title: A Tanács 2004/106/EK irányelve (2004. november 16.) a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás, a bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak adózása területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló 77/799/EGK tanácsi irányelv, valamint a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló 92/12/EGK irányelv módosításáról

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 359/30

      A TANÁCS 2004/106/EK IRÁNYELVE

   (2004. november 16.)
   a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás, a bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak adózása területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló 77/799/EGK tanácsi irányelv, valamint a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló 92/12/EGK irányelv módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   mivel:

               (1)

               A jövedékiadó-csalások elleni hatékony küzdelem érdekében közös elvek szerinti szorosabb együttműködésre van szükség a Közösség adóhatóságai között, valamint köztük és a Bizottság között.

               (2)

               A jövedéki adók területén való közigazgatási együttműködésről szóló, 2004. november 16-i 2073/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) tartalmaz valamennyi olyan, a 77/799/EGK irányelvben (4) és 92/12/EGK irányelvben (5) foglalt rendelkezést, amelyek a jövedéki adók területén való közigazgatási együttműködés elősegítését hivatottak megkönnyíteni, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelvben (6) meghatározott kölcsönös segítségnyújtás kivételével.

               (3)

               A 77/799/EGK (7) irányelvet módosító 2004/56/EK irányelv kötelezi a tagállamokat azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések hatályba léptetésére, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a tagállamok az irányelvnek 2005. január 1-je előtt megfeleljenek. Ezek a rendelkezések a közvetlen adózás, a bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak adózása területére vonatkoznak. Mivel ezen irányelv értelmében 2005. július 1-jétől a 77/799/EK irányelv nem vonatkozik a jövedéki adókra, nem helyénvaló a tagállamokat olyan rendelkezések elfogadására kötelezni, amelyek hatálya rövid időn belül megszűnik. Ezért – a 77/799/EK irányelv hatálya alá tartozó egyéb adókra vonatkozó rendelkezések elfogadása kötelezettségének sérelme nélkül – engedélyezni kell a tagállamok számára, hogy a jövedéki adók tekintetében a 2004/56/EK irányelvnek való megfeleléshez szükséges rendelkezéseket ne fogadják el.

               (4)

               A 77/799/EGK és 92/12/EGK irányelveket ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 77/799/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A cím helyébe a következő szöveg lép:

               2.

               A 1. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(1)   Ezen irányelv rendelkezéseinek értelmében a tagállamok illetékes hatóságai kicserélnek egymással minden olyan információt, amely lehetővé teszi számukra a jövedelmet és a tőkét terhelő adók pontos megállapítását, és minden olyan információt, amely az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv (8) 3. cikkének hatodik francia bekezdésében említett biztosítási díjak adójának megállapítására vonatkozik.”

         2. cikk
   A 92/12/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 15a. cikket el kell hagyni.

               2.

               A 15b. cikket el kell hagyni.

               3.

               19. cikk (6) bekezdését el kell hagyni.

         3. cikk
   A jövedéki adókkal kapcsolatban a 77/799/EGK irányelvre történő hivatkozásokat a 2073/2004/EK rendeletre történő hivatkozásokként kell tekinteni.
   A jövedéki adók területén való közigazgatási együttműködéssel kapcsolatban a 92/12/EGK irányelvre történő hivatkozásokat a 2073/2004/EK rendeletre történő hivatkozásokként kell tekinteni.
   4. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. június 30. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   A tagállamok 2005. július 1-jétől alkalmazzák ezeket a rendelkezéseket.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   (3)   A 2004/56/EK irányelv 2. cikkétől eltérően a tagállamok a jövedéki adók tekintetében nem kötelesek elfogadni és alkalmazni a 2004/56/EK irányelvnek való megfeleléshez szükséges rendelkezéseket.
   5. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   6. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2004. november 16-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         G. ZALM

      (1)  2004. április 1-ji vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  2004. március 31-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  Lásd ennek a Hivatalos Lapnak a 1 oldalát.

      (4)  HL L 336., 1977.12.27., 15. o. A legutóbb a 2004/56/EK irányelvvel (HL L 127., 2004.4.29., 70. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 76., 1992.3.23., 1. o. A legutóbb a 807/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.) módosított irányelv.

      (6)  HL L 73., 1976.3.19., 18. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

      (7)  HL L 127., 2004.4.29., 70. o.

      (8)  HL L 73., 1976.3.19., 18. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.


title: A Tanács irányelve (1984. december 19.) a gépjárművezető nélkül bérelt járművek közúti árufuvarozásra történő használatáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31984L0647

Hivatalos Lap L 335 , 22/12/1984 o. 0072 - 0073 finn különkiadás fejezet 7 kötet 3 o. 0104  spanyol különkiadás fejezet 07 kötet 3 o. 0225  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 3 o. 0104  portugál különkiadás fejezet 07 kötet 3 o. 0225

		A Tanács irányelve(1984. december 19.)a gépjárművezető nélkül bérelt járművek közúti árufuvarozásra történő használatáról(84/647/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],mivel makrogazdasági szempontból egyes helyzetekben a bérelt járművek használata a termelési tényezők pazarló használatának korlátozásával hozzájárul az optimális forráselosztáshoz;mivel mikrogazdasági szempontból ez a lehetőség rugalmassá teszi a szállítás szervezését, és így növeli az érintett vállalkozások termelékenységét;mivel a legutóbb a 82/50/EGK irányelvvel [3] módosított, a nemzetközi fuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok meghatározásáról szóló, 1962. július 23-i első tanácsi irányelvet [4] módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:- "jármű": kizárólag áruk fuvarozására szánt gépjárművet, pótkocsit, félpótkocsit vagy járműegyüttest jelent,- "bérelt jármű": minden olyan jármű, amelyet egy vállalkozás, amely a járműveket rendelkezésre bocsátja, szerződés alapján ellenszolgáltatás fejében vagy saját számlára közúti árufuvarozó vállalkozásnak fizetés ellenében, és meghatározott időtartamra rendelkezésére bocsát.2. cikkMinden tagállam megengedi a területén egy másik tagállam területén székhellyel rendelkező vállalkozás által bérelt jármű használatát a tagállamok közötti közlekedés céljából, feltéve hogy:1) a járművet az utóbbi tagállam jogszabályainak megfelelően regisztrálták vagy helyezték forgalomba;2) a szerződés kizárólag gépkocsivezető nélküli jármű bérbevételére vonatkozik, amelyet nem kísér ugyanazzal a vállalkozással megkötött szolgáltatási szerződés, amely járművezető vagy kísérő személyzet igénybevételére vonatkozik;3) a bérelt jármű a bérleti szerződés tartama alatt kizárólagosan az azt használó vállalkozás rendelkezésére áll;4) a bérelt járművet az azt használó vállalkozás személyzete vezeti;5) a fent említett feltételeknek való megfelelést a következő okmányok biztosítják, amelyeknek a járműben kell lenniük:a) a bérleti szerződés vagy e szerződés egy hiteles kivonata, amely különösen a bérbeadó nevét, a bérlő nevét, a szerződés megkötésének napját és időtartamát és a jármű azonosítását tartalmazza;b) amennyiben a gépjárművezető nem a járművet bérlő személy, akkor a gépjárművezető munkaviszonyát bizonyító szerződés, vagy ennek a szerződésnek egy hiteles kivonata, amely különösen a munkaadó nevét, a munkavállaló nevét és a munkaviszonyt bizonyító szerződés megkötésének napját és időtartamát tartalmazza, vagy egy újabb keletű fizetési bizonylat.Ha ez szükséges, az a) és b) pontban említett okmányok helyettesíthetők a tagállam illetékes hatóságai által kiadott, ezzel egyenértékű okmánnyal.3. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy a vállalkozásaik számára, a tulajdonukban lévő járművekre vonatkozó azonos feltételekkel biztosítsák az országukban hatályban lévő jogszabályoknak megfelelően regisztrált vagy forgalomba hozott bérelt járművek használatát, amennyiben e vállalkozások eleget tesznek a 2. cikkben előírt feltételeknek.(2) A tagállamok az (1) bekezdés rendelkezéseinek hatálya alól kizárhatják a saját számlára történő fuvarozást.4. cikk(1) Ez az irányelv nem érinti valamely tagállam azon rendelkezéseit, amelyek a bérelt járművek használata tekintetében a 2. és 3. cikkben meghatározottaknál kevésbé korlátozó feltételeket állapítanak meg.(2) Ez az irányelv nem érinti valamely tagállam azon rendelkezéseit, amelyek a vállalkozásaik által bérelt járművek használatára egy minimális bérleti időszakot állapítanak meg.5. cikkA 2. és a 3. cikk sérelme nélkül, ezen irányelv nem érinti a következőkkel kapcsolatos jogszabályok alkalmazását:- az ellenszolgáltatás fejében végzett és a saját számlára történő közúti árufuvarozás piacának szervezéséről, illetve különösen a piacra való belépésről és a közúti áruszállítási kapacitással kapcsolatos kvótakorlátozásokról szóló,- közúti árufuvarozás árairól és feltételeiről szóló,- bérleti díjak kialakításáról szóló,- járművek behozataláról szóló,- közúti gépjármű-bérbeadói tevékenység vagy foglalkozás folytatását szabályozó feltételekről szóló jogszabályokat.6. cikk"d) az árufuvarozó-gépjárművek vagy a vállalkozás tulajdonában állnak, vagy az részletfizetéssel megvásárolta vagy bérli azokat, feltéve hogy ez utóbbi esetben a járművek megfelelnek a gépjárművezető nélkül bérelt járművek közúti árufuvarozásra történő használatáról szóló 84/647/EGK tanácsi irányelv [5] feltételeinek."7. cikkA tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1986. június 30-ig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.8. cikkAz, adott esetben, javaslatokkal kiegészített bizottsági jelentés alapján a Tanács legkésőbb 1989. június 30-ig felülvizsgálja ezen irányelv 3. cikkének (2) bekezdését és a 4. cikkének (2) bekezdését.9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1984. december 19-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Bruton[1] HL C 10., 1984.1.16., 91. o.[2] HL C 35., 1984.2.9., 19. o.[3] HL L 27., 1982.2.4., 22. o.[4] HL 70., 1962.8.6., 2005/62. o.[5] HL L 335., 1984.12.22., 72. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 2006/69/EK irányelve ( 2006. július 24. ) a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítése, illetve az adókijátszás vagy adókikerülés megakadályozására szolgáló egyes intézkedések tekintetében történő módosításáról, valamint egyes, eltéréseket biztosító határozatok hatályon kívül helyezéséről

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 221/9

      A TANÁCS 2006/69/EK IRÁNYELVE

   (2006. július 24.)
   a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítése, illetve az adókijátszás vagy adókikerülés megakadályozására szolgáló egyes intézkedések tekintetében történő módosításáról, valamint egyes, eltéréseket biztosító határozatok hatályon kívül helyezéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   mivel:

               (1)

               A Tanács – az adókijátszás vagy adókikerülés leküzdése, illetve a hozzáadottérték-adó kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítése érdekében, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolása – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapítás című, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (3) 27. cikkének (1) bekezdése alapján – az egyes tagállamok számára különböző feltételekkel az ezen irányelvtől eltérő, hasonló problémák kezelését célzó különös intézkedéseket engedélyezett. Az említett problémák megoldását valamennyi tagállam számára elérhetővé kell tenni a megfelelő rendelkezések irányelvbe történő beillesztése révén. Ezen intézkedéseknek arányosnak kell lenniük és a probléma megoldására kell korlátozódniuk. Tekintve, hogy a tagállamok eltérő szükségletekkel rendelkeznek, a beillesztésnek arra kell korlátozódnia, hogy szükség esetén minden tagállamra kiterjessze a kérdéses szabályok elfogadásának lehetőségét.

