title: Az Európai Parlament és a Tanács 2014/55/EU irányelve ( 2014. április 16. ) az elektronikus számlázás közbeszerzésben történő alkalmazásáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               6.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 133/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/55/EU IRÁNYELVE
   (2014. április 16.)
   az elektronikus számlázás közbeszerzésben történő alkalmazásáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek történő megküldését követően,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
   mivel:

               (1)

               Számos, az egész világra kiterjedő, nemzeti, regionális és magán elektronikus számlázási szabvány létezik és van jelenleg használatban a tagállamokban. A szabványok egyike sem uralkodó, és sokuk közt nincs átjárhatóság.

               (2)

               Közös szabvány hiányában a tagállamok az elektronikus számláknak a közbeszerzések területén való használatára ösztönzéskor vagy azok kötelezővé tételekor úgy döntenek, hogy saját műszaki megoldásokat fejlesztenek ki külön nemzeti szabványok alapján. Ezért a tagállamokban egymás mellett létező különböző szabványok száma egyre növekszik, és a jövőben valószínűleg tovább fog növekedni.

               (3)

               A nem átjárható szabványok sokfélesége túlzottan bonyolult helyzetet, jogbizonytalanságot és működési többletköltségeket eredményez a különböző tagállamokban elektronikus számlákat használó gazdasági szereplők számára. A több tagállamra kiterjedő közbeszerzési tevékenységet végezni kívánó gazdasági szereplőket gyakran új elektronikus számlázási szabványnak való megfelelésre kötelezik minden egyes alkalommal, amikor egy új piacra belépnek. Mivel elriasztják a gazdasági szereplőket a több tagállamra kiterjedő közbeszerzési tevékenységektől, az elektronikus számlákra vonatkozó eltérő jogi és műszaki követelmények piacra lépési akadályokat képeznek a több tagállamra kiterjedő közbeszerzésekben, és akadályozzák a kereskedelmet. Korlátozzák az alapvető szabadságokat, és így közvetlen hatást gyakorolnak a belső piac működésére.

               (4)

               Az Unión belüli kereskedelem ezen akadályai valószínűleg gyarapodni fognak a jövőben, mivel egyre több nem átjárható nemzeti és magánszabványt dolgoznak ki, és mivel az elektronikus számláknak a közbeszerzések területén való használata egyre elterjedtebbé vagy kötelezővé válik a tagállamokban.

               (5)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó számos jogi előírás és műszaki szabvány egymás melletti létezéséből és az átjárhatóság hiányából fakadó, a határokon átnyúló kereskedelmet gátló akadályokat meg kell szüntetni, vagy mérsékelni kell azokat. E célkitűzés elérése érdekében az elektronikus számla minimális adattartalmának szemantikai adatmodelljére vonatkozó közös európai szabványt (az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány) kell kidolgozni. A szabványban meg kell határozni és le kell írni azt a minimális adattartalmat, amelyet az elektronikus számláknak minden esetben tartalmazniuk kell, megkönnyítve ezáltal az elektronikus számlák különböző műszaki szabványok szerinti rendszerek közötti küldését és fogadását. E szabvány nem váltja fel a meglévő nemzeti műszaki szabványokat, és nem korlátozza azok alkalmazását, amennyiben azok nem ellentétesek ezen európai szabvánnyal, és lehetővé kell tenni, hogy azokat továbbra is használni lehessen, az európai szabvánnyal párhuzamosan.

               (6)

               A szemantikai átjárhatóság biztosítása és a jogbiztonság javítása révén ez az irányelv előmozdítja az elektronikus számlázás elterjedését a közbeszerzések területén, lehetővé téve ezáltal a tagállamoknak, az ajánlatkérő szerveknek, a közszolgáltató ajánlatkérőknek és a gazdasági szereplőknek, hogy jelentős előnyöket generáljanak megtakarítások, környezeti hatások és az adminisztratív terhek csökkenése formájában.

               (7)

               Az elektronikus számlázás előnyei a számla keletkeztetésének, küldésének, átadásának, fogadásának és feldolgozásának a teljesen automatizálttá tételével maximalizálhatóak. Ezért kizárólag a géppel olvasható, a fogadó által automatikusan és digitálisan feldolgozható számlákat lehet az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak megfelelőnek minősíteni. Egy egyszerű képfájlt nem szabad ezen irányelv értelmében elektronikus számlának tekinteni.

               (8)

               Az átjárhatóság célja annak lehetővé tétele, hogy az információkat a különböző üzleti rendszerekben koherensen lehessen megadni és feldolgozni, függetlenül attól, hogy e rendszerek milyen technológiát, alkalmazásokat vagy platformot használnak. A teljes átjárhatóság három különböző szintet foglal magában: a számla adattartalmát (szemantika), a használt formátumot vagy nyelvet (szintaxis) és a továbbítás módját. A szemantikai átjárhatóságba beletartozik egyrészt az, hogy az elektronikus számlának tartalmaznia kell bizonyos mennyiségű előírt információt, másrészt hogy a kicserélt információnak meg kell őriznie a pontos jelentését és egyértelműen érthetőnek kell lennie, függetlenül az információ fizikai megjelenésének vagy továbbításának módjától. A szintaktikai átjárhatóság azt jelenti, hogy az elektronikus számlában olyan formátumban kell feltüntetni az adatokat, amely lehetővé teszi a küldő és a fogadó fél közötti közvetlen adatcserét és az automatikus feldolgozást. A szintaktikai átjárhatóság kétféle módon biztosítható: közös szintaxis alkalmazásával vagy pedig a különböző szintaxisok közötti megfeleltetéssel.

               (9)

               Nagyszámú szintaxis van alkalmazásban. A szintaktikai átjárhatóságot egyre inkább megfeleltetéssel biztosítják. Ez a módszer akkor hatékony, ha a számla szemantikailag minden szükséges adatot tartalmaz, és azok jelentése egyértelmű. Mivel ez általában nem így van, intézkedésre van szükség a szemantikai átjárhatóság biztosítása érdekében. Az elektronikus számlázás további egyszerűsítése és a költségek csökkentése érdekében az egyik hosszú távú célként azt kell kitűzni, hogy csökkenjen a szintaxisok száma, lehetőleg a legáltalánosabban használtakra összpontosítva.

               (10)

               Az elektronikus számlázás szabványosítása továbbá kiegészíti az elektronikus közbeszerzés elterjedésére irányuló erőfeszítéseket, amelyeket a 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) és a 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) idevágó rendelkezései tükröznek.

               (11)

               Az Európai Tanács a 2012. június 28–29-i és a 2013. október 24-i következtetéseiben kijelentette, hogy elsősorban azokat az intézkedéseket kell kiemelten kezelni, amelyek a határokon átívelő online adásvételt és a közigazgatás modernizálását hivatottak továbbfejleszteni, egyebek mellett az elektronikus számlázásra való áttérés elősegítésével és annak gyors bevezetése révén.

               (12)

               Az Európai Parlament a 2012. április 20-i állásfoglalásában rámutatott arra, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó nemzeti szabályok miatt a piac nem egységes, kiemelte az elektronikus számlázás által biztosított jelentős előnyöket, és hangsúlyozta a jogbiztonság, az áttekinthető technikai környezet és a közös jogi követelményeken, üzleti eljárásokon és műszaki szabványokon alapuló nyitott és átjárható e-számlázási megoldások jelentőségét. Ezen okokból az Európai Parlament arra szólított fel, hogy az e-számlázást 2016-ra tegyék kötelezővé a közbeszerzések területén.

               (13)

               A 2010. november 2-i bizottsági határozattal (6) létrehozott, az elektronikus számlázással (e-számlázás) foglalkozó többoldalú európai fórum 2013 októberében egyhangúlag elfogadott egy, az elektronikus számlázás átjárhatóvá tételét támogató szemantikai adatmodell használatára vonatkozó ajánlást.

               (14)

               Ezt az irányelvet az ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők által fogadott és a 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7), a 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (8), a 2014/24/EU irányelv, vagy a 2014/25/EU irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra kell alkalmazni. Ennek az irányelvnek kizárólag az azon gazdasági szereplő által kiállított elektronikus számlákra kell vonatkoznia, amellyel a közbeszerzési vagy koncessziós szerződést megkötötték (fővállalkozó). Amennyiben azonban a tagállamok a 2014/24/EU irányelv 71. cikkének és a 2014/25/EU irányelv 88. cikkének megfelelően az alvállalkozók közvetlen kifizetéséről rendelkeznek, a közbeszerzési dokumentumokban meghatározandó szabályozásnak ki kell terjednie az elektronikus számlák alvállalkozók kifizetésére való használatának a lehetőségére. Egyértelművé kell tenni, hogy abban az esetben, amikor a szerződést gazdasági szereplők egy csoportjával kötik meg, ez az irányelv a csoport által vagy az egyes gazdasági szereplők által kiállított elektronikus számlákra alkalmazandó-e.

               (15)

               Ezen irányelv hatályának azokra a fizetséggel együtt járó koncessziós szerződésekre is ki kell terjednie, amelyek nyomán azon gazdasági szereplőnek, akinek a szerződést odaítélték, számlát kell kiállítania. A „koncesszió” fogalmát a 2014/23/EU irányelv 5. cikkének 1. pontja határozza meg. A koncessziós szerződések tárgya építési beruházás vagy szolgáltatás koncesszióba adás révén történő beszerzése, amelynek ellenértéke az építmény vagy szolgáltatás hasznosítási jogának átadása vagy e jog átadása pénzbeli ellenszolgáltatással kiegészülve.

               (16)

               Ezen irányelv alkalmazása az Európai Unió működéséről szóló szerződés 346. cikkének hatálya alá tartozik. Ez az irányelv nem alkalmazandó az olyan (titkosnak minősített vagy különleges biztonsági intézkedésekkel járó) szerződések teljesítésének eredményeképp kiállított elektronikus számlákra, amelyekre a 2014/23/EU irányelv 10. cikkének (6) bekezdése, a 2014/24/EU irányelv 15. cikkének (3) bekezdése, valamint a 2014/25/EU irányelv 24. cikkének (3) bekezdése alapján nem terjed ki az említett irányelvek hatálya. Ugyanezen feltételek mellett külön kizárást kell előírni ezen irányelvben az olyan (titkosnak minősített vagy különleges biztonsági intézkedésekkel járó) szerződések teljesítésének eredményeképpen kiállított elektronikus számlákra, amelyek a 2009/81/EK irányelv hatálya alá tartoznak.

