoni értékkel bíró jog, amelynek révén a szerző/művész díjazásban részesülhet a mű további eladásaiból. A követő jog tárgya a fizikai műpéldány, vagyis a hordozó, amelyben a védelem alatt álló mű testet ölt.(3) A követő jog célja az, hogy a képzőművészeti alkotások szerzőinek gazdasági részesedést biztosítson az alkotásuk sikeréből. Segítségével helyreáll az egyensúly a képzőművészeti alkotások szerzőinek és azon egyéb alkotóknak a gazdasági helyzete között, akik műveik további hasznosításából bevételhez jutnak.(4) A követő jog része a szerzői jognak, és a szerzőket megillető alapvető előjog. Ahhoz, hogy a szerzők megfelelő és egységes védelemben részesüljenek, szükséges a követő jog bevezetése az összes tagállamban.(5) A Szerződés 151. cikkének (4) bekezdése értelmében a Közösségnek a kulturális szempontokat is figyelembe kell vennie a Szerződés egyéb rendelkezései alá tartozó tevékenysége során.(6) Az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni Egyezmény szerint a követő jogot csak akkor lehet érvényesíteni, ha a szerző származási országa elismeri azt. Ezért e jog fakultatív, és a viszonosság elve korlátozza. Az Európai Közösségek Bíróságának a Szerződés 12. cikkében megállapított, a megkülönböztetést tilalmazó elv alkalmazásával kapcsolatos ítélkezési gyakorlatából, és különösen a C-92/92 és a C-326/92 sz., Phil Collins és mások egyesített ügyekben 1993. október 20-án hozott ítéletből [4] is következik, hogy a viszonossági záradékot tartalmazó tagállami rendelkezések nem érvényesíthetők azzal a céllal, hogy más tagállamok állampolgárait megfosszák a belföldiekkel azonos elbánástól. Ilyen záradékok közösségi összefüggésben történő alkalmazása ellentétes az állampolgárságon alapuló megkülönböztetés tilalmából fakadó egyenlő elbánás elvével.(7) A közösségi modern és kortárs művészeti piac globalizációja – amely napjainkban az új gazdaság hatására egyre gyorsabb, mégpedig olyan szabályozási közegben, amelyben az Európai Unión kívül kevés állam ismeri el a követő jogot – elengedhetetlenné teszi az Európai Közösség számára, hogy külpolitikai tárgyalásokba kezdjen a Berni Egyezmény 14 ter cikkének kötelezővé tételére.(8) Az a tény, hogy e nemzetközi piac létezik, valamint az, hogy a követő jog több tagállamban egyáltalán nem létezik, illetve az ezt a jogot elismerő tagállami szabályozás igen eltérő, alapvető fontosságúvá teszi, hogy olyan átmeneti rendelkezések kerüljenek bevezetésre e jog hatálybalépését és tartalmi szabályozását illetően is, amelyek megőrzik az európai piac versenyképességét.(9) A követő jogról jelenleg a tagállamok többségének belső jogszabályai rendelkeznek. E jogszabályok – ahol léteznek – különböznek egymástól, különösen az érintett művek, a jogosultak, a díj mértéke, a díjköteles ügyletek és a számítás alapja tekintetében. E jog alkalmazása vagy nem alkalmazása jelentős hatást gyakorol a belső piacon belüli versenyképességre, mivel a követő jogból fakadó fizetési kötelezettség fennállása vagy hiánya olyan szempont, amelyet minden olyan személynek számításba kell vennie, aki egy műalkotás adásvételében érdekelt. Ezért e jog olyan tényező, amely a verseny torzulását, valamint a kereskedelemnek a Közösségen belüli eltérülését okozhatja.(10) A követő jog fennállása és alkalmazása terén a tagállamok közti különbségek közvetlen negatív hatást gyakorolnak a Szerződés 14. cikke értelmében vett belső piac zavartalan működésére a műalkotások tekintetében. Ezért a Szerződés 95. cikke megfelelő jogalap.