               (2)

               A tagállamoknak képesnek kell lenniük intézkedések meghozatalára annak biztosítása érdekében, hogy a 77/388/EGK irányelvben előírt, az adóalanyra és az adóalany vagyonának átruházására vonatkozó intézkedéseket ne adókijátszásra és adókikerülésre használják fel.

               (3)

               A tagállamok számára lehetővé kell tenni meghatározott, korlátozott esetekben a beavatkozást a termékértékesítés, szolgáltatásnyújtás és beszerzés értékét illetően annak biztosítására, hogy a kapcsolt felek közötti, adóelőny elérését célzó ügyletek miatt ne keletkezzen adókiesés.

               (4)

               A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a befektetési arany feldolgozásával járó ügylet adóalapjába beszámíthassák a fogyasztó által biztosított befektetési arany értékét, amennyiben a feldolgozás következtében az arany elveszti beruházási arany státuszát.

               (5)

               Hangsúlyozni kell, hogy egyes, tárgyi eszköz jellegű szolgáltatásokat be lehet illeszteni abba a rendszerbe, amely lehetővé teszi a tárgyi eszközökre vonatkozó levonások kiigazítását a vagyon élettartama során, tényleges használatának megfelelően.

               (6)

               A tagállamoknak meghatározott esetekben képesnek kell lenniük arra, hogy az értékesítések kedvezményezettjét jelöljék meg a hozzáadottérték-adó megfizetéséért és elszámolásáért felelős személyként. Ez segíti a tagállamokat abban, hogy meghatározott ágazatokban és bizonyos ügyletfajták esetében egyszerűsítsék a szabályokat, valamint megakadályozzák az adókijátszást és adókikerülést.

               (7)

               A 77/388/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (8)

               Ennek következtében a tagállamok többé nem alkalmazhatnak olyan, a 77/388/EGK irányelv 27. cikkének (1) bekezdése szerint meghozott egyes tanácsi határozatok által számukra engedélyezett egyéni eltéréseket, amelyekre ez az irányelv kiterjed. Az érintett határozatokat ezért hivatalosan hatályon kívül kell helyezni. Ez az irányelv nem érinti sem a tagállamok által a 77/388/EGK irányelv 27. cikkének (5) bekezdése alapján alkalmazott intézkedéseket, sem a 27. cikk (1) bekezdése alapján engedélyezett, és ezen irányelv által hatályon kívül nem helyezett eltéréseket.

               (9)

               Ezen irányelv bizonyos rendelkezéseinek alkalmazása nem kötelező, és ezek a rendelkezések a tagállamok számára bizonyos szintű mérlegelési jogkört tesznek lehetővé. Amennyiben az az átláthatóság érdekében helyénvaló, elő kell írni, hogy a tagállamok a 77/388/EGK irányelv 29. cikke szerint létrehozott, hozzáadottérték-adóval foglalkozó tanácsadó bizottságon keresztül értesítsék a többi tagállamot az említett rendelkezések alapján elfogadott nemzeti jogszabályaikról. Nincs szükség tájékoztatásra olyan nemzeti intézkedések esetében, amelyek az ezen irányelv által hatályon kívül helyezett határozatokon alapulnak, vagy amely ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában lejár, de a tagállam ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelően továbbra is alkalmazza,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 77/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 4. cikk (4) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
               „A második albekezdésben meghatározott választási lehetőséggel élő tagállam intézkedéseket fogadhat el az adókijátszás vagy adókikerülés ezen rendelkezés alkalmazásán keresztül történő megelőzésére.”

               2.

               Az 5. cikk (8) bekezdésének második mondata helyébe a következő szöveg lép:
               „A tagállamok adott esetben megteszik a szükséges intézkedéseket a verseny torzulásainak elkerülése érdekében azon esetekben, amikor a kedvezményezett adólevonási joga nem teljes. Bármely olyan intézkedést elfogadhatnak továbbá, amely szükséges az adókijátszás vagy adókikerülés ezen rendelkezés alkalmazásán keresztül történő megelőzésére.”

               3.

               A 11. cikk A. pontja a következőképpen módosul:

                           a)

                           Az (1) bekezdés d) pontjában a második albekezdést el kell hagyni.

                           b)

                           A szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
                           „(5)   A tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy a termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás adóalapjába bevonják az olyan, a 26b. cikk értelmében adómentes befektetési arany értékét, amelyet a fogyasztó feldolgozás alapjául bocsátott rendelkezésre, és amely ennek megfelelően ezen termékek értékesítésekor és szolgáltatások nyújtásakor elveszíti a HÉA-mentes befektetési arany státuszát. Az alkalmazandó érték a befektetési aranynak az említett termékek értékesítésekor és szolgáltatások nyújtásakor érvényes szabadpiaci forgalmi értéke.
                           (6)   Az adókijátszás vagy adókikerülés megelőzése céljából a tagállamok intézkedéseket hozhatnak annak biztosítása érdekében, hogy a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás adóalapja a szabadpiaci forgalmi érték legyen. Ezt a lehetőséget kizárólag az olyan kedvezményezetteknek értékesített termékek vagy nyújtott szolgáltatások tekintetében lehet alkalmazni, akikhez /amelyekhez az értékesítőt/szolgáltatót – a tagállam meghatározása szerinti – családi vagy más szoros személyes kapcsolat, vezetői pozíció vagy tagság szerinti kapcsolat, valamint tulajdonjogi, pénzügyi vagy jogi kapcsolat fűzi. E rendelkezés alkalmazásában a szoros kapcsolat magában foglalhatja a munkáltató és a munkavállaló, a munkavállaló családja vagy más, a munkavállalóhoz közel álló személyek közötti kapcsolatot.
                           Az első albekezdés alkalmazási köre a következő esetekre korlátozódik:

                                       a)

                                       amennyiben az ellenérték alacsonyabb, mint a szabadpiaci forgalmi érték és termék beszerzője vagy a szolgáltatás igénybevevője nem teljes mértékben jogosult a 17. cikk szerinti adólevonásra;

                                       b)

                                       amennyiben az ellenérték alacsonyabb, mint a szabadpiaci forgalmi érték és az értékesítő vagy a szolgáltatást nyújtó nem teljes mértékben jogosult a 17. cikk szerinti adólevonásra, valamint a termékértékesítés vagy a szolgáltatásnyújtás a 13. cikk vagy a 28. cikk (3) bekezdésének b) pontja értelmében adómentes;

                                       c)

                                       amennyiben az ellenérték magasabb, mint a szabadpiaci forgalmi érték és az értékesítő vagy a szolgáltatást nyújtó nem teljes mértékben jogosult a 17. cikk szerinti adólevonásra.

                                 A tagállamok korlátozhatják az értékesítők, szolgáltatást nyújtók vagy terméket beszerzők, szolgáltatást igénybevevők azon kategóriáit, amelyekre az első és a második albekezdésben szereplő intézkedések alkalmazandók.
                           A tagállamok valamennyi, az e bekezdés rendelkezései alapján elfogadott nemzeti jogszabályaikról tájékoztatják a 29. cikkel összhangban létrehozott bizottságot.
                           (7)   Ezen irányelv alkalmazásában a »szabadpiaci forgalmi érték« az a teljes összeg, amelyet tisztességes versenyfeltételek mellett a fogyasztónak az adott időpontban, ugyanazon értékesítési szinten, amelyen a termékértékesítésre vagy szolgáltatásnyújtásra sor kerül, független értékesítőnek vagy szolgáltatónak kellene fizetnie a kérdéses termékekért vagy szolgáltatásért azon tagállamban, amelyben az értékesítés vagy szolgáltatás adóköteles.
                           Összehasonlítható termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás hiányában a szabadpiaci forgalmi érték a termékek esetében azt az összeget jelenti, amely nem alacsonyabb a termék vagy a hasonló termék vételáránál, vagy vételár hiányában az értékesítés időpontjában meghatározott önköltségi áránál; a szolgáltatások esetében pedig az adóalanynak a szolgáltatás nyújtásával kapcsolatban felmerülő teljes költségét jelenti.”

               4.

               A 17. cikk (4) bekezdésének a 28f. cikk (1) bekezdése szerinti változata a következőképpen módosul:

                           a)

                           A második albekezdés a) pontjában a „21. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontja” szövegrész helyébe a „21. cikk (1) bekezdésének a) pontja, (1) bekezdésének c) pontja vagy (1) bekezdésének f) pontja vagy a 21. cikk (2) bekezdésének c) pontja” szövegrész lép;

                           b)

                           A második albekezdés b) pontjában a „21. cikk (1) bekezdésének a) pontja” szövegrész helyébe a „21. cikk (1) bekezdésének a) pontja vagy (1) bekezdésének f) pontja vagy a 21. cikk (2) bekezdésének c) pontja” szövegrész lép;

               5.

               A 18. cikk (1) bekezdésének d) pontja a 28f. cikk (2) bekezdése szerinti változatában a „21. cikk (1) bekezdése” szövegrész helyébe a „21. cikk (1) bekezdése vagy a 21. cikk (2) bekezdésének c) pontja” szövegrész lép;

               6.

               A 20. cikk (4) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
               „A tagállamok a (2) és (3) bekezdést azokra a szolgáltatásokra is alkalmazhatják, amelyek jellemzői hasonlóak, mint amelyeket szokásosan a tárgyi eszközöknek tulajdonítanak.”

               7.

               A 21. cikk (2) bekezdésének a 28g. cikk szerinti változata a következő ponttal egészül ki:

                           „c)

                           Az alábbi termékértékesítések vagy szolgáltatásnyújtások esetén a tagállamok előírthatják, hogy az adó fizetésére azon adóalany kötelezett, akinek vagy amelynek a részére a terméket értékesítették vagy szolgáltatást nyújtották:

                                       i.