               (17)

               Ezen irányelv fogalommeghatározásainak összhangban kell lenniük a közbeszerzésre vonatkozó uniós jogszabályokkal.

               (18)

               A Bizottságnak alkalmaznia kell az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) vonatkozó rendelkezéseit, amikor felkéri az érintett európai szabványügyi szervezetet az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány kidolgozására. Az 1025/2012/EU rendelet értelmében az ilyen felkérésről szóló bizottsági döntésre a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (10) említett vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni.

               (19)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak az európai szabványügyi szervezetek keretében kidolgozott, meglévő műszaki előírásokon – pl. CEN (CWA 16356-MUG és CWA 16562-CEN BII) – kell alapulnia, és azokban figyelembe kell venni a nemzetközi szabványügyi szervezetek keretében kidolgozott egyéb vonatkozó műszaki előírásokat – pl. UN/CEFACT (CII v. 2.0) és ISO (az ISO 20022 módszertanon alapuló pénzügyi számla). Az érintett európai szabványügyi szervezetnek a szabványosítás iránti kérelem teljesítésekor figyelembe kell vennie a versenyképességi és innovációs keretprogram szakpolitikai támogató programja keretében végrehajtott nagyszabású kísérleti projektek eredményeit, továbbá más szerv vagy szervezet olyan e-számlázásra vonatkozó műszaki előírásait, amelyeket az üzleti világban széles körben alkalmaznak. Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak összhangban kell lennie a létező fizetési szabványokkal is a fizetések automatikus feldolgozásának lehetővé tétele érdekében.

               (20)

               Az érintett európai szabványügyi szervezet felkérésekor a Bizottságnak meg kell követelnie, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány technológiailag semleges legyen a verseny torzulásának elkerülése érdekében, összeegyeztethető legyen az elektronikus számlázásra vonatkozó nemzetközi szabványokkal a célból, hogy a harmadik országbeli szolgáltatóknak ne kelljen a piacra lépést gátló technikai akadályokkal megküzdeniük, és hogy az európai szolgáltatók könnyebben küldhessenek elektronikus számlát a harmadik országbeli vásárlók részére, továbbá meg kell követelnie azt is, hogy a szabvány megfeleljen a 2006/112/EK tanácsi irányelvnek (11). Mivel az elektronikus számlák személyes adatokat is tartalmazhatnak, a Bizottságnak azt is elő kell írnia, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (12) összhangban figyelembe vegye a személyes adatok védelmét, és a beépített adatvédelem, az arányosság és az adatminimalizálás elvét. E minimumkövetelmények mellett az érintett európai szabványügyi szervezethez intézett felkérésében a Bizottságnak az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány tartalmára vonatkozó további követelményeket is meg kell határoznia, és határidőt kell szabnia annak elfogadására.

               (21)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a kis- és középvállalkozások is részesülhessenek a közbeszerezésben alkalmazott elektronikus számlázás előnyeiből, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak lehetővé kell tennie, hogy könnyen érthető és alkalmazható, felhasználóbarát elektronikus számlázási rendszerek jöjjenek létre. E tekintetben azt is figyelembe kell venni, hogy különösen a kis- és középvállalkozások, valamint a kisebb ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők korlátozott számú személyzettel és pénzügyi forrásokkal rendelkeznek.

               (22)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak arra is alkalmasnak kell lennie, hogy vállalkozások közötti kereskedelmi ügyletekben alkalmazzák azt. Ezért annak érdekében, hogy a magánszektorbeli gazdasági szereplők használhassák az új szabványt az egymással bonyolított üzleti ügyeik során, a Bizottságnak biztosítania kell, hogy a szabványt úgy alakítsák ki, hogy azt ne csak a közbeszerzésben lehessen alkalmazni.

               (23)

               A különböző gazdasági ágazatokban kibocsátott számlák esetében szükség lehet az adott ágazatra jellemző információk feltüntetésére. Mindazonáltal bizonyos számú közös szabványelemet minden számlának tartalmaznia kell. Ezen elemek elengedhetetlenek annak ellenőrzéséhez, hogy a számla helyesen tükrözi-e az alapjául szolgáló ügyletet, és az arról való meggyőződéshez, hogy a számla jogi szempontból érvényes-e. A 2006/112/EK irányelv tartalmazza a héa megállapítása céljából szükséges elemek listáját. Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak összhangban kell lennie a számlaadatokra vonatkozó ezen alapelemekkel.

               (24)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak meg kell határoznia különösen a kiegészítő értékesítői és beszerzői adatokra, a folyamatazonosítókra, a számlaattribútumokra, a számlán található tételek adataira, a szállítási információkra, valamint a fizetési adatokra és feltételekre vonatkozó szemantikai adatelemeket. Az elektronikus számla minimális adattartalmát minden elektronikus számlán fel kell tüntetni. Ez biztosítja az elektronikus számlázás világos és egységes alkalmazását.

               (25)

               Bár az elektronikus számla küldője számára továbbra is biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy a számla eredetiségét és adattartalmának sértetlenségét különböző módokon, többek között elektronikus aláírással garantálja, a 2006/112/EK irányelvnek való megfelelés érdekében az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány nem írhatja elő az elektronikus aláírás kötelező használatát.

               (26)

               Annak érdekében, hogy az ajánlatkérő szervekre és a közszolgáltató ajánlatkérőkre ne háruljanak túlzott költségek és terhek, az érintett európai szabványügyi szervezetet fel kell kérni, hogy állítson össze egy olyan, korlátozott számú szintaxisból álló listát, amely megfelel az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak. Indokolt, hogy az említett lista ne képezze az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány részét. A listára csak olyan szintaxisok kerülhetnek fel, amelyeket a gazdasági szereplők és az ajánlatkérő szervek már széles körben és sikeresen alkalmaznak. A tagállamok általi végrehajtás megkönnyítése és felgyorsítása érdekében az érintett európai szabványügyi szervezetet fel kell kérni, hogy dolgozzon ki megfelelő leképezési szabályokat az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványból kiindulva a listán feltüntetett összes szintaxisra vonatkozóan. A leképezési szabályok iránymutatást nyújtanak ahhoz, hogy a szabványt hogyan lehet különböző szintaxisokban megjeleníteni. E szabvány jellegű dokumentum célja, hogy kiegészítse az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt, valamint szintaxisok listáját.

               (27)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány alkalmazásának megkönnyítése érdekében az európai szabványügyi szervezetet arra is fel kell kérni, hogy a továbbítás átjárhatóságára vonatkozóan dolgozzon ki iránymutatásokat. Indokolt, hogy az említett iránymutatások ne képezzék az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány részét, és ne kötelezzék az ajánlatkérő szerveket és a közszolgáltató ajánlatkérőket.

               (28)

               Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak a tagállamokban való bevezetését megelőzően megfelelően tesztelni kell a szabvány gyakorlati alkalmazását. E vizsgálatot a szabvány kidolgozása során kell elvégezni. E vizsgálatba be kell vonni a végfelhasználókat, és figyelembe kell venni különösen a gyakorlati szempontokat, a felhasználóbarát jelleget, és a vizsgálatnak bizonyítania kell, hogy a szabványt költséghatékony és arányos módon be lehet vezetni.

               (29)

               Amennyiben az érintett európai szabványügyi szervezet által kidolgozott, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és a szabványnak megfelelő szintaxisok listája teljesíti a Bizottságnak az európai szabványügyi szervezet számára tett felkérésében foglalt követelményeket, és amennyiben e szabványokat tesztelték, akkor az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számát és a szintaxisok listáját közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               (30)

               A szabvány és a szabvány jellegű dokumentumok kidolgozására vonatkozóan ezen irányelvben foglalt előírások összhangban vannak az 1025/2012/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel. Mindamellett, figyelembe véve ezen irányelv sajátosságait, helyénvaló előírni, hogy a szabvány hivatkozási számának és a szintaxislistának a közzétételére, közzé nem tételére vagy korlátozásokkal történő közzétételére vonatkozó határozatokat vizsgálóbizottsági eljárással kell elfogadni. Ez azonban nem sértheti az 1025/2012/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazását a harmonizált szabványokkal szembeni hivatalos kifogások tekintetében.

               (31)

               Az európai szabványügyi szervezetek rendszeresen felülvizsgálják és aktualizálják a szabványokat annak érdekében, hogy megfeleljenek a technológiai fejlődésnek. Mivel az IKT-ágazatban igen gyors a technológiai fejlődés, a Bizottságnak arra is lehetőséget kell biztosítani, hogy felkérje az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy vizsgálja felül és aktualizálja az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt e fejlődés figyelembevétele és az átjárhatóság folyamatos biztosítása céljából.

               (32)

               A szintaxislista felülvizsgálata és aktualizálása tekintetében a Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy végrehajtási jogi aktust fogadjon el a technológiai fejlődésre vagy a piaci követelményekre való reagálás céljából. Összetettebb kiigazítások esetében a Bizottságnak arra is lehetőséget kell biztosítani, hogy felkérje az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy vizsgálja felül és aktualizálja a szintaxisok listáját.

               (33)

               Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a teljes körű és folyamatos átjárhatóság biztosítása érdekében figyelembe kell venni a technológiai fejlődést vagy korlátozni kell a használható szintaxisok számát, a számára lehetővé kell tenni, hogy felülvizsgálja a már közzétett szintaxisok listáját. Ennek során a Bizottságnak az érintett európai szabványügyi szervezet által összeállított, felülvizsgált és aktualizált szintaxislistát kell figyelembe vennie.

               (34)

               Az ezen irányelvben előírt átültetési határidő lejárta után, az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek köteleseknek kell lenniük elfogadni és feldolgozni az olyan elektronikus számlákat, amelyek megfelelnek az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak és a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett listán szereplő bármely szintaxisnak. Az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők ezért nem utasíthatnák el a fenti feltételeknek megfelelő elektronikus számlákat kizárólag azon az alapon, hogy azok nem felelnek meg az ezen irányelvben kifejezetten előírtaktól eltérő követelményeknek (például a nemzeti vagy ágazatspecifikus követelményeknek vagy bármilyen más további műszaki követelménynek). Mindazonáltal az elutasítás egyéb kötelező indokait, mint például a szerződéses feltételetekkel kapcsolatos indokok, ez a kötelezettség nem érintheti. A számla kiegyenlítése előtt az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek minden esetben biztosítani kell, hogy ellenőrizhessék, hogy az elektronikus számla megfelelően tükrözi-e az alapjául szolgáló üzleti tranzakciót (például, hogy a számla összege helyes-e), és hogy a számlát a megfelelő címzettnek állították-e ki. Az az előírás, hogy az ezen irányelvben foglaltaknak megfelelő elektronikus számla nem utasítható el, nem sérti a 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (13).