(11) A Közösségnek a Szerződésben megállapított céljai közé tartozik az európai népek közötti mind szorosabb egység létrehozása, a Közösség tagállamai közötti szorosabb kapcsolatok elősegítése és – az Európát megosztó korlátok megszüntetése céljából – a gazdasági és társadalmi fejlődés közös cselekvéssel történő biztosítása. E célok megvalósítása érdekében a Szerződés olyan belső piac megteremtését írja elő, amelyet az áruk és a szolgáltatások szabad mozgása, valamint a letelepedés szabadsága jellemez, továbbá olyan rendszer létrehozását írja elő, amely megvéd a belső piaci verseny torzulásától. A tagállamok követő joggal kapcsolatos jogszabályainak összehangolása e célok megvalósításához járul hozzá.(12) A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – a közös hozzáadottértékadó-rendszerről: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv [5] rendelkezik a többek között a műalkotások adózására is vonatkozó közösségi szabályozás fokozatos bevezetéséről. Az adózásra vonatkozó intézkedések azonban nem elégségesek a művészeti piac zavartalan működésének biztosításához. Ez a cél csak a követő jog összehangolásával érhető el.(13) Meg kell szüntetni az olyan jogi különbségeket, amelyek torzítják a belső piac működését és meg kell akadályozni újabb hasonló különbségek kialakulását. Nincs szükség azonban az olyan különbségek megszüntetésére vagy kialakulásuk megakadályozására, amelyek várhatóan nem befolyásolják hátrányosan a belső piac működését.(14) A belső piac megfelelő működésének előfeltétele a torzulásmentes versenyfeltételek léte. A követő jogra vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti különbségek torzítják a versenyt, a kereskedelem eltérítését okozzák a Közösségen belül, továbbá a művészek közötti egyenlőtlen bánásmódhoz vezetnek a szerint, hogy alkotásaikat hol értékesítik. A szóban forgó kérdésnek ezért olyan határokon átnyúló vonatkozásai vannak, amelyeket tagállami intézkedésekkel nem lehet kielégítően szabályozni. A közösségi fellépés hiánya összeegyeztethetetlen lenne a Szerződés azon követelményével, miszerint orvosolni kell a verseny torzulásait és az egyenlő bánásmód hiányát.(15) A nemzeti rendelkezések közötti különbségek mértéke következtében ezért harmonizációs intézkedéseket szükséges elfogadni a tagállamok jogszabályai közötti egyenlőtlenségek feloldása érdekében azon területeken, ahol ezen egyenlőtlenségek torzult versenyfeltételeket alakíthatnak ki vagy tarthatnak fenn. Nem szükséges azonban a tagállamok követő jogra vonatkozó jogszabályainak minden egyes rendelkezését összehangolni, illetve annak érdekében, hogy a lehető legnagyobb mozgástér maradjon a tagállami döntéshozatalnak, elégséges azoknak a belső rendelkezéseknek az összehangolása, amelyek közvetlen hatással vannak a belső piac működésére.(16) Ezért ez az irányelv teljes egészében megfelel a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás és arányosság elvének.(17) A szerzői jog és egyes kapcsolódó jogok védelmi idejének összehangolásáról szóló, 1993. október 29-i 93/98/EK tanácsi irányelv [6] értelmében a szerzői jog védelmi ideje a szerző halála után 70 évig tart. Célszerű a követő jog tekintetében ugyanezt az időtartamot megállapítani. Következésképpen csak az eredeti modern és kortárs műalkotások tartozhatnak a követő jog hatálya alá. Annak érdekében azonban, hogy azok a tagállamok, amelyek az irányelv elfogadásakor a művészek követő jogát nem alkalmazzák, ezt a jogot át tudják venni a saját jogrendszerükbe, és ezáltal ezen tagállamokban a gazdasági szereplők gazdasági működőképességük megőrzése mellett fokozatosan alkalmazkodhassanak a követő joghoz, az érintett tagállamok számára olyan korlátozott átmeneti időszakot kell engedélyezni, amely alatt dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák a követő jogot azok javára, akik erre a művész jogutódjaként annak halála után jogosultak.