                                       építési szolgáltatások, ideértve az ingatlanhoz kapcsolódó javítási, tisztítási, karbantartási, átalakítási és bontási szolgáltatásokat, valamint az 5. cikk (5) bekezdése értelmében termékértékesítésnek minősülő építési munkák átadása;

                                       ii.

                                       az i. pontban szereplő tevékenységeket végző munkaerő biztosítása;

                                       iii.

                                       a 13. cikk B. pontjának g) és h) alpontjában említett ingatlan értékesítése, amennyiben az értékesítő a 13. cikk C. pontjának b) alpontja értelmében az értékesítésre vonatkozó adófizetési kötelezettséget választotta;

                                       iv.

                                       az M. mellékletben felsoroltak szerinti használt anyagok, adott állapotukban újrafelhasználásra alkalmatlan használt anyagok, törmelék, ipari és nem ipari hulladék, anyagában hasznosítható hulladék, részben feldolgozott hulladék, fémhulladék és törmelékanyag értékesítése, és egyes termékek értékesítése és szolgáltatások nyújtása;

                                       v.

                                       biztosítékként átadott termékek átadása az egyik adóalany által egy másik adóalany részére, a biztosíték érvényesítéseként;

                                       vi.

                                       az engedményes részére történő tulajdonjog fenntartás átengedését és ezen jog engedményes általi gyakorlását követő termékértékesítés;

                                       vii.

                                       ingatlanvagyonnak a végrehajtás alá vont személy által kényszereladási eljárás keretében egy másik személy részére történő értékesítése.

                                 E pont alkalmazásában a tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy azon adóalanyt, aki olyan tevékenységeket vagy ügyleteket is végez, amelyek a 2. cikk szerint nem adóköteles termékértékesítések vagy szolgáltatásnyújtások, az első albekezdés szerinti termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás igénybevétele tekintetében adóalanynak kell tekinteni. A nem adóalany közjogi intézmények a v., vi. és vii. alpontban említettek szerint igénybe vett értékesítések vagy szolgáltatások tekintetében adóalanynak tekinthetők.
                           E pont alkalmazásában a tagállamok meghatározhatják a bekezdés hatálya alá tartozó termékeket és szolgáltatásokat, valamint az értékesítők, szolgáltatók vagy terméket beszerzők, szolgáltatást igénybevevők azon kategóriáit, amelyekre ezen intézkedések alkalmazhatók. Ezen intézkedés alkalmazását az M. mellékletben felsorolt egyes termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra is korlátozhatják.
                           A tagállamok valamennyi, az e pont rendelkezései alapján elfogadott nemzeti jogszabályaikról tájékoztatják a 29. cikkel összhangban létrehozott bizottságot.”

               8.

               Az irányelv szövege az I. melléklet szerinti M. melléklettel egészül ki.

         2. cikk
   Az ezen irányelv II. mellékletében felsorolt határozatok 2008. január 1-jétől hatályukat vesztik.
   3. cikk
   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.
   Legkésőbb 2008. január 1-jétől alkalmazzák azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek a 77/388/EGK irányelv új 11. cikke A. részének (7) bekezdése tekintetében az 1. cikk (3) bekezdésének, valamint a 17. cikk (4) bekezdése a) és b) pontjában a 28f. cikk 1. pontja szerinti szövegben a 77/388/EGK irányelv 21. cikke (1) bekezdésének f) pontjára való hivatkozás tekintetében az 1. cikk (4) bekezdésének.
   Amikor a tagállamok elfogadják az ezen irányelv szerinti rendelkezéseket, azok szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot, és azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. július 24-én.

            A Tanács részéről

            az elnök

         K. RAJAMÄKI

      (1)  2006. július 6-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL C 65., 2006.3.17., 103. o.

      (3)  HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2006/18/EK irányelvvel (HL L 51., 2006.2.22., 12. o.) módosított irányelv.

      I. MELLÉKLET

            „M. MELLÉKLET
            A 21. cikk (2) bekezdése c) pontjának iv. alpontjában említett termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások értékesítésének jegyzéke

                        a)

                        vas- és nem vashulladék, fémhulladék és törmelék, valamint használt anyagok értékesítése, ideértve a vas vagy nemvasfémek vagy azok ötvözeteinek feldolgozásából, gyártásából vagy olvasztásából származó félkész termékeket;

                        b)

                        vas és nemvasfém félkész termékek értékesítése, valamint meghatározott, ezek feldolgozásával összefüggő szolgáltatások;

                        c)

                        vasfémeket és nemvasfémeket tartalmazó maradványok és egyéb, anyagukban hasznosítható anyagok, valamint ezek ötvözeteinek, salakjának, hamujának, pernyéjének és fémeket tartalmazó ipari maradványainak vagy ezek ötvözeteinek értékesítése, valamint az ezekhez a termékekhez kapcsolódó válogatási, vágási, aprózási és préselési szolgáltatások;

                        d)

                        vashulladék és nemvasfémhulladék, hulladék, törmelék, forgács, valamint üvegcserepet, üveget, papírt, kartont, papírlemezt, rongyot, csontot, bőrt, műbőrt, pergament, nyersbőrt és irhát, ínt és ínhüvelyt, zsinórt, kötelet, fonatot, sodronykötelet, gumit és műanyagot tartalmazó használt és újrahasznosítható anyagok értékesítése, valamint az ezekhez kapcsolódó, feldolgozással összefüggő egyes szolgáltatások;

                        e)

                        az e mellékletben említett anyagok tisztítás, fényezés, válogatás, vágás, aprítás, préselés vagy tömbbe öntés formájában történő feldolgozását követő értékesítése;

                        f)

                        az alapanyagok megmunkálásából származó törmelék és hulladék értékesítése.”

      II. MELLÉKLET
      A 77/388/EGK irányelv 27. cikke szerinti, ezen irányelv által hatályon kívül helyezett határozatok jegyzéke

                  A Tanács 1984. április 15-én elfogadottnak tekintett határozata (1), amely engedélyezi az Egyesült Királyság részére, hogy a hatodik irányelvtől eltérő intézkedést alkalmazzon, amelynek célja, hogy egy különleges adókivetési rendszer bevezetése révén az adóalanyok körében megakadályozza az arany, aranyérmék és aranyhulladék értékesítésével összefüggő csalás és adókijátszás meghatározott formáit.

                  A Tanács 1987. április 11-én elfogadottnak tekintett határozata (2), amely engedélyezi az Egyesült Királyság részére, hogy a 77/388/EGK irányelv 11. cikkétől eltérő intézkedést alkalmazzon.

                  A Tanács 88/498/EGK határozata (3) a 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikke (1) bekezdésének a) pontjától eltérő intézkedés alkalmazásának a Holland Királyság részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanácsnak a 77/388/EGK irányelv 1977. május 17-i változatának 27. cikke (4) bekezdésében szereplő eljárás keretében 1997. február 18-án elfogadottnak tekintett határozata, amely engedélyezi a Francia Köztársaság részére, hogy a 77/388/EGK irányelv 2. és 10. cikkétől eltérő intézkedést alkalmazzon. E határozat a tagállamokhoz intézett kérelem 1996. december 18-i bejelentését követi.

                  A Tanács 98/23/EK határozata (4) a 77/388/EGK irányelv 28e. cikk (1) bekezdésétől eltérő intézkedés alkalmazása meghosszabbításának az Egyesült Királyság részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanács 2002/439/EK határozata (5) a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Németország részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanács 2002/880/EK határozata (6) a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Ausztria részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanács 2004/290/EK határozata (7) a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Németország részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanács 2004/736/EK határozata (8) a 77/388/EGK irányelv 11. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának az Egyesült Királyság részére történő engedélyezéséről.

                  A Tanács 2004/758/EK határozata (9) a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Ausztria részére történő engedélyezéséről.

         (1)  HL L 264., 1984.10.5., 27. o.

         (2)  HL L 132., 1987.5.21., 22. o.

         (3)  HL L 269., 1988.9.29., 54. o.

         (4)  HL L 8., 1998.1.14., 24. o. A legutóbb a 2003/909/EK határozattal (HL L 342., 2003.12.30., 49. o.) módosított határozat.

         (5)  HL L 151., 2002.6.11., 12. o.

         (6)  HL L 306., 2002.11.8., 24. o.

         (7)  HL L 94., 2004.3.31., 59. o.

         (8)  HL L 325., 2004.10.28., 58. o.

         (9)  HL L 336., 2004.11.12., 38. o.


title: A Tanács irányelve (1989. június 8.) az új településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés megelőzéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0369

Hivatalos Lap L 163 , 14/06/1989 o. 0032 - 0036 finn különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0061  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0061