               (35)

               Ennek az irányelvnek csak a számla címzettjeit, azaz az ajánlatkérő szerveket, a központi beszerző szerveket és a közszolgáltató ajánlatkérőket kell köteleznie az elektronikus számlák elfogadására és feldolgozására. Ez az irányelv nem sértheti a számla küldőjének azon jogát, hogy eldöntse, hogy a számlát a nemzeti vagy más műszaki előírásokkal és az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal összhangban nyújtja-e be, vagy pedig papíralapon. Mindazonáltal ezen irányelv nem akadályozhatja meg a tagállamokat abban, hogy úgy rendelkezzenek, hogy csak elektronikus számlát lehet benyújtani a közbeszerzés keretében. Amennyiben a küldő úgy dönt, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány szerinti számlát nyújt be, a címzettnek az átvételre és feldolgozásra vonatkozó kötelezettsége csak akkor alkalmazható, ha a számla a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett szintaxislistában szereplő szintaxisok valamelyike szerint készült. Ez nem sértheti a küldő azon jogát, hogy harmadik fél szolgáltatásait vegye igénybe ahhoz, hogy saját szintaxisát lefordítsa a listán szereplő szintaxisok valamelyikére.

               (36)

               A 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban sor került az európai adatvédelmi biztossal folytatandó konzultációra, és a biztos 2013. november 11-én véleményt (15) nyilvánított. Az európai adatvédelmi biztos közzétette az elégséges adatvédelem ezen irányelv alkalmazásában való biztosítására vonatkozó ajánlásait. Az említett ajánlásokat az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány kidolgozásakor és a személyes adatok feldolgozásakor az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek figyelembe kell venniük. Különösen azt kell tisztázni, hogy a meglévő adatvédelmi jogszabályok alkalmazandók az elektronikus számlázás terén is, és hogy a személyes adatok átláthatóság és elszámoltathatóság céljából történő közzététele során tiszteletben kell tartani az átláthatósági és elszámoltathatósági követelmények és a magánélet védelme közötti egyensúlyt.

               (37)

               Mivel a 2006/112/EK irányelv tartalmaz a számlázásra, és azon belül az elektronikus számlázásra vonatkozó szabályokat, tisztázni kell az említett irányelvnek az ezzel az irányelvvel való viszonyát. Ezen irányelv célja és hatálya eltér a 2006/112/EK irányelvétől, így nem érinti az elektronikus számlák héa céljából történő alkalmazására vonatkozóan az abban meghatározott rendelkezéseket. Különösen a 2006/112/EK irányelv 232. cikke az üzleti partnerek közötti kapcsolattal foglalkozik, és célja annak biztosítása, hogy a küldő ne kényszeríthesse rá a számlabefogadóra az elektronikus számla alkalmazását. Ez azonban nem sértheti a tagállamok azon jogát, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők számára bizonyos feltételek mellett előírják az elektronikus számlák elfogadását.

               (38)

               Annak lehetővé tétele érdekében, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők megfelelő módon felkészüljenek, és meghozzák azokat a technikai intézkedéseket, amelyek – az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány létrehozását és a szintaxisok listájának jóváhagyását követően – az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükségesek, valamint az elektronikus számlázás gyors megvalósításának szükségességét szem előtt tartva, indokoltnak tekinthető az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának és a szintaxisok listájának az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 18 hónapos átültetési határidő. Ezen általános átültetési időszaktól eltérve, valamint az elektronikus számlázásnak az egyes ajánlatkérő szervek – mint a helyi és regionális ajánlatkérő szervek és a közvállalkozások – körében történő elterjesztése érdekében a tagállamok az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának és a szintaxisok listájának az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 30 hónappal elhalaszthatják az ezen irányelvben meghatározott követelmények alkalmazását a központi szint alatti ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők esetében. Az ezen irányelvben meghatározott követelmények alkalmazásának elhalasztására vonatkozó lehetőség a központi beszerző szervekre nem alkalmazható.

               (39)

               Annak érdekében, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők számára megkönnyítse ezen irányelv követelményeinek a végrehajtását, a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a tagállamok teljes körű és rendszeres tájékoztatást kapjanak az érintett európai szabványügyi szervezetekben a szabványok és szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásával kapcsolatosan végzett munka előrehaladásáról. Ez várhatóan lehetővé teszi, hogy a tagállamok megtegyék az ahhoz szükséges előkészületeket, hogy az elfogadott határidőkön belül teljesítsék a követelményeket.

               (40)

               Mivel az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők – amennyiben a nemzeti jogszabályok eltérően nem rendelkeznek – elfogadhatják majd az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványtól eltérő szabványoknak megfelelő elektronikus számlákat csakúgy, mint a papíralapú számlákat, ezen irányelv nem keletkeztet további költségeket vagy terheket a vállalkozások számára, beleértve a 2003/361/EK bizottsági ajánlás (16) értelmében vett mikro-, kis- és középvállalkozásokat is. Továbbá a Bizottságnak és a tagállamoknak minden intézkedést meg kell tenniük annak érdekében, hogy a felhasználók és különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások számára az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal járó költségeket minimalizálják abból a célból, hogy elősegítsék annak elterjedését az Európai Unió egész területén.

               (41)

               A tagállamoknak ezen irányelv végrehajtása során figyelembe kell venniük a kis- és középvállalkozások, valamint a kisebb ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők igényeit, és az összes ajánlatkérő szerv és szervezet, valamint beszállító számára biztosítaniuk kell a szükséges támogatást, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt használni lehessen. Emellett képzési programokat kell biztosítani, különösen a kis- és középvállalkozások számára.

               (42)

               Annak érdekében, hogy megkönnyítsék azokat a technikai és eljárásbeli kiigazításokat, amelyeket a közbeszerzésben érintett valamennyi szereplőnek ezen irányelv sikeres végrehajtásának biztosítása céljából el kell végeznie, a tagállamok a lehetőség szerint valamennyi jogosult ajánlatkérő szerv, közszolgáltató ajánlatkérő és kis- és középvállalkozás számára elérhetővé teszik a strukturális alapok támogatását.

               (43)

               Ezen irányelv egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a szintaxislista összeállítására, korlátozására és felülvizsgálatára vonatkozó végrehajtási hatáskört kell ruházni a Bizottságra. E hatáskört a 182/2011/EU rendeletben foglaltak szerint kell gyakorolni. A szintaxislistával kapcsolatos végrehajtási jogi aktusok elfogadására a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, mivel ezek rendeltetése az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány használatának a megkönnyítése, valamint az átjárhatóság és a technológiai fejlődésre való gyors reagálás biztosítása. Szintén a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal szembeni kifogásokkal kapcsolatos végrehajtási jogi aktusok elfogadására, mivel az említett jogi aktusok az elektronikus számlák elfogadására és feldolgozására vonatkozó kötelezettségekre is kihathatnak.

               (44)

               Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a különböző nemzeti szabályok és szabványok létezéséből eredő piaci akadályok és kereskedelmi korlátozások megszüntetését és az átjárhatóság biztosítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Hatály
   Ezt az irányelvet a 2009/81/EK irányelv, a 2014/23/EU irányelv, a 2014/24/EU irányelv vagy a 2014/25/EU irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra kell alkalmazni.
   Ez az irányelv nem alkalmazandó a 2009/81/EK irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra, ha a beszerzést és a szerződés teljesítését titkosnak nyilvánították, illetve az érintett tagállamban hatályos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések szerint különleges biztonsági intézkedéseknek kell kísérniük, és az adott tagállam úgy ítéli meg, hogy az alapvető érdekeinek védelmét nem lehetséges kisebb beavatkozással járó intézkedésekkel garantálni.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   1.   „elektronikus számla”:  strukturált elektronikus formátumban kiállított, továbbított és fogadott számla, amely automatikusan és elektronikusan feldolgozható;
   2.   „az elektronikus számla minimális adattartalma”: olyan lényegi információelemek, amelyeket az elektronikus számlának kötelezően tartalmaznia kell a határokon átnyúló átjárhatóság lehetővé tételéhez, beleértve a jogi megfelelés biztosításához szükséges információt is;
   3.   „szemantikai adatmodell”: strukturált és logikailag összefüggő feltétel- és jelentésrendszer, amely meghatározza az elektronikus számla minimális adattartalmát;
   4.   „szintaxis”: az elektronikus számlában foglalt adatok megjelenítésére szolgáló, géppel olvasható nyelv vagy dialektus;
   5.   „leképezési szabályok”: arra vonatkozó iránymutatások, hogy az elektronikus számlák szemantikai adatmodelljét hogyan lehet a különböző szintaxisokban megjeleníteni;
   6.   „ajánlatkérő szerv”: a 2009/81/EK irányelv 1. cikkének 17. pontjában, a 2014/23/EU irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében és a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott ajánlatkérő szerv;
   7.   „központi szint alatti ajánlatkérő szerv”: a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 3. pontjában meghatározott, központi szint alatti ajánlatkérő;
   8.   „központi beszerző szerv”: a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 16. pontjában meghatározott központi beszerző szerv;
   9.   „közszolgáltató ajánlatkérő”: a 2009/81/EK irányelv 1. cikkének 17. pontjában, a 2014/23/EU irányelv 7. cikkének (1) és (2) bekezdésében és a 2014/25/EU irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében, meghatározott közszolgáltató ajánlatkérő;
   10.   „nemzetközi szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott nemzetközi szabvány;
   11.   „európai szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott európai szabvány.
   3. cikk
   Európai szabvány létrehozása
   (1)   A Bizottság felkéri a megfelelő európai szabványügyi szervezetet az elektronikus számla minimális adattartalmának szemantikai adatmodelljére vonatkozó európai szabvány (az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány) kidolgozására.
   A Bizottság megköveteli, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány legalább a következő feltételeket teljesítse:

               —

               technológiailag semleges,

               —

               az elektronikus számlázásra vonatkozó megfelelő nemzetközi szabványokkal összeegyeztethető,

               —

               figyelembe veszi a személyes adatok 95/46/EK irányelvvel összhangban történő védelmének szükségességét, a beépített adatvédelmi megközelítést, valamint az arányosság, az adatminimalizálás és a célhoz kötöttség elvét;

               —

               összhangban van a 2006/112/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseivel;

               —

               lehetővé teszi a célszerű, felhasználóbarát, rugalmas és költséghatékony elektronikus számlázási rendszerek létrehozását;

               —

               figyelembe veszi a kis- és középvállalkozások, valamint a központi szint alatti ajánlatkérők és a közszolgáltató ajánlatkérők sajátos igényeit;

               —

               használható a gazdasági szereplők közötti kereskedelmi ügyletekben.