(18) A követő jog hatályát ki kell terjeszteni valamennyi újraeladási ügyletre, kivéve azokat, amelyek a magánszemélyek között közvetlenül, a művészeti piac képviselőjének közreműködése nélkül zajlanak. Ez a jog nem terjeszthető ki magánszemélyek által a nyereségszerzés célja nélkül a nyilvánosság számára hozzáférhető múzeumok részére végzett újraeladásra. A művészeti galériák sajátos helyzetére tekintettel, miután ezek közvetlenül a szerzőtől szerzik az alkotásokat, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy mentesítsék a követő jog alól ezen alkotások újraeladását, ha arra a szerzéstől számított három éven belül kerül sor. A művész érdekeit is figyelembe kell venni oly módon, hogy ez a kivétel olyan újraeladási ügyletekre korlátozódjon, amelyeknél az eladási ár nem haladja meg a 10000 eurót.(19) Egyértelművé kell tenni, hogy az ezen irányelvvel megvalósuló harmonizáció nem vonatkozik az írók és zeneszerzők eredeti kézirataira.(20) Hatékony szabályokat kell megállapítani a követő joggal kapcsolatban szerzett nemzeti tapasztalatok alapján. A követő jogi díjat az eladási ár, nem pedig az alkotások értéknövekedése révén elért többletbevétel százalékaként kell kiszámítani.(21) Össze kell hangolni a követő jog alá eső műkategóriákat.(22) A minimum összeget el nem érő jogdíjak érvényesítésétől való eltekintés segíthet elkerülni a művész nyereségéhez képest aránytalanul magas beszedési és ügyviteli költségeket. A szubszidiaritás elvének megfelelően azonban a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a nemzeti küszöbértéket a közösséginél alacsonyabb szinten állapítsák meg a még ismeretlen művészek támogatása céljából. Az alacsony összegeknél fogva ez a kivételes szabályozás valószínűleg nem gyakorol jelentős hatást a belső piac megfelelő működésére.(23) A követő jog díjának tagállamok által megállapított mértéke jelenleg jelentősen eltér egymástól. A belső piac hatékony működése modern és kortárs műalkotások tekintetében szükségessé teszi a díjak mértékének lehető legegységesebb meghatározását.(24) Az eredeti műalkotások piacán mutatkozó különböző érdekek közötti egyensúly biztosítása érdekében kívánatos egy ársávonként meghatározott, csökkenő mértékű díjakból álló rendszer kialakítása. Egyben csökkenteni kell a kereskedelem eltérítésének és a követő jogra vonatkozó közösségi rendelkezések megkerülésének kockázatát.(25) A követő jogi díj alapvetően az eladót terheli. A tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani, hogy a jogdíjfizetésért való felelősség tekintetében ezen elv alól kivételeket állapítsanak meg. Az eladó az a személy vagy vállalkozás, akinek vagy amelynek nevében az eladási ügyletet kötik.(26) Rendelkezni kell a küszöbérték és a díjmértékek rendszeres kiigazításának lehetőségéről. Ennek érdekében meg kell bízni a Bizottságot, hogy a követő jognak a tagállamokban történő tényleges alkalmazásáról, és annak a közösségi művészeti piacra gyakorolt hatásáról rendszeresen jelentést készítsen, és adott esetben javaslatot tegyen ezen irányelv módosítására.(27) A szubszidiaritás elvének kellő figyelembevételével meg kell határozni a követő jogi díjra jogosult személyeket. Ez az irányelv nem érinti a tagállamok öröklési jogát. A szerző jogutódait azonban – legalábbis a fent említett átmeneti időszak lejártát követően – a szerző halála után a követő jog teljes mértékben meg kell, hogy illesse.