		A Tanács irányelve(1989. június 8.)az új településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés megelőzéséről(89/369/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament állásfoglalására [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság állásfoglalására [3],mivel az Európai Közösség 1973-as [4], 1977-es [5], 1983-as [6] és 1987-es [7] környezetvédelmi cselekvési programja hangsúlyozza a légszennyezés megakadályozásának és csökkentésének jelentőségét;mivel az 1987 és 1992 közötti környezetvédelmi cselekvési programról szóló, 1987. október 19-i tanácsi állásfoglalás [8] kimondja, hogy a közösségi cselekvés többek között a közegészség és környezetvédelem magas szintjét biztosító előírások végrehajtására irányuljon;mivel a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv [9] kimondja, hogy a hulladékot az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül kell ártalmatlanítani; mivel ugyanezen irányelv e célból kilátásba helyezi, hogy minden olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amely hulladékot dolgoz fel, az illetékes hatóság engedélyével kell rendelkeznie, amelyben többek között megnevezik a végrehajtandó biztonsági intézkedéseket;mivel az ipari létesítmények által okozott légszennyezés elleni küzdelemről szóló, 1984. június 28-i 84/360/EGK tanács irányelve [10] az új ipari létesítmények, különösen pedig a hulladékégető művek működését előzetes engedélyhez köti; mivel ilyen engedélyt csak abban az esetben szabad kiadni, ha minden légszennyezést megakadályozó óvintézkedést megtettek, beleértve az elérhető legjobb technika alkalmazását, hacsak ezen intézkedések kivitelezése nem jár aránytalanul magas költségekkel;mivel a fent említett 84/360/EGK irányelv kilátásba helyezi, hogy szükség esetén a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúlag az aránytalanul magas költségekkel nem járó elérhető legjobb technika alapján, kibocsátási határértékeket és megfelelő mérési eljárásokat, illetve módszereket állapít meg;mivel a települési hulladék elégetése légszennyezést okozó, és ezáltal az emberi egészséget és a környezetet veszélyeztető anyagok kibocsátásával jár; mivel e légszennyezésnek bizonyos esetekben a határokon átterjedő hatása van;mivel rendelkezésre állnak azon eljárások, melyek segítségével a településihulladék-égető művekből származó bizonyos szennyezőanyag-kibocsátás csökkenthető; mivel ezek az új égetőművekben ésszerű gazdasági feltételek mellett alkalmazhatók; mivel ezek az eljárások lehetővé teszik, hogy az égési gázokban előforduló káros anyagok mennyiségét a megállapított határérték alatt tartsák;mivel amilyen hamar csak lehet, közösségi határértékeket kell megállapítani a dioxinokra és a furánokra;mivel minden tagállam rendelkezik törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel a helyhez kötött létesítmények által okozott légszennyezés leküzdésére; mivel egyes tagállamokban ezen felül a településihulladék-égető művekre léteznek külön előírások;mivel a kibocsátási határértékek megállapításával és az egyéb előírásokkal, amelyek a légszennyezés megakadályozására irányulnak, a Közösség hozzájárul ahhoz, hogy a tagállamoknak a településihulladék-égető művek által okozott légszennyezés elleni küzdelme hatékonyabbá váljon;mivel a környezetvédelem hatékonyságának biztosítása érdekében az új településihulladék-égető művek engedélyezésére követelményeket és feltételeket kell megállapítani; mivel ezeknek a követelményeknek magukban kell foglalniuk azt a kötelezettséget, hogy ne csak bizonyos szennyezőanyagok kibocsátási határértékét, hanem a megfelelő égetési feltételeket is betartsák, figyelembe véve a berendezések műszaki méretezését és az üzemeltetési feltételeket;mivel az égetőművek számára megfelelő mérési módszereket és ellenőrzési eljárásokat kell megállapítani; mivel a nyilvánosságot tájékoztatni kell az érvényes követelményekről és az elért eredményekről;mivel a kibocsátási határértékek megállapítása mellett kívánatos, hogy a megelőző intézkedések részeként, melyek a Közösségen belül – különös tekintettel a hulladék-ártalmatlanításra – a környezetszennyezés elleni küzdelmet szolgálják, állandó jelleggel támogassák a tiszta technológiák alkalmazására vonatkozó ismeretek fejlesztését és terjesztését;mivel a Szerződés 130t. cikkével összhangban az ilyenfajta közösségi előírások engedélyezése nem akadályozza meg az egyes tagállamokat abban, hogy megtartsák a szigorított környezetvédelmi intézkedéseiket, illetve hogy ilyen intézkedéseket hozzanak, ha ezek az intézkedések összeegyeztethetőek a Szerződéssel;ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:1. "Levegőszennyezés": anyagok vagy energia ember általi közvetlen vagy közvetett módon való levegőbe juttatása, ami olyan káros hatásokkal jár, mint az emberi egészség veszélyeztetése, a biológiai erőforrások és az ökoszisztémák, továbbá az anyagi javak károsodása, a természeti környezet rekreációs értékének, vagy egyéb rendeltetésszerű módon való használatának a korlátozása.2. "Kibocsátási határérték": az égetőművek által kibocsátott anyagokban jelenlevő szennyező anyag tartalom és/vagy tömeg, amelyet meghatározott időtartam alatt nem szabad túllépni.3. "Települési hulladék": háztartási, valamint irodai, üzemi és egyéb olyan hulladék, amelyet a tulajdonságánál vagy az összetételénél fogva a háztartási hulladékhoz sorolható.4. "Településihulladék-égető művek": olyan műszaki létesítmények, amelyek a települési hulladék égetéssel történő kezelését szolgálják – az égetés során felszabaduló hő hasznosításával vagy anélkül, kivéve azokat a létesítményeket, amelyekben a szárazföldön vagy a tengeren szennyvíziszapot, vegyi, mérgező vagy veszélyes hulladékot, kórházakból származó egészségügyi hulladékot vagy egyéb különleges hulladékot égetnek el, még akkor is, ha ezek az égetőművek települési hulladékot is égetnek.A meghatározás magában foglalja az egész létesítményt és az üzemi területet a tényleges tüzelőberendezéssel, és annak a hulladék, a tüzelőanyagok és a levegő odavezetésére szolgáló berendezéseivel, továbbá az égési folyamatok ellenőrzésére szolgáló berendezésekkel és felszerelésekkel együtt, amelyek az égési körülményeket folyamatosan mérik és felügyelik.5. "Új településihulladék-égető mű": településihulladék-égető berendezés, melynek üzemeltetését a 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott időponttól számítva engedélyezik.6. "Az égetőmű névleges teljesítménye": a berendezést képező kemencék – a gyártó által tervezett és az üzemeltető által igazolt – égetési teljesítményének az összege, az óránként elégethető hulladék mennyiségében kifejezve, ahol különösen figyelembe kell venni a hulladék fűtőértékét.2. cikkA 84/360/EGK irányelv 4. cikkének sérelme nélkül a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy biztosítsák, hogy az előzetes engedély, amely engedély a 84/360/EGK irányelv 3. cikke és a 75/442/EGK irányelv 8. cikke alapján feltétele az új hulladékégető művek üzemeltetésének, előírja az ezen irányelv 3-10. cikkében megállapított feltételeket.3. cikk(1) Új településihulladék-égető művek számára az alábbi kibocsátási határértékek érvényesek, amelyeket a következő körülményekre kell vonatkoztatni:Hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2 és száraz gáz:Kibocsátási határértékek mg/Nm3 – ben az égetőmű névleges teljesítménye függvényébenKáros anyag | kevesebb mint 1t/h | 1 t/h vagy több mint 1t/h, de kevesebb mint 3t/h | 3 t/h és több mint 3t/h |Összes por | 200 | 100 | 30 |Nehézfémek | | | |– Pd + Cr + Cu + Mn | – | 5 | 5 |– Ni + As | – | 1 | 1 |– Cd + Hg | – | 0,2 | 0,2 |Sósav (HCl) | 250 | 100 | 50 |Fluorsav (HF) | – | 4 | 2 |Kén-dioxid (SO2) | – | 300 | 300 |(2) Az 1 t/h-nál kisebb teljesítményű berendezések esetén a kibocsátási határérték 17 %-os oxigéntartalomra vonatkozhat. Ebben az esetben a koncentrációértékek nem haladhatják meg az (1) bekezdés 2,5-del osztott értékét.(3) Az (1) bekezdéstől való eltéréssel valamely tagállam illetékes hatóságai engedélyezhetik az 1 t/h-nál kisebb teljesítményű berendezések üzemeltetését abban az esetben, ha a különleges helyi adottságok ezt megkívánják, amennyiben az összes porkibocsátásra vonatkozó 500 mg/Nm3 – es határértéket, és a 84/360/EGK irányelv valamennyi feltételét betartják. Az érintett tagállam tájékoztatja a Bizottságot ezekről az esetekről, melyek a Bizottsággal való megbeszélés tárgyát képezik. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.(4) Az eljárni jogosult hatóságok az (1) bekezdésben nem szereplő szennyezőanyagokra nézve akkor szabnak meg kibocsátási határértékeket, ha azt az elégetendő hulladékok összetétele és az égetőmű adatai alapján indokoltnak tartják. Az ilyen kibocsátási határértékek megszabásakor a hatóság figyelembe veszi az említett káros anyagok egészségre és környezetre gyakorolt esetleges káros hatását, és az aránytalanul magas költséggel nem járó elérhető legjobb technikát. Amíg közösségi irányelv ezzel a meghatározott kérdéssel kapcsolatban nem lép hatályba, az illetékes hatóság főleg dioxinokra és furánokra vonatkozó kibocsátási határértéket szabhat meg.4. cikk(1) Az új településihulladék-égető műveket úgy kell tervezni, kivitelezni és üzemeltetni, hogy a hulladék elégetésénél keletkező gázok az égési levegő utolsó ellenőrzött és homogén formában történő adagolása után még a legkedvezőtlenebb körülmények között is legalább két másodperc időtartamig legalább 6 %-os oxigéntartalom mellett legalább 850 oC hőmérsékletet érjenek el.(2) Új településihulladék-égető művek üzemeltetése során az alábbi feltételeket kell betartani:a) az égési gázokban jelenlevő szén-monoxid (CO) tartalom nem haladhatja meg a 100 mg/Nm3 értéket;b) az égési gázokban jelenlevő szerves vegyületek tartalma (összes széntartalomban kifejezve) nem haladhatja meg a 20 mg/Nm3 értéket.Az a) és b) pontban leírt határértékeket a következő körülményekre kell vonatkoztatni: hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2, száraz gáz.