         A Bizottság felkéri az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy állítson össze egy korlátozott számú olyan szintaxisokból álló listát, amelyek megfelelnek az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak, valamint hogy készítsen megfelelő leképezési szabályokat és a továbbítás átjárhatóságára vonatkozó iránymutatásokat az ilyen szabványok alkalmazásának elősegítése céljából.
   A felkéréseket az 1025/2012/EU rendelet 10. cikkének (1)–(5) bekezdésében rögzített eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
   A szabványt az érintett európai szabványügyi szervezet által való kidolgozása során, valamint a (2) bekezdésben meghatározott határidőn belül tesztelni kell a végfelhasználók általi gyakorlati alkalmazás szempontjából. A Bizottság viseli az általános felelősséget a tesztelésért, és biztosítja, hogy annak során külön figyelembe vegyék a célszerűség és a felhasználóbarát jelleg kritériumát, valamint az esetleges végrehajtási költségeket, az (1) bekezdés második albekezdésének megfelelően. A Bizottság a tesztelés eredményéről jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
   (2)   Amennyiben az (1) bekezdésben szereplő követelményeknek megfelelően kidolgozott elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány teljesíti az említett követelményeket, és ha az (1) bekezdés ötödik albekezdésében említett tesztelési szakasz befejeződött, a Bizottság az európai szabvány hivatkozási számát közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában, az (1) bekezdésben foglalt követelménynek megfelelően összeállított, korlátozott számú szintaxisból álló listával együtt. E közzétételre 2017. május 27-ig sort kell keríteni.
   4. cikk
   Az európai szabvánnyal szembeni hivatalos kifogások
   (1)   Amennyiben valamely tagállam vagy az Európai Parlament úgy ítéli meg, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és a szintaxislista nem teljesíti maradéktalanul a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt követelményeket, részletes indokolással tájékoztatja erről a Bizottságot, amely a következőkről határoz:

               a)

               közzéteszi, nem teszi közzé vagy korlátozásokkal közzéteszi a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványra vonatkozó hivatkozásokat és szintaxislistát az Európai Unió Hivatalos Lapjában;

               b)

               fenntartja, korlátozásokkal fenntartja vagy visszavonja a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványra vonatkozó hivatkozásokat és szintaxislistát az Európai Unió Hivatalos Lapjában, illetve Lapjából.

         (2)   A Bizottság a webhelyén közzéteszi az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványról szóló információkat és a szintaxislistát, amelyekről az (1) bekezdésben említettek szerint határozat született.
   (3)   A Bizottság az (1) bekezdésben említett határozatról tájékoztatja az érintett európai szabványügyi szervezetet, és szükség esetén kéri a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és szintaxislista felülvizsgálatát.
   (4)   Az e cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett határozatot a 10. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni.
   5. cikk
   Az európai szabvány és a szintaxislista gondozása és továbbfejlesztése
   (1)   A technológiai fejlődés figyelembevétele és a közbeszerzésben alkalmazott elektronikus számlázások közötti teljes mértékű átjárhatóság folyamatos biztosítása érdekében a Bizottság:

               a)

               frissítheti vagy felülvizsgálhatja az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt;

               b)

               frissítheti vagy felülvizsgálhatja a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett szintaxislistát.

         (2)   Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdés a) pontjában említett intézkedés mellett dönt, felkérést intéz az érintett európai szabványügyi szervezethez. Az említett felkérést a 3. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az abban meghatározott határidők alkalmazása nélkül kell megtenni.
   (3)   Az (1) bekezdés a) pontjában foglaltak szerinti frissítésre vagy felülvizsgálatra vonatkozóan a 4. cikk alkalmazandó.
   (4)   Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdés b) pontjában említett intézkedés mellett dönt, vagy a 10. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően, vagy pedig az érintett európai szabványügyi szervezethez intézett felkérés révén kell azt megvalósítania. Az említett felkérést a 3. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az abban meghatározott határidők alkalmazása nélkül kell megtenni.
   6. cikk
   Az elektronikus számla minimális adattartalma
   Az elektronikus számla minimális adattartalma többek között a következőket foglalja magában:

               a)

               folyamat- és számlaazonosítók;

               b)

               számlázási időszak;

               c)

               az értékesítő adatai;

               d)

               a beszerző adatai;

               e)

               a kedvezményezett adatai;

               f)

               az értékesítő adóügyi képviselőjének adatai;

               g)

               a szerződés hivatkozási száma;

               h)

               szállítási információk;

               i)

               fizetési rendelkezések;

               j)

               jóváírásokra vagy terhelésekre vonatkozó információk;

               k)

               a számlán szereplő tételekre vonatkozó információk;

               l)

               a számla összege;

               m)

               a héa részletes lebontásban.

         7. cikk
   Az elektronikus számlák fogadása és feldolgozása
   A tagállamok biztosítják, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők fogadják és dolgozzák fel az olyan elektronikus számlákat, amelyek megfelelnek a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett hivatkozási számú, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak, valamint a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett listán szereplő bármely szintaxisnak.
   8. cikk
   Adatvédelem
   (1)   Ez az irányelv nem érinti az adatvédelemre vonatkozó uniós és nemzeti jogot.
   (2)   Az uniós és nemzeti jog eltérő rendelkezéseire is figyelemmel, valamint a 95/46/EK irányelv 13. cikkében meghatározott mentességek és korlátozások sérelme nélkül az elektronikus számlák céljára szerzett személyes adatok kizárólag az említett célra, illetve az azzal összeegyeztethető célokra használhatók fel.
   (3)   A tagállamok a 95/46/EK irányelv 13. cikkében meghatározott mentességek és korlátozások sérelme nélkül biztosítják, hogy az elektronikus számlázás keretében gyűjtött személyes adatoknak az átláthatóság és az elszámoltathatóság céljából történő közzétételére vonatkozó szabályok összhangban legyenek a közzététel céljával és a magánélet védelmének elvével.
   9. cikk
   Elektronikus számlák alkalmazása héa céljából
   Ez az irányelv nem érinti a 2006/112/EK irányelv rendelkezéseit.
   10. cikk
   A bizottság eljárása
   (1)   A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
   11. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok elfogadják, kihirdetik és alkalmazzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2018. november 27-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok legkésőbb az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozásainak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételétől számított 18 hónapon belül elfogadják, kihirdetik és alkalmazzák azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elektronikus számlák fogadására és feldolgozására vonatkozó, a 7. cikkben foglalt kötelezettségnek megfeleljenek.
   A tagállamok legkésőbb az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozásainak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 30 hónappal elhalaszthatják az első albekezdésben említett követelmény alkalmazását a központi szint alatti ajánlatkérők és a közszolgáltató ajánlatkérők esetében.
   A Bizottság az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának a közzétételekor az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdeti az első albekezdésben említett intézkedések hatálybaléptetésének végleges dátumát.
   (3)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   12. cikk
   Felülvizsgálat
   A Bizottság megvizsgálja az ezen irányelv által a belső piacra és az elektronikus számlázás közbeszerzések területén való alkalmazására gyakorolt hatásokat, és a 11. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében a központi szint alatti ajánlatkérők számára előírt legkésőbbi halasztott határidőtől számított három éven belül jelentést nyújt be azokról az Európai Parlament és a Tanács számára. A jelentéshez adott esetben a további szükséges intézkedésekkel kapcsolatos hatásvizsgálatot is csatolni kell.
   13. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   14. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. KOURKOULAS

      (1)  HL C 79., 2014.3.6., 67. o.

      (2)  2013. november 28-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  Az Európai Parlament 2014. március 11-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2014. április 14-i határozata.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. február 26-i 2014/24/EU irányelve a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 94., 2014.3.28., 65. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. február 26-i 2014/25/EU irányelve a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 94., 2014.3.28., 243. o.).

      (6)  A Bizottság 2010. november 2-i határozata az elektronikus számlázással (e-számlázással) foglalkozó többoldalú európai fórum létrehozásáról (HL C 326., 2010.12.3., 13. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/81/EK irányelve a honvédelem és biztonság területén egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők által odaítélt szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról, valamint a 2004/17/EK és 2004/18/EK irányelv módosításáról (HL L 216., 2009.8.20., 76. o.).

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. február 26-i 2014/23/EU irányelve a koncessziós szerződésekről (HL L 94., 2014.3.28., 1. o.).

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i 1025/2012/EU rendelete az európai szabványosításról, a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 316., 2012.11.14., 12. o.).

      (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 182/2011/EU rendelete a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

      (11)  A Tanács 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelve a közös hozzáadottértékadó-rendszerről (HL L 347., 2006.12.11., 1. o.).

      (12)  Az Európai Parlament és a Tanács 1995. október 24-i 95/46/EK irányelve a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 281., 1995.11.23., 31. o.).

      (13)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 2011/7/EU irányelve a kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről (HL L 48., 2011.2.23., 1. o.).

      (14)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 18-i 45/2001/EK rendelete a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 8., 2001.1.12., 1. o.).

      (15)  HL C 38., 2014.2.8., 2. o.