(28) A tagállamokra tartozik a követő jog gyakorlásának – különösen a jogérvényesítés feltételeinek – szabályozása. A közös jogkezelő szervezet útján történő jogérvényesítés csak egy a jogérvényesítés lehetséges módjai közül. A tagállamoknak biztosítaniuk kell a közös jogkezelő szervezetek átlátható és hatékony működését. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról is, hogy a más tagállamokból származó szerzőknek járó díjakat ténylegesen beszedjék és felosszák. Ez az irányelv nem érinti a beszedésre és felosztásra vonatkozó tagállami rendelkezéseket és megállapodásokat.(29) A követő jog megilleti mind a közösségi állampolgárokat, mind az olyan harmadik országokból származó szerzőket, amelyek a tagállamokból származó szerzők számára hasonló védelmet biztosítanak. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy ezt a jogot kiterjeszthessék olyan külföldi szerzőkre is, akiknek szokásos tartózkodási helye az ő területükön van.(30) Az újraeladási ügyletek ellenőrzésére megfelelő eljárásokat kell bevezetni, amelyek a gyakorlatban biztosítják a követő jog tényleges alkalmazását a tagállamokban. Ez magában foglalja a szerzőnek vagy meghatalmazottjának azt a jogát is, hogy a díjfizetésre kötelezett természetes vagy jogi személyektől minden szükséges információt megszerezhessen. A követő jog közös jogkezelő szervezet útján történő érvényesítését előíró tagállamok rendelkezhetnek úgy is, hogy az információszerzéshez való jog csak az illetékes közös jogkezelő szervezetet illeti meg,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETHATÁLY1. cikkA követő jog tárgya(1) A tagállamok az eredeti műalkotás szerzőjének javára követő jogot biztosítanak, amely elidegeníthetetlen, és amelyről a szerző előzetesen sem mondhat le; e jog alapján az alkotásnak a szerző általi első eladását követő minden további eladásáért származó eladási árból a szerző részesedésre jogosult.(2) Az (1) bekezdésben foglalt jogot valamennyi újraeladásra alkalmazni kell, amelyben a művészeti piac képviselői – így például aukciós házak, művészeti galériák és általában műkereskedők – eladóként, vevőként, illetve közvetítőként közreműködnek.(3) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az (1) bekezdésben foglalt jogot nem kell alkalmazni olyan újraeladások esetében, amelyeknél az eladó az alkotást közvetlenül a szerzőtől szerezte meg az újraeladást megelőző három éven belül, és az újraeladási ár nem haladja meg a 10000 eurót.(4) A követő jogi díj az eladót terheli. A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a (2) bekezdésben említett - az eladótól különböző - természetes vagy jogi személy egyedül vagy az eladóval együttesen felel a követő jogi díj megfizetéséért.2. cikkA követő jog alá tartozó alkotások köre(1) Ezen irányelv alkalmazásában "eredeti műalkotás" a képzőművészeti alkotás, úgy mint a kép, kollázs, festmény, rajz, metszet, nyomat, litográfia, szobor, falikárpit, kerámia, üvegtárgy és fotóművészeti alkotás, feltéve, hogy azt maga a művész készítette, vagy eredeti műalkotásnak minősül.(2) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó műalkotások példányai, amelyeket korlátozott számban maga a művész készített vagy az ő irányítása alatt készítettek, ezen irányelv alkalmazásában eredeti műalkotásnak minősülnek. Az ilyen példányokat a művész rendszerint számmal látja el, szignálja, vagy más módon, szabályszerűen jóváhagyja.II. FEJEZETKÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK3. cikkKüszöbérték(1) A tagállamokra tartozik azon legalacsonyabb eladási ár meghatározása, amely felett az 1. cikk értelmében vett eladások követő jog tárgyát képezik.