(3) Az (1) bekezdésben megállapítottaktól eltérő feltételek akkor engedhetők meg, ha az égetőkemencékhez kapcsolódóan vagy a berendezésben az égési gázok kezelésére megfelelő műszaki eljárásokat alkalmaznak, és amennyiben az illetékes hatóságok megbizonyosodtak arról, hogy ezeknek az eljárásoknak az alkalmazása esetén a poliklórozott-dibenzodioxinok (PCDD) és a poliklórozott-dibenzofuránok (PCDF) kibocsátási értékei összehasonlíthatóak azokkal az értékekkel, amelyeket e cikk (1) bekezdésben leírt műszaki feltételek mellett elérnek.Az e bekezdés értelmében hozott határozatokat és az ellenőrzések eredményét a tagállamok által az e célra kijelölt illetékes hivatalok közlik a Bizottsággal.(4) Új településihulladék-égető műveket úgy kell tervezni, kivitelezni és üzemeltetni, hogy megakadályozzák az olyan – levegőbe történő – kibocsátásokat, amelyek a földfelszínen jelentős légszennyezéshez vezetnek. Különösen fontos, hogy a távozó gázokat kéményen keresztül, ellenőrzött módon vezessék el.Az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy a kémény magasságát úgy alakítsák ki, hogy így az egészség és a környezet ne károsodjon.5. cikk(1) A hőmérsékletre és az oxigéntartalomra a 4. cikkben meghatározott értékek alsó határértéket jelentenek, amelyeket a létesítmény üzemeltetése során állandóan be kell tartani.(2) A szén-monoxid (CO) koncentrációjának a 4. cikk (2) bekezdésének a) pontjában megszabott értéke az óraátlag határértékét jelenti az összes létesítményre vonatkozóan. Ezen felül az 1 t/h vagy annál nagyobb névleges kapacitású létesítmények esetén ennek az értéknek minden 24 órán belül elvégzett mérése legalább 90 %-ában 150 mg/Nm3 alattinak kell lennie. Ezen átlagértékek a kiszámításához csak a létesítmény tényleges üzemóráit kell figyelembe venni, beleértve a kemencék indulási és leállási szakaszait.(3) Az egyéb anyagokra, melyekre a 6. cikk alapján folyamatos méréseket írnak elő, a következő vonatkozik:a) Ezen anyagok egyetlen – 7 napos mozgóátlagban képzett – koncentrációs értéke sem haladhatja meg a mindenkori határértéket;b) Ezen anyagok egyetlen – napi átlagban képzett – koncentrációs értéke sem haladhatja meg több mint 30 %-kal a mindenkori határértéket.A fent említett átlagértékek kiszámításához csak a berendezés tényleges üzemeltetési idejét veszik figyelembe, beleértve a kemencék indulási és leállási szakaszait.(4) Abban az esetben, ha csak időszakos méréseket írnak elő, a kibocsátási határértékek akkor tekintendők betartottnak, ha minden egyes mérési sorozat eredménye, melyeket az illetékes hatóságok a 6. cikk (3), (4) és (5) bekezdése alapján megállapított előírásoknak megfelelően határoztak és állapítottak meg, alatta marad a kibocsátási határértékeknek.6. cikk(1) Új településihulladék-égető művekben a következő méréseket végzik el:a) az égési gázokban jelenlevő bizonyos anyagok koncentrációjának mérése:i. Legalább 1 t/h névleges teljesítményű létesítmény esetén a porrészecskék összkoncentrációját, továbbá a CO, az oxigén és a HCl koncentrációját folyamatosan kell mérni és feljegyezni;ii. Az alábbiak mérését időszakosan végzik:- a legalább 1 t/h névleges teljesítményű berendezések esetén a 3. cikk (1) bekezdésében említett nehézfémek, a HF és a SO2 koncentrációja,- a kevesebb, mint 1 t/h névleges teljesítményű berendezések esetén a porrészecskék összes koncentrációja, továbbá a CO-, az oxigén- és a HCl-koncentráció,- a szerves vegyületek koncentrációja (összes széntartalomban kifejezve) általában;b) az üzemi jellemzők mérése:i. A gázok hőmérsékletét abban a tartományban, amelyben a 4. cikk (1) bekezdésében megállapított körülmények uralkodnak, továbbá az égési gázok vízgőztartalmát folyamatosan mérik és feljegyzik. Nem szükséges a vízgőztartalom folyamatos mérése, amennyiben az égési gázt a kibocsátott anyagok elemzése előtt szárítják;ii. Az égési gázok tartózkodási idejét, a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott alsó hőmérsékleti határon (850 oC-on), legalább egyszer az égetőmű üzembe helyezésekor az üzemeltetéséhez elfogadott legkedvezőtlenebb körülmények között a megfelelő módon ellenőrzik.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott mérések eredményeit az alábbi körülményekre kell vonatkoztatni:hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2, száraz gáz.Amennyiben viszont a 3. cikk (2) bekezdését alkalmazzák, úgy a következő körülményekre kell vonatkoztani:hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 17 % oxigén, száraz gáz.(3) A mérési eredményeket olyan formában rögzítik, dolgozzák fel és ábrázolják, hogy azokat az illetékes hatóságok, az előírt feltételek betartására általuk meghatározott eljárásoknak megfelelően ellenőrizni tudják.(4) A mintavételi és mérési eljárást, amely az (1) bekezdésben megállapított kötelezettség betartását biztosítja, valamint a mintavételi vagy mérési pontok elrendezését az illetékes hatóság előzetesen engedélyezi.(5) Időszakos mérés esetén az illetékes hatóság megfelelő mérési programot dolgoz ki, hogy biztosítsa az említett anyagok normális kibocsátási értékét reprezentáló eredményt.A kapott eredménynek az érvényes határértékek betartásának ellenőrzését figyelembe véve szignifikánsnak kell lennie.7. cikkAz új településihulladék-égető műveket támasztó égőkkel kell felszerelni. Ezek az égők automatikusan működésbe lépnek, amint a füstgázok hőmérséklete 850 oC alá süllyed. Ezeket a támasztó égőket a létesítmény indulási és leállási szakaszában is bekapcsolják, hogy ily módon biztosítsák azt, hogy e folyamatok alatt és a hulladékoknak az égéstérben való tartózkodása során az előbb említett minimális hőmérséklet fennáljon.8. cikk(1) Ha a mérésekből kiderül, hogy az ezen irányelvben megállapított határértékeket túllépik, akkor az illetékes hatóságot erről azonnal értesítik. A hatóság ügyel arra, hogy az illető létesítmény üzemeltetője a létesítményt csak a kibocsátási normák betartásával üzemelteti tovább, továbbá megteszi a szükséges lépéseket a létesítmény átalakítására vagy leállítására.(2) Az illetékes hatóság megállapítja, hogy a tisztítóberendezések műszakilag elkerülhetetlen működéskiesése esetén milyen időtartamra haladhatja meg a kibocsátott anyagokban levő szennyezőanyag-koncentráció – amely koncentrációt ezen berendezéseknek mérsékelniük kellene – az előirányzott határértékeket. Az üzemeltetőnek működéskiesés esetén amilyen gyorsan csak lehetséges, a normális üzemi körülmények helyreállításáig csökkentenie kell, vagy le kell állítania az üzemeltetést. Ez az időtartam a létesítmény folyamatos üzemeltetése esetén legfeljebb 8 órát tehet ki, és ilyen üzemeltetésnél az egész évre vonatkoztatva nem érheti el a 96 órát.A kibocsátott anyagokban jelenlevő porrészecskék koncentrációja az 1. albekezdésben említett időszakok alatt semmi esetre sem haladhatja meg a 600 mg/Nm3 értéket, és minden további feltételt, leginkább az elégetésre vonatkozó feltételeket, be kell tartani.9. cikkA 84/360/EGK irányelv 9. cikkében előírt adatokat és az 5. illetve 6. cikk szerinti ellenőrzés eredményét – megfelelő eljárást követve, és az illetékes hatóságok által megszabott formában – az üzleti titokról szóló előírások betartása mellett nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszik.10. cikkAbban az esetben, ha az ezen irányelvben szereplő előírások betartása túl magas költséggel járna, vagy ha ezek az előírások a szóban forgó létesítmény adatainak ismeretében műszakilag nem kivitelezhetőek, a tagállamok ezen irányelv bizonyos előírásaitól való eltéréssel engedélyezhetnek olyan létesítményeket, amelyeket speciálisan hulladékokból származó tüzelőanyagok (azaz olyan tüzelőanyagok, amelyeket bonyolult mechanikai eljárásokkal, melyeket az ilyen hulladékok hasznosítási potenciáljának legnagyobb kiaknázására dolgoztak ki, a lakossági hulladék éghető részéből állítanak elő, és a hamutartalmuk 15 %-nál nem magasabb azelőtt, hogy az égési tulajdonságok fokozására egyéb anyagokat kevernek hozzájuk) elégetésére létesítettek, azzal a feltétellel, hogy:- ezekben a létesítményekben a fent meghatározott hulladékokon kívül egyéb anyagot nem égetnek (kivéve az indulási szakasz folyamataihoz szükséges pót-tüzelőanyagokat),- a 84/360/EGK irányelv előírásait betartják.11. cikk(1) A 84/360/EGK irányelv 11. cikkében előirányzott felügyelet keretében, továbbá ugyanennek az irányelvnek a 4. cikkének megfelelő feltételek alapján a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, melyek biztosítják, hogy az illetékes hatóságok ellenőrizzék az ezen irányelv alapján érvényes, az új égetőművekre vonatkozó előírások betartását.(2) Ennek az irányelvnek az előírásai semmilyen formában sem korlátozzák a tagállamoknak azt a kötelezettségét, hogy szükség estén a 84/360/EGK irányelv 12. cikke szerint a feltételeket, melyeknek az égetőműveknek az engedélyezés értelmében meg kell felelni, módosítsák.12. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1990. december 1-jéig megfeleljenek. A Bizottságot erről haladéktalanul tájékoztatják.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1989. június 8-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. L. Saenz Cosculluela[1] HL C 75., 1988.3.23., 4. o.[2] HL C 69., 1989.3.20., 219. o.[3] HL C 318., 1988.12.12., 3. o.[4] HL C 112., 1973.12.20., 1. o.[5] HL C 139., 1977.6.13., 1. o.[6] HL C 46., 1983.2.17., 1. o.[7] HL C 328., 1987.12.7., 1. o.[8] HL C 328., 1987.12.7., 1. o.[9] HL L 194., 1975.7.25., 39. o.[10] HL L 188., 1984.7.16., 20. o--------------------------------------------------