      (16)  A Bizottság 2003. május 6-i 2003/361/EK ajánlása a mikro- kis- és középvállalkozások meghatározásáról (HL L 124., 2003.5.20., 36. o.).


title: Az Európai Parlament és a Tanács 1999/103/EK irányelve (2000. január 24.) a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0103

Hivatalos Lap L 034 , 09/02/2000 o. 0017 - 0019

		Az Európai Parlament és a Tanács 1999/103/EK irányelve(2000. január 24.)a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében említett eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A 19. Általános Súly- és Mértékügyi Értekezlet (1991) nemzetközi szinten kiterjesztette az SI-egységek többszöröseire és osztóira alkalmazandó SI-előtagok listáját.(2) A Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) felülvizsgálta az ISO 31 nemzetközi szabványban meghatározott, a mennyiségekre és egységekre vonatkozó elveket és szabályokat; az SI gyakorlati használatáról szóló szabályokat az ISO 1000 nemzetközi szabvány tartalmazza.(3) A 80/181/EGK tanácsi irányelv [4] szövegét összhangba kell hozni e nemzetközi megállapodásokkal és szabványokkal.(4) Egyes harmadik országok nem engedik be piacaikra a kizárólag a 80/181/EGK irányelv által bevezetett törvényes egységekben megjelölt termékeket; a termékeiket ezen országokba exportáló vállalkozások a kiegészítő jelölések 1999. december 31-ét követő betiltása után hátrányos helyzetbe kerülnek; a nem törvényes egységekkel kifejezett kiegészítő jelöléseket ezért engedélyezni kell egy további időszakra.(5) A 80/181/EGK irányelv alkalmazását újból meg kell vizsgálni, és meg kell hozni a megfelelő intézkedéseket egy átfogó rendszer megvalósítása céljából; a 71/316/EGK tanácsi irányelv [5] 18. cikkében meghatározott eljárást adott esetben alkalmazni kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/181/EGK irányelv a következőképpen módosul:(1) A 3. cikk (2) bekezdésében az "1999. december 31." időpont helyébe a "2009. december 31." időpont lép.(2) Az irányelv a következő cikkel egészül ki:"6a. cikkAz ezen irányelv végrehajtásával kapcsolatos kérdéseket és különösen a kiegészítő jelölések kérdését további vizsgálat tárgyává kell tenni, és az indokolt intézkedéseket a 71/316/EGK tanácsi irányelv 18. cikkében említett eljárásnak megfelelően szükség esetén el kell fogadni. [6](3) A melléklet a következőképpen módosul:a) Az 1. fejezetben az 1.1.1. pontban lévő táblázat alatti szöveg helyébe a következő szöveg lép:"A t Celsius-hőmérséklet t = T – T0, azaz a két termodinamikai hőmérséklet, T és T0 különbsége, ahol T0 = 273,15 K. A hőmérsékletkülönbség, illetve hőmérséklet intervallum kelvinben, illetve Celsius-fokban is kifejezhető. A "Celsius-fok" egység és a "kelvin" egység egyenértékű."b) A kiegészítő SI-egységeknek az 1.2.1. pontban lévő táblázat alatt megadott meghatározása helyébe a következő szöveg lép:"Síkszög egységeA radián egy kör két sugara közötti szög, amely a kör kerületén egy, a sugárral megegyező hosszúságú ívet metsz ki.(ISO 31 – 1 nemzetközi szabvány, 1992.)Térszög egységeA szteradián egy kúp térszöge, amelynek csúcsa egy gömb középpontjában van, és amely a gömb felületén egy, a gömb sugarával megegyező oldalhosszúságú négyzettel egyenlő területet metsz ki.(ISO 31 – 1 nemzetközi szabvány, 1992.)"c) Az 1.3. pontban lévő táblázat helyébe a következő szöveg lép:"Szorzó | Előtag | Jel | Osztó | Előtag | Jel |1024 | yotta | Y | 10-1 | deci | d |1021 | zetta | Z | 10-2 | centi | c |1018 | exa | E | 10-3 | milli | m |1015 | peta | P | 10-6 | mikro | ì |1012 | tera | T | 10-9 | nano | n |109 | giga | G | 10-12 | piko | p |106 | mega | M | 10-15 | femto | f |103 | kilo | K | 10-18 | atto | a |102 | hecto | H | 10-21 | zepto | z |101 | deca | da | 10-24 | yocto | y" |d) A 3. pont helyébe a következő szöveg lép:"3. AZ SI-VEL EGYÜTT HASZNÁLT EGYSÉGEK, AMELYEK ÉRTÉKE KÍSÉRLETI ÚTON KERÜLT MEGÁLLAPÍTÁSRAMennyiség | Az egység |neve | jele | meghatározása |Energia | elektronvolt | eV | Az elektronvolt az a mozgási energia, amelyre a vákuumban az 1 volt elektromos potenciálkülönbségen áthaladó elektron tesz szert. |Tömeg | egységes atomi tömegegység | u | Az egységes atomi tömegegység a 12C izotóp egy atomja nyugalmi tömegének 12-ed része. |Megjegyzés:Az 1.3. pontban felsorolt előtagok és jelek e két egységgel és jeleikkel együtt használhatók."2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2001. február 9. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkA tagállamok a 80/181/EGK irányelv sérelme nélkül 1999. december 31. után engedélyt adnak vagy fenntartják az engedélyt az ezen irányelv 3. cikkében említett kiegészítő jelölések használatára.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 2000. január 24-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökJ. Gama[1] HL C 89., 1999.3.30., 8. o.[2] HL C 169., 1999.6.16., 1. o.[3] 1999. december 15-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 1999. december 16-i határozata.[4] HL C 39., 1980.2.15., 40. o. A legutóbb a 89/617/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 357., 1989.12.7., 28. o.)[5] HL C 202., 1971.9.6., 1. o.[6] HL L 202., 1971.9.6., 1. o."--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2007/16/EK irányelve ( 2007. március 19. ) az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv egyes fogalommeghatározások pontosítása tekintetében történő végrehajtásáról (EGT vonatkozású szöveg )

text:
               20.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 79/11

         A BIZOTTSÁG 2007/16/EK IRÁNYELVE
   (2007. március 19.)
   az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv egyes fogalommeghatározások pontosítása tekintetében történő végrehajtásáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i 85/611/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 53a. cikkének a) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 85/611/EGK irányelv tartalmaz néhány, esetenként egymással összefüggő fogalommeghatározást azon befektetési eszközökre vonatkozóan, amelyekkel az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (a továbbiakban: ÁÉKBV) foglalkozhatnak; ilyen például az átruházható értékpapírok és a pénzpiaci eszközök meghatározása.

               (2)

               A 85/611/EGK irányelv elfogadása óta jelentősen bővült a pénzügyi piacokon forgalmazott pénzügyi eszközök választéka, így bizonytalanság alakult ki azt illetően, hogy bizonyos pénzügyi eszközök e fogalommeghatározások körébe tartoznak-e. A fogalommeghatározások alkalmazását övező bizonytalanság az irányelv többféle értelmezéséhez vezethet.

               (3)

               A 85/611/EGK irányelv egységes alkalmazása érdekében, valamint annak elősegítése érdekében, hogy a tagállamok egyformán értelmezzék, hogy valamely ÁÉKBV foglalkozhat-e az eszközök bizonyos csoportjával, továbbá annak biztosítása érdekében, hogy a fogalommeghatározásokat a 85/611/EGK irányelv alapelveinek megfelelően értelmezzék – például a kockázatmegosztást és a kockázatok korlátozását szabályozó alapelveknek, vagy azon alapelveknek, amelyek azt szabályozzák, hogy az ÁÉKBV a befektetők kérésére visszaválthatja-e befektetési jegyeit, és a befektetési jegyek kibocsátásakor vagy visszaváltásakor meghatározható-e nettó eszközértéke –, az illetékes hatóságokat és a piaci résztvevőket e tekintetben pontosabb tájékoztatással kell ellátni. A pontosabb tájékoztatás az ÁÉKBV-k határokon átnyúló értékesítéseire vonatkozó értesítési eljárás hatékony alkalmazását is megkönnyíti.

               (4)

               Az ezen irányelvben szereplő pontosítások önmagukban semmilyen új magatartási vagy működési kötelezettséget nem jelentenek az illetékes hatóságok és a piaci résztvevők számára. Ahelyett, hogy részletesen felsorolnák a pénzügyi eszközöket és ügyleteket, azokat az alapvető kritériumokat tisztázzák, amelyek segítenek megállapítani, hogy egy pénzügyi eszköz valamely meghatározás körébe tartozik-e vagy sem.

               (5)

               Annak megállapításakor, hogy egy ÁÉKBV foglalkozhat-e valamely eszközzel, nemcsak azt kell megvizsgálni, hogy az eszköz az e szöveg által pontosított meghatározások körébe tartozik-e, hanem a 85/611/EGK irányelv többi követelésének betartását is. A nemzeti illetékes hatóságok az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága (CESR) révén együttműködhetnének egymással a 85/611/EGK irányelv egyéb követelményeivel kapcsolatos felügyeleti feladataik – például az ellenőrzési és kockázatkezelési eljárások – elvégzése során, a pontosítások mindennapos gyakorlati alkalmazása tekintetében kialakítandó közös megközelítések és a termékútlevél akadálytalan működésének biztosítása érdekében.

               (6)

               A 85/611/EGK irányelv kizárólag formális jogi szempontból határozza meg az átruházható értékpapírok fogalmát. Ennek megfelelően az átruházható értékpapírok meghatározása alkalmazható többféle, különböző tulajdonságokkal és likviditási szinttel rendelkező pénzügyi termékre is. Minden ilyen pénzügyi termék esetében biztosítani kell az átruházható értékpapírok meghatározása és az irányelv egyéb rendelkezései közötti következetességet.

               (7)

               A zárt végű befektetési alapok olyan eszközök, amelyek esetében a 85/611/EGK irányelv nem említi meg kifejezetten, hogy az ÁÉKBV-k foglalkozhatnak velük. Azonban a zárt végű befektetési alapok befektetési jegyeit gyakran kezelik átruházható értékpapírként, amit gyakran az indokol, hogy szabályozott piacon jegyzik. Ezért tisztázni kell a piaci résztvevőkkel és az illetékes hatóságokkal, hogy a zárt végű befektetési alapok befektetési jegyei az átruházható értékpapírok fogalomkörébe tartoznak-e. A nemzeti illetékes hatóságok a CESR révén közösen kidolgozhatnák a zárt végű befektetési alapokra vonatkozó kritériumok napi szintű gyakorlati alkalmazásának egységes megközelítését, különös tekintettel a vállalatirányítási mechanizmusokkal kapcsolatos alapvető minimumkövetelményekre.