(2) Ezen legalacsonyabb eladási ár semmiképpen nem haladhatja meg a 3000 eurót.4. cikkDíjmérték(1) Az 1. cikkben foglalt követő jogi díj mértéke a következő:a) 4 % az eladási ár 50000 euró alatti hányadára;b) 3 % az eladási ár 50 000,01 és 200000 euró közötti hányadára;c) 1 % az eladási ár 200 000,01 és 350000 euró közötti hányadára;d) 0,5 % az eladási ár 350 000,01 és 500000 euró közötti hányadára;e) 0,25 % az eladási ár 500000 eurót meghaladó hányadára.A követő jogi díj teljes összege azonban nem haladhatja meg a 12500 eurót.(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok az eladási ár (1) bekezdés a) pontjában meghatározott hányadára 5 %-os díjszabást alkalmazhatnak.(3) Ha a meghatározott legalacsonyabb eladási ár 3000 eurónál alacsonyabb, a tagállamnak meg kell határoznia az eladási ár 3000 euró alatti hányadára eső díj mértékét is; ez 4 %-nál nem lehet alacsonyabb.5. cikkA számítás alapjaA 3. és a 4. cikkben említett eladási ár az adót nem tartalmazó eladási ár.6. cikkJogosultak(1) Az 1. cikkben meghatározott követő jogi díjat az alkotás szerzője, illetve – a 8. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel – a szerző halála után jogutódai számára kell fizetni.(2) A tagállamok az 1. cikkben meghatározott követő jogi díj érvényesítése tekintetében kötelező vagy fakultatív közös jogkezelést írhatnak elő.7. cikkHarmadik országból származó jogosultak(1) A tagállamok biztosítják, hogy azon szerzőket, akik harmadik országok állampolgárai, illetve – a 8. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel – az ő jogutódaikat csak akkor illeti meg a követő jog ezen irányelv és az érintett tagállam jogszabályainak megfelelően, ha a szerző, illetve jogutódja állampolgársága szerinti ország jogszabályai biztosítják a követő jogot az illető országban a tagállamokból származó szerzők és jogutódaik számára.(2) A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információk alapján a lehető legrövidebb időn belül tájékoztató jegyzéket tesz közzé azon harmadik országokról, amelyek eleget tesznek az (1) bekezdésben foglalt feltételnek. Ezt a jegyzéket folyamatosan frissítik.(3) A követő jog alkalmazása során a tagállam saját állampolgáraival azonos elbánásban részesítheti azon szerzőket, akik nem állampolgárai egyik tagállamnak sem, de szokásos tartózkodási helyük az érintett tagállamban van.8. cikkA követő jog védelmi ideje(1) A követő jog védelmi ideje a 93/98/EGK irányelv 1. cikkében megállapított védelmi időnek felel meg.(2) Az (1) bekezdéstől eltérve azon tagállamok, amelyek a hatálybalépés 13. cikk szerinti napján nem alkalmazzák a követő jogot, a legkésőbb 2010. január 1-jén lejáró időszak alatt nem kötelesek alkalmazni a követő jogot azok javára, akik erre a művész jogutódjaként annak halála után jogosultak.(3) A (2) bekezdés hatálya alá tartozó tagállam szükség esetén legfeljebb további két évvel rendelkezik arra, hogy az abban a tagállamban működő gazdasági szereplők gazdasági működőképességük megőrzése mellett fokozatosan alkalmazkodhassanak a követő jog rendszeréhez, mielőtt kötelezően alkalmaznia kellene a követő jogot azok javára, akik erre a művész halála után jogutódként jogosultak. Az érintett tagállam legalább 12 hónappal a (2) bekezdésben említett időtartam lejárta előtt indoklással ellátott tájékoztatást nyújt be a Bizottsághoz, hogy a Bizottság megfelelő egyeztetések után a tájékoztatás kézhezvételétől számított három hónapon belül véleményt nyilváníthasson. Ha a tagállam nem tesz eleget a Bizottság véleményének, erről egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot és döntését indokolja. A tagállam által nyújtott tájékoztatást és indoklást, valamint a Bizottság véleményét az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni, és továbbítani kell az Európai Parlament számára.