title: A Tanács 2001/112/EK irányelve (2001. december 20.) a gyümölcslevekről és egyes hasonló, emberi fogyasztásra szánt termékekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0112

Hivatalos Lap L 010 , 12/01/2002 o. 0058 - 0066

		A Tanács 2001/112/EK irányelve(2001. december 20.)a gyümölcslevekről és egyes hasonló, emberi fogyasztásra szánt termékekrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel:(1) Szükség van egyes élelmiszerekkel foglalkozó vertikális irányelvek egyszerűsítésére abból a célból, hogy az azokban meghatározott termékek esetében csupán a lényeges követelmények teljesítését vegyék figyelembe a termékek belső piacon történő szabad mozgása érdekében és az Európai Tanács 1993. december 10–11-i brüsszeli döntései által megerősített, az Európai Tanács 1992. december 11–12-i edinburghi döntéseivel összhangban.(2) A gyümölcslevekről és egyes hasonló termékekről szóló, 1993. szeptember 21-i 93/77/EGK tanácsi irányelv [4] célja az volt, hogy kodifikálja az ugyanilyen témájú 75/726/EGK irányelvet [5].(3) A 75/726/EGK és 93/77/EGK irányelv létrehozását az a tény igazolta, hogy az emberi fogyasztásra szánt gyümölcslevekre és a nektárokra vonatkozó nemzeti jogszabályok között fennálló különbségek olyan körülményeket teremtenek, amelyek a fogyasztókat nagy valószínűséggel félrevezetik, tisztességtelen versenyfeltételeket teremthetnek, és így közvetlen hatással vannak a közös piac létrehozására és működésére.(4) Az említett irányelvek ennek következtében közös szabályokat állapítottak meg, amelyek – az érintett termékek a Közösség területén történő szabad mozgásának biztosítása érdekében – meghatározzák e termékek összetételét, a fenntartott megnevezések alkalmazását, a gyártás jellemzőit, valamint a címkézéssel kapcsolatos követelményeket.(5) Az átláthatóság érdekében a 93/77/EGK irányelvet át kell dolgozni, hogy a gyümölcslevekre és bizonyos hasonló termékekre vonatkozó gyártási és forgalomba hozatali szabályok hozzáférhetőbbé váljanak.(6) A 93/77/EGK irányelvet összhangba kell hozni az élelmiszerekre vonatkozó egyéb általános közösségi jogszabályokkal, különösen azokkal, amelyek a címkézésre, a színezőanyagokra, az édesítőszerekre, valamint az egyéb engedélyezett adalékanyagokra vonatkoznak.(7) Az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet [6] és különösen annak 7. cikke (2) és (5) bekezdését – bizonyos feltételek mellett – alkalmazni kell. A címkén egyértelműen fel kell tüntetni, ha egy termék gyümölcslé és sűrítményből származó gyümölcslé keveréke, gyümölcsnektárok esetében pedig azt, hogy részben vagy egészben sűrítményből készültek -e. A címkén az összetevők felsorolásának tartalmaznia kell a felhasznált gyümölcslevek és a sűrítményekből származó gyümölcslevek nevét.(8) Az élelmiszerek tápértékjelöléséről szóló, 1990. szeptember 24-i 90/496/EK tanácsi irányelvre [7] is tekintettel, bizonyos tagállamokban megengedett az ezen irányelvben meghatározott termékekhez történő vitaminok hozzáadása. Nincs tervben azonban e lehetőség az egész Közösségre történő kiterjesztése. Ezért a tagállamoknak jogában áll megtiltani vagy engedélyezni – a gyártási folyamat részeként történő – vitaminok, illetve ásványi anyagok hozzáadását. A termékek szabad áramlásának elvét a Közösség területén azonban minden körülmények között tiszteletben kell tartani a Szerződésben meghatározott szabályokkal és elvekkel összhangban.(9) A Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elvével összhangban az érintett termékekre vonatkozó egységes meghatározások és jogszabályok megállapítására vonatkozó célkitűzések, valamint a rendelkezések az általános közösségi jogszabályokkal történő összehangolása nem érhető el megfelelően a tagállamokon belül és ezért – ezen irányelv természetéből következően – ez közösségi szinten jobban megvalósítható. Ez az irányelv nem lép túl az említett célkitűzés eléréséhez feltétlenül szükséges mértéken.(10) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [8] összhangban kell elfogadni.(11) Az új korlátok létrehozásának elkerülése érdekében a tagállamoknak tartózkodniuk kell az ezen irányelv által meg nem határozott, az érintett termékekre vonatkozó nemzeti jogszabályok elfogadásától,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv az I. mellékletben felsorolt termékekre vonatkozik.2. cikkA tagállamok – a 90/496/EGK irányelvre tekintettel – engedélyezhetik vitaminok és ásványi anyagok hozzáadását az irányelv I. melléklete I. részében meghatározott termékekhez.3. cikkA 2000/13/EK irányelv az I. mellékletben meghatározott termékekre vonatkozik, az alábbi feltételekre tekintettel:1. a) Az I. mellékletben felsorolt terméknevek csak az ott említett termékekre vonatkoznak, és – a b) pont sérelme nélkül – azon termékek kereskedelemben használt megjelölésére szolgálnak.b) Az a) pontban említett terméknevek helyettesítésére a különleges elnevezések felsorolását a III. melléklet tartalmazza. Ezeket az elnevezéseket a III. mellékletben meghatározott feltételek mellett, az ott meghatározott nyelven lehet alkalmazni.2. Amennyiben a termék egyetlen gyümölcsféléből készül, ennek nevét a "gyümölcs" szó helyett kell alkalmazni.3. A két vagy több gyümölcsből készült termékek esetében – az I. melléklet II.1. pontjában meghatározott feltételekkel használt citromlé kivételével – a termékek nevét ki kell egészíteni a felhasznált gyümölcsfélék felsorolásával, a felhasznált gyümölcslé vagy gyümölcspüré mennyiségének csökkenő sorrendjében. A három vagy annál több gyümölcsféléből előállított termékek esetében azonban a gyümölcsfélék nevét a "többféle gyümölcs" vagy hasonló megfogalmazás, illetve a felhasznált gyümölcsfélék száma is helyettesítheti.4. A cukor hozzáadásával édesített gyümölcslevek esetében a termék kereskedelmi megnevezésében szerepelnie kell az "édesített" vagy "hozzáadott cukrot tartalmaz" kifejezésnek, amelyet a hozzáadott cukor legnagyobb mennyiségének a feltüntetése követ, szárazanyagként kiszámítva és gramm/literben kifejezve.5. Az I. mellékletben meghatározott termékek eredeti állapotukban történő helyreállítása – az e művelethez feltétlenül szükséges anyagok segítségével – nem jelenti az e célra használt összetevők feltüntetésének a kötelezettségét.A gyümölcsléhez – a II. mellékletben meghatározottak szerint – a gyümölcspép vagy a gyümölcsrostok hozzáadását is fel kell tüntetni a címkén.6. A gyümölcslé és a sűrítményből készült gyümölcslé keverékéből, továbbá az egy vagy részben egy vagy több sűrített termékből készült nektár esetében a címkén – a 2000/13/EK irányelv 7. cikke (2) és (5) bekezdésének sérelme nélkül – fel kell tüntetni a "sűrítményből készült", illetve a "részben sűrítményből készült" szavakat attól függően, hogy melyik vonatkozik az adott termékre. Ezt a megjegyzést a termék nevéhez közel kell elhelyezni, a háttértől élénken elütő módon és jól látható betűkkel.7. Gyümölcsnektárok esetében a címkén jelezni kell a gyümölcslé, a gyümölcspüré vagy ezen összetevők bármely keverékének a minimális tartalmát, a "gyümölcstartalom minimum … %" megjegyzés elhelyezésével. Ezt az információt ugyanabban a látómezőben kell elhelyezni, mint ahol a termék neve található.4. cikkA nem a végfelhasználónak történő szállításra szánt, az I. melléklet I.2. pontjában említett sűrített gyümölcslevek címkéjének megjegyzést kell tartalmaznia a hozzáadott cukor és a hozzáadott citromlé, illetve a savasítóanyag – a színezéken és édesítőszereken kívüli egyéb élelmiszeradalékokról szóló, 1995. február 20-i 95/2/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [9] értelmében – megengedett használatára és mennyiségére vonatkozóan. Ezt a megjegyzést a csomagoláson, a csomagoláshoz csatolt címkén, illetve a kísérő dokumentumokon is fel kell tüntetni.5. cikkAz I. mellékletben szereplő termékekre vonatkozóan a tagállamok nem fogadnak el az ezen irányelv által meg nem határozott nemzeti jogszabályokat.6. cikkAz emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelv [10] sérelme nélkül az I. melléklet I. részében meghatározott termékek gyártására csak a II. mellékletben foglaltaknak megfelelő nyersanyagok és az I. melléklet II. részében felsorolt kezelések és anyagok alkalmazhatók. Ezen kívül a gyümölcsnektároknak meg kell felelniük a IV. melléklet rendelkezéseinek.7. cikkAz ezen irányelv végrehajtásához szükséges, az alábbiakban említett kérdésekkel kapcsolatos intézkedéseket a 8. cikk (2) bekezdésében szereplő szabályozási eljárással összhangban kell elfogadni:- ezen irányelv élelmiszerekre vonatkozó általános közösségi jogszabályokkal történő összhangba hozását,- a műszaki haladáshoz történő igazodást.8. cikk(1) A Bizottságot a 69/414/EGK határozat 1. cikkével létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.(3) A bizottság eljárási szabályzatot fogad el.9. cikkA 93/77/EGK irányelv 2003. július 12-én hatályát veszti.A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.10. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2003. július 12. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Az intézkedéseket úgy alkalmazzák, hogy- 2003. július 12-i hatállyal engedélyezzék az I. mellékletben meghatározott termékek forgalomba hozatalát, amennyiben azok megfelelnek az ezen irányelvben foglalt meghatározásoknak és szabályoknak,- 2004. július 12-i hatállyal megtiltsák mindazon termékek forgalomba hozatalát, amelyek nem felelnek meg az ezen irányelvben foglaltaknak.Azon termékek forgalmazása azonban, amelyek nem felelnek meg az ezen irányelvben foglaltaknak, de amelyeket 2004. július 12-e előtt a 93/77/EGK irányelvnek megfelelően címkéztek, a készletek kimerüléséig folytatható.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.11. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. december 20-án.a Tanács részérőlaz elnökC. Picqué[1] HL C 231., 1996.8.9., 14. o.[2] HL C 279., 1999.10.1., 92. o.[3] HL C 56, 1997.2.24., 20. o.[4] HL L 244., 1993.9.30., 23. o. A legutóbb az 1994-es csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[5] HL L 311., 1975.12.1., 40. o.[6] HL L 109., 2000.5.6., 29. o.[7] HL L 276., 1990.10.6., 40. o.[8] HL L 184., 1999.7.7., 23. o.[9] HL L 61., 1995.3.18., 1. o. A legutóbb a 98/72/EK irányelvvel (HL L 295., 1998.11.4., 18. o.) módosított irányelv.