               (8)

               További jogbiztonságra van szükség a tekintetben is, hogy átruházható értékpapírnak minősülnek-e az egyéb, magában a 85/611/EGK irányelvben nem feltétlenül említett eszközök eredményességéhez kapcsolódó vagy ilyen eszközökkel fedezett pénzügyi eszközök. Tisztázni kell, hogy amennyiben az eszköz alapjául szolgáló vagy más komponenséhez fűződő kapcsolat olyan elemnek minősül, amely beágyazott származékos terméknek tekintendő, a pénzügyi eszköz a származékos elemet tartalmazó átruházható értékpapírok alcsoportjába tartozik. Következésképpen a származékos termékek 85/611/EGK irányelv szerinti kritériumait ezen elem esetében alkalmazni kell.

               (9)

               Ahhoz, hogy valamely pénzügyi eszköz a 85/611/EGK irányelv értelmében a pénzpiaci eszközök fogalomkörébe tartozzon, követelmény, hogy megfeleljen bizonyos kritériumoknak, azaz általában pénzpiacon forgalmazzák, likvid legyen, és értéke legyen mindenkor pontosan meghatározható. Bizonyos piaci gyakorlatokat figyelembe véve biztosítani kell e kritériumok egységes alkalmazását. Tisztázni kell azt is, hogy a kritériumok a 85/611/EGK irányelv egyéb elveivel összhangban értelmezendők. A pénzpiaci eszközök fogalmát ki kell terjeszteni a szabályozott piacon nem jegyzett vagy nem forgalmazott pénzügyi eszközökre, amelyekre a 85/611/EGK irányelv az általános pénzpiaci eszközökön túlmenően további kritériumokat határoz meg. Ezért e kritériumok tisztázása szükséges volt mind a befektetők védelmére vonatkozó követelmények tekintetében, mind az irányelv – például annak 37. cikkéből eredően a portfóliók likviditására vonatkozó – elveit figyelembe véve.

               (10)

               A 85/611/EGK irányelv értelmében a származékos pénzügyi eszközöket likvid pénzügyi eszközöknek kell tekinteni, amennyiben megfelelnek az irányelvben meghatározott kritériumoknak. Biztosítani kell ezen kritériumok egységes alkalmazását, és azt is tisztázni kell, hogy ezeket a kritériumokat az irányelv egyéb rendelkezéseivel összhangban kell értelmezni. Azt is le kell szögezni, hogy amennyiben a hitelderivatívák megfelelnek ezeknek a kritériumoknak, a 85/611/EGK irányelv értelmében származékos pénzügyi eszközöknek minősülnek, ezért likvid pénzügyi eszközökként kezelhetők.

               (11)

               A pénzügyi indexeken alapuló származékos eszközökkel kapcsolatban különösen sürgető a pontosítások elvégzése. Jelenleg számos olyan pénzügyi index van, amely valamely származékos eszköz alapjául szolgál. Ezen indexek összetétele vagy összetevőinek súlyozása változhat. Minden esetben biztosítani kell, hogy az ÁÉKBV képes legyen teljesíteni – a 85/611/EGK irányelv 37. cikkéből eredően – a portfólió likviditása, továbbá a nettó eszközérték meghatározása tekintetében fennálló kötelezettségeit, és ezeket a kötelezettségeket nem érinthetik hátrányosan a származékos termék alapjául szolgáló eszköz jellemzői. Tisztázni kell, hogy az olyan pénzügyi indexeken alapuló származékos termékek, amelyek összetétele kellő mértékben diverzifikált, és amelyek megfelelő viszonyítási eszközt jelentenek annak a piacnak a számára, amelyre vonatkoznak, valamint amelyek esetében megfelelő információk állnak rendelkezésre az index összetételére és kiszámítására nézve, a likvid pénzügyi eszközökként kezelendő származékos termékek csoportjába tartoznak. A nemzeti illetékes hatóságok a CESR révén együttműködhetnének egymással annak érdekében, hogy közös megközelítéseket dolgozzanak ki e kritériumok mindennapos gyakorlati alkalmazására az olyan indexek tekintetében, amelyek az irányelv szerint nem megfelelő eszközként meghatározott eszközökön alapszanak.

               (12)

               A 85/611/EGK irányelv az átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök alcsoportjaként ismeri el a származékos elemet tartalmazó eszközöket. Amennyiben valamely átruházható értékpapír vagy pénzpiaci eszköz származékos elemet tartalmaz, azzal nem válik az egész pénzpiaci eszköz származékos pénzügyi eszközzé, amely utóbbi már nem tartozna az átruházható értékpapír vagy a pénzpiaci eszköz fogalomkörébe. Ezért pontosítani kell, hogy mely pénzügyi származékos termék tekinthető más eszközbe ágyazott terméknek. Ezenkívül amennyiben egy származékos elemet átruházható értékpapírba vagy pénzpiaci eszközbe ágyaznak, fennáll annak a veszélye, hogy megkerülik a származékos termékekre vonatkozóan a 85/611/EGK irányelvben előírt szabályokat. Ezért az irányelv előírja a beágyazott származékos elem azonosítását és e szabályok betartását. A pénzügyi innovációkat figyelembe véve a beágyazott származékos elem azonosítása nem mindig nyilvánvaló. Az e tekintetben elérendő nagyobb biztonság érdekében meg kell határozni az ilyen elemek azonosításának kritériumait.

               (13)

               A 85/611/EGK irányelv értelmében az átruházható értékpapírokkal vagy a pénzpiaci eszközökkel kapcsolatos, a portfólió hatékony kezelésére irányuló technikák és eszközök nem tartoznak az átruházható értékpapírok és a pénzpiaci eszközök fogalomkörébe. E meghatározások pontosabb körvonalazása érdekében meg kell határozni az e technikák és eszközök körébe tartozó ügyletek kritériumait. Emlékeztetni kell arra is, hogy ezeket a technikákat és eszközöket az ÁÉKBV egyéb kötelezettségeivel összhangban kell értelmezni, különösen ami az ÁÉKBV kockázati profilját illeti. Azaz összhangban kell lenniük a 85/611/EGK irányelv kockázatkezelési és kockázatmegosztási szabályaival, valamint a fedezetlen eladásokra és kölcsönfelvételre vonatkozó korlátozásaival.

               (14)

               A 85/611/EGK irányelv meghatározza a kötvény- vagy részvényindexeket leképező ÁÉKBV fogalmának kritériumait. Azok az ÁÉKBV-k, amelyek megfelelnek ezeknek a kritériumoknak, rugalmasabb kezelésben részesülnek a kibocsátók koncentrációjának korlátozását illetően. Ezért ki kell dolgozni e kritériumok világos értelmezését, és biztosítani kell azok egységes alkalmazását minden tagállamban. Ezzel együtt tovább kell pontosítani, hogy mely ÁÉKBV tekinthető indexleképező ÁÉKBV-nek, így egyértelműbbé válnak azok a feltételek, amelyek alapján az indexleképező ÁÉKBV-k ilyen kedvezményes bánásmódban részesülnek.

               (15)

               Kikérték az Európai Értékpapír-piaci Szabályozók Bizottságának szakmai tanácsait.

               (16)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az európai értékpapír-bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   Ez az irányelv meghatározza azokat a szabályokat, amelyek az egységes alkalmazásuk érdekében pontosítják az alábbi kifejezéseket:

               1.

               a 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (8) bekezdésében meghatározott átruházható értékpapírok;

               2.

               a 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (9) bekezdésében meghatározott pénzpiaci eszközök;

               3.

               az ÁÉKBV 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő meghatározásában említett likvid pénzügyi eszközök a származékos pénzügyi eszközök tekintetében;

               4.

               a 85/611/EGK irányelv 21. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdésében említett, származékos eszközöket tartalmazó átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök;

               5.

               a 85/611/EGK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében említett, a portfólió hatékony kezelésének célját szolgáló technikák és eszközök;

               6.

               a 85/611/EGK irányelv 22a. cikkének (1) bekezdésében említett, indexleképező ÁÉKBV-k.

         2. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (8) bekezdése

   Átruházható értékpapírok
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (8) bekezdésében említett átruházható értékpapírok alatt olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               amennyiben az ezen eszközökbe való befektetés az ÁÉKBV számára veszteséget jelent, a veszteség csak az ezekért kifizetett összegre korlátozódik;

               b)

               likviditásukkal nem veszélyeztetik az ÁÉKBV képességét arra, hogy megfeleljen a 85/611/EGK irányelv 37. cikkének;

               c)

               megbízható értékelés áll rendelkezésre róluk az alábbiak szerint:

                           i.

                           a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének a)–d) pontjában említett, szabályozott piacon jegyzett vagy forgalmazott értékpapírok esetében pontos, megbízható és rendszeres árak formájában, amelyek vagy piaci árak, vagy a kibocsátótól független értékelési rendszerek bocsátották rendelkezésre;

                           ii.

                           egyéb, a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (2) bekezdésében említett értékpapírok esetén rendszeres értékelés formájában, amely az értékpapír kibocsátójától vagy mértékadó befektetési kutatásból származó információkon alapul;

               d)

               megfelelő információk állnak rendelkezésre róluk az alábbiak szerint:

                           i.

                           a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének a)–d) pontjában említett, szabályozott piacon jegyzett vagy forgalmazott értékpapírok esetében a piacnak nyújtott rendszeres, pontos, és átfogó információk formájában az értékpapírról, vagy adott esetben arról a portfólióról, amelynek az értékpapír részét képezi;

                           ii.

                           a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (2) bekezdésében említett egyéb, szabályozott piacon nem jegyzett vagy forgalmazott értékpapírok esetében az ÁÉKBV-nek nyújtott rendszeres és pontos információk formájában az értékpapírról, vagy adott esetben arról a portfólióról, amelynek az értékpapír részét képezi;

               e)

               forgathatók;

               f)

               megvásárlásuk a 85/611/EGK irányelv értelmében összhangban áll az ÁÉKBV-k befektetési célkitűzéseivel, befektetési politikájával vagy mindkettővel;

               g)

               kockázatait megfelelően kezeli az ÁÉKBV kockázatkezelési eljárása.

         A b) és az e) pont alkalmazásában – kivéve ha az ÁÉKBV-k rendelkezésére álló információk alapján ettől eltérő megállapítás tehető – úgy kell tekinteni, hogy a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjával összhangban szabályozott piacokon jegyzett vagy forgalmazott pénzügyi eszközök nem veszélyeztetik az ÁÉKBV-k képességét arra, hogy megfeleljenek a 85/611/EGK irányelv 37. cikkének, valamint átruházhatónak tekintendők.
   (2)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (8) bekezdésében meghatározott átruházható értékpapírok az alábbiakat foglalják magukban:

               a)

               befektetési vállalatokként vagy befektetési alapként létrehozott zárt végű befektetési alapok befektetési jegyei, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

                           i.