(4) A Bizottság megfelelő javaslatokat terjeszt elő abban az esetben, ha a követő jog nemzetközi kiterjesztését célzó nemzetközi tárgyalások a 8. cikk (2) és (3) bekezdésében említett időszakokon belül eredményesen zárulnak.9. cikkAz információszerzéshez való jogA tagállamok biztosítják, hogy a 6. cikk szerinti jogosultak az újraeladást követő három éven belül követelhessék a művészeti piac 1. cikk (2) bekezdésében meghatározott képviselőjétől mindazon információk megadását, amelyek az újraeladással kapcsolatos követő jogi díj fizetésének biztosításához szükségesek lehetnek.III. FEJEZETZÁRÓ RENDELKEZÉSEK10. cikkIdőbeli hatályEzt az irányelvet a 2. cikkben meghatározott valamennyi olyan eredeti műalkotásra alkalmazni kell, amelyek 2006. január 1-jén még a tagállamok szerzői jogi jogszabályai alapján védelemben részesülnek, vagy amelyek ebben az időpontban megfelelnek a védelem ezen irányelvben meghatározott feltételeinek.11. cikkFelülvizsgálati záradék(1) A Bizottság legkésőbb 2009. január 1-jéig, majd azt követően négyévenként jelentést készít az Európai Parlament, a Tanács, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottság számára ezen irányelv végrehajtásáról és hatásáról, különös figyelmet szentelve a közösségi modern és kortárs művészeti piac versenyképességének, legfőképpen a Közösség helyzetének a követő jogot nem alkalmazó érintett piacokhoz képest, továbbá a tagállamokban a művészi alkotókedv ösztönzésének és az igazgatási lehetőségek előmozdításának. A jelentés különösen az irányelvnek a belső piacra gyakorolt hatását vizsgálja, és azt, hogy a követő jog bevezetése milyen következményekkel jár azokban a tagállamokban, amelyek ezen irányelv hatálybalépése előtt nem alkalmazták ezt a jogot nemzeti jogukban. A Bizottság az ágazatban végbemenő változások figyelembevétele érdekében szükség szerint javaslatokat terjeszt elő a legalacsonyabb küszöbérték és a követő jogi díj mértékének kiigazítására, a 4. cikk (1) bekezdésében megállapított maximális összegre vonatkozóan, illetve egyéb olyan javaslatokat, amelyeket ezen irányelv hatékonyságának javítása érdekében szükségesnek tart.(2) Létrejön egy kapcsolattartó bizottság. E bizottság a tagállamok illetékes hatóságainak képviselőiből áll. Elnöke a Bizottság képviselője, és üléseit az elnök kezdeményezésére vagy egy tagállam küldöttségének kérése alapján tartja.(3) A bizottság feladatai a következők:- konzultációk szervezése az irányelv alkalmazásából eredő valamennyi kérdésről,- az információcsere előmozdítása a Bizottság és a tagállamok között a közösségi művészeti piac releváns fejleményeiről.12. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2006. január 1-je előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.13. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.14. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. szeptember 27-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökC. Picqué[1] HL C 178., 1996.6.21., 16. o. és HL C 125., 1998.4.23., 8. o.[2] HL C 75., 1997.3.10., 17. o.[3] Az Európai Parlament 1999. október 27-én megerősített, 1997. április 9-i véleménye (HL C 132., 1997.4.28., 88. o.), a Tanács 2000. június 19-i közös álláspontja (HL C 300., 2000.10.20., 1. o.) és az Európai Parlament 2000. december 13-i véleménye (HL C 232., 2001.8.17., 173. o.). Az Európai Parlament 2001. július 3-i határozata és a Tanács 2001. július 19-i határozata.[4] [1993] ECR I-5145. o.[5] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb az 1999/85/EK irányelvvel (HL L 277., 1999.10.28., 34. o.) módosított irányelv.[6] HL L 290., 1993.11.24., 9. o.--------------------------------------------------