[10] HL L 40., 1989.2.11., 27. o. A legutóbb 94/34/EK irányelvvel (HL L 237., 1994.9.10., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETMEGNEVEZÉSEK, MEGHATÁROZÁSOK ÉS A TERMÉKEK JELLEMZŐII. MEGHATÁROZÁSOK1. a) GyümölcsléErjeszthető, de nem erjedt termék, amelyet egészséges és érett, friss vagy hűtéssel tartósított, egy vagy több gyümölcsfajta összekeverésével állítottak elő, és amelynek jellegzetes színe, aromája és íze az előállításához felhasznált gyümölcsnek a levére jellemző. A feldolgozás során a léből kivont aromát, a gyümölcspépet és a rostokat a későbbiekben vissza lehet adagolni ugyanahhoz a léhez.A citrusfélék esetében a gyümölcslének endokarpiumból kell származnia. A zöldcitrom (lime) levét azonban egész gyümölcs felhasználásával is lehet nyerni a jó gyártási gyakorlat révén; ez lehetővé teszi, hogy a gyümölcs külső részét alkotó anyagok arányát a lehető legkisebbre csökkentsék.b) Koncentrátumból előállított gyümölcsléA sűrített gyümölcsléből a besűrítés során kivont víz pótlásával, illetve a szóban forgó gyümölcsléből vagy azonos típusú más gyümölcsléből kivont, de a feldolgozási folyamat során visszapótolt aroma, illetve adott esetben a gyümölcspép és a rostok visszapótlásával nyert termék. A hozzáadott víznek megfelelő tulajdonságokkal kell rendelkeznie, különösen vegyi, mikrobiológiai és érzékszervi szempontból ahhoz, hogy a gyümölcslé alapvető minőségi tulajdonságait biztosítsa.Az így nyert terméknek legalább olyan érzékszervi és analitikai jellemzőkkel kell rendelkeznie, amelyek egy átlagos, hasonló gyümölcsből – az a) pont értelmében – nyert gyümölcslevet jellemeznek.2. Sűrített gyümölcsléEgy vagy többféle gyümölcsléből, a víztartalom meghatározott részének fizikai úton történő kivonása útján nyert termék. Ha a terméket közvetlen fogyasztásra szánják, a vízelvonás mértékének legalább 50 %-osnak kell lennie.3. Dehidratált gyümölcslé/gyümölcsléporEgy vagy többféle gyümölcsléből a víztartalom fizikai úton történő, gyakorlatilag teljes eltávolítása útján nyert termék.4. Gyümölcsnektára) Az 1., 2. vagy 3. pontban meghatározott termékekhez, gyümölcspüréhez, illetve e termékek keverékéhez víz és cukor és/vagy méz hozzáadása útján előállított erjeszthető, de nem erjesztett termék, amely megfelel a IV. mellékletben meghatározott követelményeknek.A cukor és a méz hozzáadása legfeljebb a késztermék teljes súlyának 20 %-áig engedhető meg.Ha a gyümölcsnektárt hozzáadott cukor nélkül vagy alacsony energiatartalommal készítik, a cukrot részben vagy egészben édesítőszerekkel is lehet helyettesíteni az élelmiszerekben felhasználható édesítőszerekről szóló, 1994. június 30-i 94/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] összhangban.b) Az a) ponttól eltérően, a IV. melléklet II. és III. részében felsorolt gyümölcsfélék, továbbá a sárgabarack cukor, méz és/vagy egyéb édesítőszer alkalmazása nélkül is felhasználható nektár készítésére.II. ENGEDÉLYEZETT ÖSSZETEVŐK, KEZELÉSI MÓDOK ÉS ANYAGOK1. Engedélyezett összetevők- A 2. cikk értelmében – a 90/496/EGK irányelv rendelkezéseire tekintettel – az I. részben meghatározott termékek esetében engedélyezni lehet a vitaminok és az ásványi anyagok hozzáadását.- Az I.1.a) pontban meghatározott gyümölcsléhez azt az aromát, gyümölcspépet, illetve rostot kell visszaadagolni, amelyet a feldolgozás során kivontak belőle, amíg az I.1.b) pontban meghatározott gyümölcsléhez azonos fajta, de más gyümölcsléből kivont anyagok is visszaadhatók.Borkősav is visszaadható, de kizárólag a szőlőlé esetében.- Az I.1., I.2. és I.3. pontban meghatározott termékekhez – a körtelé és a szőlőlé kivételével – cukor hozzáadása engedélyezett:- a savas íz szabályozása érdekében a hozzáadott cukor mennyisége szárazanyag-tartalomban kifejezve nem lehet több, mint 15 gramm/liter,- az édesítési céllal hozzáadott cukor mennyisége szárazanyag-tartalomban kifejezve nem lehet több, mint 150 gramm/liter,feltéve hogy – mind a savas íz szabályozása, mind az édesítés érdekében – a hozzáadott cukor mennyisége összesen nem haladja meg a 150 gramm/litert,- az I.1., I.2., I.3., és I.4. pontban meghatározott termékekhez – a savas íz szabályozása érdekében – literenként legfeljebb 3 gramm, vízmentes citromsavban kifejezett citromlé és/vagy sűrített citromlé hozzáadása engedélyezett,- a szén-dioxid, mint összetevő engedélyezett.Ugyanazon gyümölcsléhez tilos cukor és citromlé együttes hozzáadása akár sűrített formában, akár nem, illetve savanyító szer hozzáadása a 95/2/EK irányelv által megengedett formában.2. Engedélyezett eljárások és anyagok- mechanikai kivonási eljárások,- a megszokott fizikai eljárások, beleértve a gyümölcs ehető részéből – a szőlő kivételével – történő "in line" vízkivonást (diffúzió) sűrített gyümölcslé előállítása céljából, feltéve hogy az így nyert koncentrált gyümölcslé megfelel az I.1. pontban szereplő követelményeknek. Bizonyos eljárások és kezelések alkalmazása – a 8. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárásokkal összhangban – korlátozható vagy megtiltható,- szőlőlé esetén, ha a szőlőszemeket kén-dioxiddal kénezték, engedélyezett a fizikai úton történő kéntelenítés, feltéve hogy a végtermékben jelen lévő SO2 teljes mennyisége nem haladja meg a 10 mg/liter mennyiséget,- pektinbontó enzimek,- fehérjebontó enzimek,- keményítőbontó enzimek,- étkezési zselatin,- csersavak,- bentonit,- szilikon aerogél,- faszén,- kémiailag inaktív szűrési segédanyagok és kicsapásra használt szerek (például perlit, mosott kovaföld, cellulóz, oldhatatlan műgyanta, polivinil-polypyrrolidon, polisztirol), amennyiben megfelelnek az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról szóló irányelveknek,- kémiailag inaktív adszorpciós segédanyagok, amennyiben megfelelnek az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról szóló irányelveknek, és amelyeket a citrusfélék levében a limonoid- és naringintartalom csökkentésére használnak anélkül, hogy lényegesen érintenék a limonoidglükozid-, a sav-, a cukor- (beleértve az oligoszacharidokat is) vagy az ásványianyag-tartalmat.[1] HL L 237., 1994.9.10., 3. o. A legutóbb a 96/83/EK irányelvvel (HL L 48., 1996.2.19., 16. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA NYERSANYAGOK MEGHATÁROZÁSAIE rendelet értelmében az alábbi meghatározásokat kell alkalmazni:1. GyümölcsMinden gyümölcs. E rendelet értelmében a paradicsom nem tekintendő gyümölcsnek.2. GyümölcspüréEgész vagy hámozott gyümölcs ehető részéből szitán átnyomott, a lé eltávolítása nélkül nyert erjeszthető, de nem erjesztett termék.3. Sűrített gyümölcspüréA gyümölcspüréből a víztartalom meghatározott részének fizikai úton történő kivonása útján nyert termék.4. Cukrok:a) gyümölcsnektárok készítésénél:- az emberi fogyasztásra szánt bizonyos cukrokról szóló, 2001. december 20-i 2001/111/EK tanácsi irányelv [1] értelmében cukorként meghatározott anyagok,- fruktózszirup,- gyümölcsből származó cukrok;b) Sűrítményből előállított gyümölcslé készítésénél:- a 2001/111/EK tanácsi irányelv értelmében cukorként meghatározott anyagok,- fruktózszirup;c) Gyümölcslevek készítésénél: a b) pontban felsorolt cukrok, ha 2 %-nál kevesebb vizet tartalmaznak.5. Méz:A mézről szóló, 2001. december 20-i 2001/110/EK tanácsi irányelv [2] értelmében mézként meghatározott termék.6. Gyümölcspép vagy rostokA lé eltávolítása nélkül, az azonos fajtájú gyümölcs ehető részéből készült termék. Ezen kívül citrusfélék esetében gyümölcspépnek vagy rostoknak minősülnek az endocarpiumból nyert lézsákok is.[1] Lásd ennek a Hivatalos Lapnak az 53. oldalát.[2] Lásd ennek a Hivatalos Lapnak a 47. oldalát.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETAZ I. MELLÉKLETBEN FELSOROLT BIZONYOS TERMÉKEK KÜLÖNLEGES ELNEVEZÉSEIa) "vruchtendrank": gyümölcsnektár;b) "Süβmost"A "Süβmost" elnevezést csak a "Fruchtsaft" vagy "Fruchtnektar" megnevezésekkel együttesen lehet alkalmazni:- kizárólag gyümölcsléből, sűrített gyümölcsléből vagy e termékek keverékéből készült gyümölcsnektár, amely természetes állapotában élvezhetetlen a magas természetes savtartalma miatt,- körtéből, adott esetben alma hozzáadásával készült gyümölcslé, hozzáadott cukor nélkül.c) "succo e polpa" vagy"sumo e polpa", olyan gyümölcsnektárok, amelyek kizárólag gyümölcspüréből és/vagy sűrített gyümölcspüréből készülnek;d) "æblemost", a hozzáadott cukrot nem tartalmazó almalé;e) - "sur…saft", a felhasznált gyümölcs dán nevével együtt használva olyan gyümölcslevek esetén, amelyek hozzáadott cukrot nem tartalmaznak és fekete ribizliből, cseresznyéből, ribizliből, fehér ribizliből, málnából, eperből vagy bodzából készülnek;- "sød…saft", a felhasznált gyümölcs dán nevével együtt használva olyan gyümölcslevek esetén, amelyek ebből a gyümölcsből készültek és literenként 200 gramm cukornál nem tartalmaznak több hozzáadott cukrot;f) "applemust", a hozzáadott cukrot nem tartalmazó almalé;g) "mosto" a szőlőlé szinonimája.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA GYÜMÖLCSNEKTÁROKRA VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEKAz alábbi gyümölcsökből készült gyümölcsnektárok | Minimum lé és/vagy püré tartalom (a késztermék térfogatszázalékában) |I.Természetes állapotban élvezhetetlen savas levű gyümölcsfélékGolgotavirág gyümölcse | 25 |Quito naranjillos | 25 |Fekete ribizli | 25 |Fehér ribizli | 25 |Ribizli | 25 |Egres | 30 |Homoktövisbogyó | 25 |Kökény | 30 |Szilva | 30 |Kék szilva | 30 |Berkenye | 30 |Csipkebogyó | 40 |Meggy | 35 |Cseresznye | 40 |Fekete áfonya | 40 |Fekete bodza | 50 |Málna | 40 |Sárgabarack | 40 |Eper | 40 |Szeder | 40 |Vörös áfonya | 30 |Birs | 50 |Citromok és limetták | 25 |Egyéb, e kategóriába tartozó gyümölcs | 25 |II.Alacsony savtartalmú vagy erősen ízes gyümölcsfélék, amelyek leve természetes állapotukban élvezhetetlenMangó | 25 |Banán | 25 |Guáva | 25 |Papaya | 25 |Licsi | 25 |Azerol (nápolyi naspolya) | 25 |Savanyú anóna | 25 |Ökörszív | 25 |Cukoralma | 25 |Gránátalma | 25 |Kasugyümölcs | 25 |Spanyolszilva | 25 |Umbu | 25 |Egyéb, e kategóriába tartozó gyümölcsök | 25 |III.Természetes állapotukban is élvezhető levű gyümölcsökAlma | 50 |Körte | 50 |Őszibarack | 50 |Citrusfélék a citrom és zöldcitrom kivételével | 50 |Ananász | 50 |Egyéb, e kategóriába tartozó gyümölcsök | 50 |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 1999/4/EK irányelve (1999. február 22.) a kávé- és a cikóriakivonatokról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0004