                           megfelelnek az (1) bekezdésben meghatározott kritériumoknak;

                           ii.

                           a vállalatoknál alkalmazott vállalatirányítási mechanizmus vonatkozik rájuk;

                           iii.

                           amennyiben a zárt végű befektetési alapok nevében más jogalany folytat eszközkezelési tevékenységet, arra a jogalanyra vonatkozik a befektetők védelmét célzó nemzeti szabályozás;

               b)

               kötelmi jog szerint létrehozott zárt végű befektetési alapok befektetési jegyei, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

                           i.

                           megfelelnek az (1) bekezdésben meghatározott kritériumoknak;

                           ii.

                           az a) pont ii. pontjában említett vállalatoknál alkalmazott vállalatirányítási mechanizmusokkal egyenértékű mechanizmus vonatkozik rájuk;

                           iii.

                           olyan jogalany kezeli, amelyre a befektetők védelmét célzó nemzeti szabályozás vonatkozik;

               c)

               olyan pénzügyi eszközök, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

                           i.

                           megfelelnek az (1) bekezdésben meghatározott kritériumoknak;

                           ii.

                           fedezésükre a 85/611/EGK irányelv 19. cikkének (1) bekezdésében említett eszközöktől esetlegesen eltérő eszközöket alkalmaznak, vagy olyan eszközök eredményességéhez kapcsolódnak.

         (3)   Amennyiben a (2) bekezdés c) pontja alá eső pénzügyi eszköz az ezen irányelv 10. cikkében említettek szerint beágyazott származékos elemet tartalmaz, arra az elemre a 85/611/EGK irányelv 21. cikkének előírásai alkalmazandók.
   3. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (9) bekezdése

   A pénzpiacon általában forgalmazott eszközök
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (9) bekezdésében említett pénzpiaci eszközök mint eszközök alatt az alábbiakat kell érteni:

               a)

               a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjával összhangban szabályozott piacon jegyzett vagy forgalmazott pénzügyi eszközök;

               b)

               nem jegyzett pénzügyi eszközök.

         (2)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikke (9) bekezdésében említett olyan pénzpiaci eszközök alatt, amelyek a pénzpiacon általában forgalmazott eszközök, olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumok valamelyikének:

               a)

               kibocsátáskori futamideje legfeljebb 397 nap;

               b)

               hátralévő futamideje legfeljebb 397 nap;

               c)

               397 naponként legalább egyszer pénzpiaci feltételeknek megfelelő hozamkiigazítást hajtanak végre rajtuk;

               d)

               kockázati profiljuk, ezen belül hitel- és kamatkockázatuk vagy megfelel az a) vagy b) pontban említett futamidejű pénzügyi eszközökének, vagy a c) pontban említett hozamkiigazítást hajtanak végre azokon.

         4. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (9) bekezdése

   Olyan likvid eszközök, amelyek bármikor pontosan meghatározható értékkel bírnak
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikke (9) bekezdésében említett olyan pénzpiaci eszközök alatt, amelyek likvidek, olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek korlátozott költségen megfelelően rövid idő alatt értékesíthetők, figyelembe véve azt, hogy az ÁÉKBV bármely befektető kérésére köteles visszavásárolni vagy visszaváltani befektetési jegyeit.
   (2)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (9) bekezdésében említett olyan pénzpiaci eszközök alatt, amelyek bármikor pontosan meghatározható értékkel bírnak, olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyekre vonatkozóan pontos és megbízható értékelési rendszerek állnak rendelkezésre, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               lehetővé teszik, hogy az ÁÉKBV azzal az értékkel összhangban határozza meg a nettó eszközértéket, amelyen a portfólióban szereplő pénzügyi eszközt ki lehet cserélni jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügylet keretében;

               b)

               vagy piaci adatokon, vagy értékelési modelleken alapulnak, amelyekbe beleértendők az amortizált bekerülési értéken alapuló rendszerek is.

         (3)   Az (1) és (2) bekezdésben említett kritériumokat teljesültnek kell tekinteni olyan pénzügyi eszközök esetében, amelyeket a 85/611/EGK irányelv 1. cikke (9) bekezdésének alkalmazásában általában pénzpiacon forgalmaznak, és amelyeket annak 19. cikke (1) bekezdése a), b) és c) pontjával összhangban szabályozott piacon jegyeznek vagy forgalmaznak, kivéve ha az ÁÉKBV-k rendelkezésére álló információk alapján ettől eltérő megállapítás tehető.
   5. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének h) pontja

   Olyan eszközök, amelyek kibocsátása és kibocsátója szabályozott a befektetők és megtakarítások védelme érdekében
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének h) pontjában említett olyan, szabályozott piacon nem forgalmazott pénzpiaci eszközök alatt, amelyeknek kibocsátása és kibocsátója önmagában szabályozott a befektetők és megtakarítások védelme érdekében, olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               megfelelnek a 3. cikk (2) bekezdésében szereplő kritériumok valamelyikének és a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt kritériumok mindegyikének;

               b)

               megfelelő információk állnak rendelkezésre róluk, beleértve olyan információkat, amelyek lehetőséget adnak az ilyen eszközökbe való befektetéshez kapcsolódó hitelkockázatok megfelelő értékelésére, figyelembe véve e cikk (2), (3) és (4) bekezdését;

               c)

               szabadon átruházhatók.

         (2)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontjának második és negyedik francia bekezdése alá eső pénzpiaci eszközök esetében, vagy olyan pénzpiaci eszközök esetében, amelyeknek kibocsátója valamely tagállam helyi vagy regionális hatósága vagy valamely nemzetközi közjogi szerv, de amelyekre nem nyújt biztosítékot valamely tagállam, vagy szövetségi államként működő tagállam esetében a szövetséget alkotó tagok valamelyike, az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett megfelelő információk az alábbiakat jelentik:

               a)

               a kibocsátott értékpapírral vagy a kibocsátási programmal kapcsolatos információk, valamint a kibocsátónak a pénzpiaci eszköz kibocsátását megelőző jogi és pénzügyi helyzetével kapcsolatos információk;

               b)

               az a) pontban említett információk rendszeres frissítése, különösen jelentős események bekövetkezésekor;

               c)

               az a) pontban említett információk ellenőrzése a kibocsátó utasításaitól független, erre alkalmas harmadik felek által;

               d)

               kibocsátott értékpapírról vagy a kibocsátási programról rendelkezésre álló, megbízható statisztikai adatok.

         (3)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontjának harmadik francia bekezdése alá tartozó pénzpiaci eszközök esetében az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett megfelelő információk az alábbiakat jelentik:

               a)

               a kibocsátással vagy a kibocsátási programmal kapcsolatos információk, valamint a kibocsátónak a pénzpiaci eszköz kibocsátását megelőző jogi és pénzügyi helyzetével kapcsolatos információk;

               b)

               az a) pontban említett információk rendszeres frissítése, különösen jelentős események bekövetkezésekor;

               c)

               a kibocsátott értékpapírról vagy a kibocsátási programról rendelkezésre álló megbízható statisztikai adatok vagy egyéb olyan adatok, amelyek lehetővé teszik ilyen eszközök esetében a befektetéshez kapcsolódó hitelkockázatok megfelelő értékelését.

         (4)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontja első francia bekezdésének hatálya alá tartozó, de az e cikk (2) bekezdésében nem említett és nem az Európai Központi Bank vagy valamely tagállam központi bankja által kibocsátott pénzpiaci eszközök esetében az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett megfelelő információk olyan információkat jelentenek, amelyek a kibocsátott értékpapírral vagy a kibocsátási programmal vagy a kibocsátónak a pénzpiaci eszköz kibocsátását megelőző jogi és pénzügyi helyzetével kapcsolatosak.
   6. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének h) pontja

   Olyan jogi személy, amely az illetékes hatóságok szerint legalább a közösségi jogszabályokban megállapítottakkal egyenértékű prudenciális szabályok hatálya alatt áll, és azoknak megfelel
   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontjának harmadik francia bekezdésében említett, olyan jogi személy alatt, amely az illetékes hatóságok szerint legalább a közösségi jogszabályokban megállapítottakkal egyenértékű prudenciális szabályok hatálya alatt áll, és azoknak megfelel, olyan kibocsátót kell érteni, amely prudenciális szabályok hatálya alatt áll, és azoknak megfelel, továbbá megfelel az alábbi kritériumok egyikének:

               1.

               székhelye az Európai Gazdasági Térségben található;

               2.

               székhelye a Tízek Csoportjába tartozó OECD-országban van;

               3.

               a kibocsátó legalább befektetési besorolású;

               4.

               a kibocsátó alapos vizsgálatával megállapítható, hogy az legalább a közösségi jogszabályokban megállapítottakkal egyenértékű prudenciális szabályok hatálya alatt áll.

         7. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének h) pontja

   Banki likviditási keretből részesülő értékpapírrá alakított eszközök
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontjának negyedik francia bekezdésében említett értékpapírrá alakított eszközök alatt olyan struktúrát kell érteni, amelyet – társaság, alap vagy szerződés formájában – értékpapírrá alakítási műveletek céljából hoznak létre.
   (2)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontjának negyedik francia bekezdésében említett banki likviditási keret alatt olyan banki szolgáltatást kell érteni, amelyet egy olyan pénzintézet nyújt, amely maga is megfelel a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése h) pontja harmadik francia bekezdésének.
   8. cikk

      A 85/611/EK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése és 19. cikke (1) bekezdésének g) pontja

   Likvid pénzügyi eszközök a származékos pénzügyi eszközök tekintetében
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében említett likvid pénzügyi eszközök alatt a származékos pénzügyi eszközök tekintetében olyan származékos pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               az alapjukul szolgáló eszközöket a következők közül egy vagy több képezi:

                           i.

                           a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésében felsorolt eszközök, beleértve az ilyen eszközök egy vagy több tulajdonságával rendelkező pénzügyi eszközöket;

                           ii.

                           kamatok;

                           iii.

                           devizaárfolyamok vagy devizák;

                           iv.

                           pénzügyi indexek;

               b)

               az OTC származékos eszközök esetében megfelelnek a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése g) pontjának második és harmadik francia bekezdésében foglalt feltételeknek.

         (2)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett származékos pénzügyi eszközök olyan eszközöket jelentenek, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               lehetővé teszik az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett eszköz hitelkockázatának átruházását, függetlenül az eszközhöz kapcsolódó egyéb kockázatoktól;

               b)

               nem járnak a 85/611/EGK irányelv 19. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett eszközöktől eltérő eszközök teljesítésével vagy átruházásával, beleértve a készpénzformát is;

               c)

               megfelelnek a 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése g) pontjának második és harmadik francia bekezdésében és e cikk (3) és (4) bekezdésében foglalt, az OTC származékos eszközökre vonatkozó feltételeknek;

               d)

               kockázataikat megfelelően kezeli az ÁÉKBV kockázatkezelési eljárása, valamint belső ellenőrzési mechanizmusai abban az esetben, ha fennáll annak a veszélye, hogy az ÁÉKBV és a származékos hiteleszközben részt vevő másik fél különböző információkkal rendelkezik, mivel az ügyletben részt vevő másik fél esetleg nem nyilvános információhoz jut olyan cégekkel kapcsolatban, amelyek eszközei a hitelderivatívák alapjául szolgálnak (underlying).

         (3)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése g) pontjának harmadik francia bekezdése alkalmazásában a tisztességes piaci érték alatt azt az összeget kell érteni, amelyért egy eszköz elcserélhető vagy egy kötelezettség kiegyenlíthető jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügylet keretében.
   (4)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdése g) pontjának harmadik francia bekezdése alkalmazásában a megbízható és ellenőrizhető értékelés alatt olyan értékelést kell érteni, amelyet az ügyletben részt vevő ÁÉKBV végez e cikk (3) bekezdésében említett tisztességes piaci értéknek megfelelően, amely nem csak a másik fél piaci árjegyzésén alapul és megfelel az alábbi kritériumoknak:

               a)

               az értékelés alapja vagy az eszköz megbízható aktuális piaci értéke, vagy amennyiben ilyen érték nem áll rendelkezésre, megfelelően elismert módszertant alkalmazó árazási modell;

               b)

               az értékelés ellenőrzését az alábbiak valamelyike végzi:

                           i.

                           megfelelő harmadik fél, amely független az OTC származékos eszközben részt vevő másik féltől, megfelelő gyakorisággal és olyan módon, hogy az ÁÉKBV azt képes legyen ellenőrizni;

                           ii.

                           az ÁÉKBV valamely szervezeti egysége, amely független az eszközkezelő részlegtől, és amely e célra megfelelő eszközökkel rendelkezik.

         (5)   A 85/611/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében és 19. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett likvid pénzügyi eszközök alatt nem értendők az árualapú származékos eszközök.
   9. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének g) pontja

   Pénzügyi indexek
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 19. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett pénzügyi indexek alatt olyan indexeket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               kellő mértékben diverzifikáltak, azaz megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

                           i.

                           az index olyan összetételű, hogy a valamely összetevőt érintő ármozgások vagy kereskedelmi tevékenységek nem befolyásolják túlzott mértékben az egész index alakulását;

                           ii.

                           amennyiben az index a 85/611/EGK irányelv 19. cikkének (1) bekezdésében említett eszközökből áll, összetétele legalább a fenti irányelv 22a. cikkének megfelelően diverzifikált;

                           iii.

                           amennyiben az index a 85/611/EGK irányelv 19. cikkének (1) bekezdésében nem említett eszközökből áll, a fenti irányelv 22a. cikkében előírtakkal egyenértékűen diverzifikált;

               b)

               megfelelő viszonyítási alapot jelentenek annak a piacnak a számára, amelyre vonatkoznak, azaz teljesülnek az alábbi kritériumok:

                           i.

                           az index megfelelő és releváns módon méri az alapul szolgáló eszközök egy reprezentatív csoportjának teljesítményét;

                           ii.

                           az indexet rendszeresen felülvizsgálják vagy kiegyensúlyozzák annak biztosítása érdekében, hogy a nyilvánosan hozzáférhető kritériumok alapján továbbra is azokat a piacokat tükrözi, amelyekre vonatkozik;

                           iii.

                           az alapul szolgáló eszközök kellőképpen likvidek ahhoz, hogy a felhasználók leképezzék az indexet, amennyiben szükséges;

               c)

               azt megfelelően közzéteszik, azaz teljesülnek az alábbi kritériumok:

                           i.

                           a közzétételi folyamat során megbízható eljárásokat alkalmaznak az árak összegyűjtésére és meghatározására, valamint az indexérték közzétételére, beleértve az olyan összetevőkre vonatkozó árazási eljárásokat, amelyek esetében nem áll rendelkezésre piaci ár;

                           ii.

                           széles körben és kellő időben biztosítanak lényeges információkat az olyan kérdésekről, mint az indexszámítás, a kiegyensúlyozás módszerei, az indexváltozások vagy az időszerű és pontos tájékoztatásban felmerülő működési nehézségek.

         (2)   Amennyiben azon eszközök összetétele, amelyek a 85/611/EGK irányelv 19. cikkének (1) bekezdése értelmében a pénzügyi származékos eszközök alapját (underlaying) képezik, nem felel meg az e cikk (1) bekezdésében előírt kritériumoknak, ezeket a pénzügyi származékos eszközöket – amennyiben megfelelnek az ezen irányelv 8. cikk (1) bekezdésében meghatározott kritériumoknak – a 8. cikk (1) bekezdése a) pontjának i., ii. és iii. pontjában említett eszközök kombinációjából származó pénzügyi származékos eszközöknek kell tekinteni.
   10. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 21. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdése

   Olyan átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök, amelyek származékos eszközt tartalmaznak
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 21. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdésében említett származékos eszközt tartalmazó átruházható értékpapírok alatt olyan pénzügyi eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az ezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kritériumoknak, és amelyek olyan összetevőt tartalmaznak, amely megfelel az alábbi kritériumoknak:

               a)

               ezen összetevő révén az alapszerződésként működő átruházható értékpapírhoz egyébként szükséges pénzáramok részben vagy egészben módosíthatók egy meghatározott kamat, pénzügyieszköz-árfolyam, devizaárfolyam, ár- vagy árfolyamindex, hitelbesorolás, hitelindex vagy más változónak megfelelően, tehát önálló származékos termékhez hasonlóan változhatnak;

               b)

               az összetevő gazdasági jellemzői és kockázatai nem függenek össze szorosan az alapszerződés gazdasági jellemzőivel és kockázataival;

               c)

               az összetevő jelentősen befolyásolja az átruházható értékpapír kockázati profilját és árazását.

         (2)   Azok a pénzpiaci eszközök, amelyek megfelelnek a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott valamely kritériumnak és a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott valamennyi kritériumnak, és amelyek olyan összetevőt tartalmaznak, amely megfelel az e cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek, származékos eszközt tartalmazó pénzpiaci eszközöknek tekintendők.
   (3)   Nem tekinthető származékos terméket tartalmazó értékpapírnak az olyan átruházható értékpapír, amely a szerződés szerint az átruházható értékpapírtól vagy a pénzpiaci eszköztől függetlenül átruházható elemet tartalmaz. Az ilyen összetevő külön pénzügyi eszköznek tekintendő.
   11. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 21. cikkének (2) bekezdése

   A portfólió hatékony kezelésének célját szolgáló technikák és eszközök
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében említett, az átruházható értékpapírokhoz kapcsolódó és a portfólió hatékony kezelésére alkalmazott technikák és eszközök alatt olyan technikákat és eszközöket kell érteni, amelyek megfelelnek az alábbi kritériumoknak:

               a)

               gazdaságilag megfelelőek, azaz költséghatékony módon valósulnak meg;

               b)

               egy vagy több alább felsorolt cél érdekében alkalmazzák azokat:

                           i.

                           kockázatcsökkentés;

                           ii.

                           költségcsökkentés;

                           iii.

                           az ÁÉKBV tőkéjének vagy jövedelmének növelése az ÁÉKBV kockázati profiljának és a 85/611/EGK irányelv 22. cikkében meghatározott szabályoknak megfelelő kockázatmegosztásnak megfelelő kockázati szinttel;

               c)

               kockázatait megfelelően kezeli az ÁÉKBV kockázatkezelési eljárása.

         (2)   Az (1) bekezdésben meghatározott kritériumoknak megfelelő, pénzpiaci eszközökre vonatkozó technikák és eszközök olyan pénzpiaci eszközökre vonatkozó technikáknak és eszközöknek tekintendők, amelyek célja a 85/611/EGK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében említett hatékony portfóliókezelés.
   12. cikk

      A 85/611/EGK irányelv 22a. cikkének (1) bekezdése

   Indexleképező ÁÉKBV
   (1)   A 85/611/EGK irányelv 22a. cikkének (1) bekezdésében említett részvény- vagy kötvényindex összetételének leképezése úgy értendő, mint az index alapjául szolgáló eszközök összetételének leképezése, beleértve a származékos termékek vagy a 85/611/EGK irányelv 21. cikke (2) bekezdésében és ezen irányelv 11. cikkében említett egyéb technikák és eszközök használatát.
   (2)   A 85/611/EGK irányelv 22a. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésében említett olyan index alatt, amelynek összetétele kellő mértékben diverzifikált, olyan indexet kell érteni, amely megfelel a fenti irányelv 22a. cikkében foglalt kockázatmegosztási szabályoknak.
   (3)   A 85/611/EGK irányelv 22a. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdésében említett olyan index alatt, amely megfelelő viszonyítási eszközt jelent, olyan indexet kell érteni, amelynek készítője elfogadott módszereket alkalmaz, amelyek általában a hivatkozási piac minden nagyobb kibocsátójára kiterjednek.
   (4)   A 85/611/EGK irányelv 22a. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett, olyan index alatt, amelyet megfelelő módon közzétesznek, olyan indexet kell érteni, amely megfelel az alábbi kritériumoknak:

               a)

               nyilvánosan hozzáférhető;

               b)

               az index készítője független az indexet leképező ÁÉKBV-től.

         A b) pont nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy az index készítői és az ÁÉKBV ugyanazon gazdasági csoport részét képezzék, amennyiben az érdekellentétek kezelésére hatékony intézkedéseket hoztak.
   13. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok 2008. március 23-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. A tagállamok továbbá haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró korrelációs táblázatot.
   A tagállamok 2008. július 23. után alkalmazzák ezeket a rendelkezéseket.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos közzétételük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
   15. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2007. március 19-én.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 2005/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 79., 2005.3.24., 9. o.) módosított irányelv.