Hivatalos Lap L 066 , 13/03/1999 o. 0026 - 0029

		Az európai parlament és a tanács 1999/4/EK irányelve(1999. február 22.)a kávé- és a cikóriakivonatokrólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3], az egyeztetőbizottság által 1998. december 8-án jóváhagyott közös szövegtervezet értelmében,mivel az élelmiszerekkel kapcsolatos egyes vertikális irányelveket egyszerűsíteni kell annak érdekében, hogy csak azokat a lényeges követelményeket kelljen figyelembe venni, amelyeknek az említett irányelvekben meghatározott termékeknek kell megfelelniük ahhoz, hogy szabadon mozoghassanak a belső piacon, és összhangban az Európai Tanács 1992. december 11–12-i edinburghi ülésén hozott döntéseivel, amelyeket az Európai Tanács 1993. december 10–11-i brüsszeli ülésén megerősítettek;mivel a kávé- és a cikóriakivonatokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 27-i 77/436/EGK tanácsi irányelv [4] meghozatalát az a tény indokolta, hogy a kávé- és cikóriakivonatokról szóló eltérő nemzeti jogszabályok egyenlőtlen versenyfeltételeket eredményezhettek, amelyek félrevezethették a fogyasztókat, és ezáltal közvetlen hatást gyakorolhattak a közös piac létrehozására és működésére;mivel a fent említett irányelvnek az volt a célja, hogy meghatározza a kávé- és a cikóriakivonatokat, megállapítsa azokat az anyagokat, amelyeket a gyártásuk során hozzájuk lehet adni, közös szabályokat állapítson meg az ilyen kivonatok csomagolására és címkézésére vonatkozóan, és megállapítsa egyes különleges megnevezések használatának feltételeit a Közösségen belül történő szabad mozgásuk biztosítására;mivel a 77/436/EGK irányelvet az élelmiszerekről szóló általános közösségi jogszabályokhoz kell igazítani, különösen azokhoz, amelyek a címkézésről és a vizsgálati módszerekről szólnak;mivel a Bizottság a lehető leghamarabb, de mindenképpen 2000. július 1-je előtt javaslatot tesz arra, hogy az ezen irányelvben meghatározott termékek tekintetében egy sor névleges súlymértéket vonjanak a 80/232/EGK [5] irányelv hatálya alá;mivel a végső fogyasztók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelvben [6] megállapított élelmiszer-címkézési szabályokat kell alkalmazni bizonyos feltételek mellett;mivel az arányosság elvének értelmében ezen irányelv nem terjedhet túl a célkitűzések megvalósítása érdekében legszükségesebb lépések megtételén, a Szerződés 3b. cikkének harmadik bekezdésével összhangban;mivel ezen irányelvnek az élelmiszerekről szóló általános közösségi rendelkezésekhez történő jövőbeni igazításakor a Bizottságot a 69/414/EGK határozattal létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság segíti [7];mivel a szabad mozgás megakadályozásának elkerülésére a tagállamoknak tartózkodniuk kell attól, hogy e termékekre vonatkozóan olyan nemzeti rendelkezéseket fogadjanak el, amelyekről ezen irányelv nem rendelkezik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet a mellékletben meghatározott kávékivonatokra és cikóriakivonatokra kell alkalmazni.Ez az irányelv nem vonatkozik a "café torrefacto soluble" elnevezésű készítményekre.2. cikkA 79/112/EGK irányelv a következő feltételek mellett az e mellékletben meghatározott termékekre érvényes:a) a mellékletben felsorolt megnevezések csak az ott szereplő termékekre vonatkoznak és a kereskedelemben ezeket kell használni. Adott esetben ezeket a megnevezéseket a következő kifejezések egészítik ki:- "sűrítmény" vagy "sűrítmény formában", vagy- "folyékony" vagy "folyékony formában".A termék megnevezését a "koncentrált" jelző is kiegészítheti:- a melléklet 1. c) pontjában meghatározott termékek esetén, feltéve hogy a termék kávéból származó szárazanyag-tartalma nagyobb, mint 25 tömegszázalék,- a melléklet 2. c) pontjában meghatározott termékek esetén, feltéve hogy a termék cikóriából származó szárazanyag-tartalma nagyobb, mint 45 tömegszázalék;b) a melléklet 1. pontjában meghatározott termékek esetében a címkén szerepelnie kell a "koffeinmentes" kifejezésnek, feltéve hogy a vízmentes koffeintartalom nem haladja meg a kávéból származó szárazanyag 0,3 tömegszázalékát. Ennek a megjelölésnek a megnevezéssel azonos látómezőben kell lennie;c) a melléklet 1. c) és 2. c) pontjában meghatározott termékek esetében a címkén szerepelnie kell a következő kifejezéseknek "…-val/-vel/", "… -val/-vel tartósított", "… hozzáadásával" vagy "… pörkölve", ezeket a felhasznált cukorfajta vagy -fajták megnevezése követi.Ezeknek a megjelöléseknek a megnevezéssel azonos látómezőben kell lenniük;d) a melléklet 1. b) és c) pontjában meghatározott termékek esetén a címkén szerepelnie kell a kávéból származó minimális szárazanyag-tartalomnak, a melléklet 2. b) és c) pontjában meghatározott termékek esetén pedig a cikóriából származó minimális szárazanyag-tartalomnak. Ezeket a mennyiségeket a késztermék tömegére számított tömegszázalékban kell megadni.3. cikkAz e mellékletben meghatározott termékekre a tagállamok nem fogadhatnak el olyan nemzeti rendelkezéseket, amelyekről ez az irányelv nem rendelkezik.4. cikkAz 5. cikkben megállapított eljárással összhangban határozatot kell hozni ezen irányelvnek az élelmiszerekről szóló általános közösségi rendelkezésekkel történő összehangolásáról.5. cikk(1) A Bizottságot az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság – a továbbiakban "bizottság" – segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll és elnöke a Bizottság egyik képviselője.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben megszabott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.6. cikkA 77/436/EGK irányelv 2000. szeptember 13-tól hatályát veszti.A hatályát vesztett irányelvre történő hivatkozásokat úgy kell tekinteni, mint az ezen irányelvre történő hivatkozásokat.7. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2000. szeptember 13. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket úgy kell alkalmazni, hogy- 2000. szeptember 13-tól kezdődő hatállyal engedélyezzék a mellékletben meghatározott termékek forgalmazását, ha azok megfelelnek az ezen irányelvben megállapított meghatározásoknak és szabályoknak,- 2001. szeptember 13-tól kezdődő hatállyal megtiltsák az ezen irányelv rendelkezéseinek nem megfelelő termékek forgalmazását. Azonban az ezen irányelv rendelkezéseinek nem megfelelő, de 2001. szeptember 13-a előtt a 77/436/EGK irányelvnek megfelelően felcímkézett termékeket a készletek kimerüléséig forgalomba lehet hozni.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal a nemzeti joguknak azokat a lényeges rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.8. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. február 22-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökK.-h. Funke[1] HL C 231., 1996.8.9., 24. o.[2] HL C 56., 1997.2.24., 20. o.[3] Az Európai Parlament 1997. október 23-i véleménye (HL C 339., 1997.11.10., 129. o.), a Tanács 1998. április 30-i közös állásfoglalása (HL C 204., 1998.6.30., 25. o.) és az Európai Parlament 1998. szeptember 16-i határozata (HL C 313., 1998.10.12., 90. o.). A Tanács 1999. január 25-i határozata. Az Európai Parlament 1999. február 11-i határozata.[4] HL L 172., 1977.7.12., 20. o. A legutóbb az 1985-ös csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[5] HL L 51., 1980.2.25., 1. o. A legutóbb a 87/356/EGK irányelvvel (HL L 192., 1987.7.11., 48. o.) módosított irányelv.[6] HL L 33., 1979.2.8., 1. o. A legutóbb a 97/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 43., 1997.2.14., 21. o.) módosított irányelv.[7] HL L 291., 1969.11.19., 9. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA TERMÉKEK MEGNEVEZÉSEI, MEGHATÁROZÁSAI ÉS JELLEMZŐI1. "Kávékivonat", "oldódó kávékivonat", "oldódó kávé" vagy "azonnal oldódó kávé"Olyan koncentrált termékek, amelyeket a pörkölt kávéból kizárólag vizes extrakcióval nyernek, kizárva minden savas vagy lúgos hidrolízises eljárást. A technológiailag eltávolíthatatlan, nem oldódó anyagokon és a kávéból származó nem oldódó olajokon kívül a kávékivonat csak a kávé oldódó és aromatikus összetevőit tartalmazhatja. A tagállamok biztosítják, hogy az oldódó kávék szabad- és teljesszénhidrát-tartalmának meghatározására használt módszerek megfeleljenek az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi és vizsgálati módszerek bevezetéséről szóló, 1985. december 20-i 85/591/EGK tanácsi irányelv mellékletének 1. és 2. pontja rendelkezéseinek [1], és ezeket a módszereket validálták vagy szabványosították, illetve ezt amint lehetséges, megteszik.A kávéból származó szárazanyag-tartalom:a) szárított kávékivonatok esetén legalább 95 tömegszázalék;b) kávékivonat-sűrítmény esetén 70–85 tömegszázalék;c) folyékony kávékivonat esetén 15–55 tömegszázalék.A szilárd vagy sűrítmény állagú kávékivonat csak a kávékivonatból származó anyagokat tartalmazhat. A folyékony kávékivonat tartalmazhat pörkölt vagy nem pörkölt ehető cukrokat, legfeljebb 12 tömegszázalékban.2. "Cikóriakivonat", "oldódó cikória" vagy "azonnal oldódó cikória"Olyan koncentrált termékek, amelyeket a pörkölt cikóriából kizárólag vizes extrakcióval nyernek, kizárva minden savas vagy lúgos hidrolízises eljárást.A "cikória" a Cichorium intybus L. növény gyökere, amelyet nem a hajtatott cikória előállítására használnak és amelyet megfelelő tisztítást követően szárítanak és pörkölnek, és általában italok készítésére használnak.A cikóriából származó szárazanyag-tartalom:a) szárított cikóriakivonat esetén legalább 95 tömegszázalék;b) cikóriakivonat-sűrítmény esetén 70–85 tömegszázalék;c) folyékony cikóriakivonat esetén 25–55 tömegszázalék.A szilárd vagy sűrítmény formájú cikóriakivonat legfeljebb 1 tömegszázalék nem cikóriából származó anyagot tartalmazhat.A folyékony cikóriakivonat pörkölt vagy nem pörkölt cukrokat tartalmazhat, legfeljebb 35 tömegszázalékban.[1] HL L 372., 1985.12.31., 50. o.--------------------------------------------------