title: Az Európai Parlament és a Tanács 2007/58/EK irányelve ( 2007. október 23. ) a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv, valamint a vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról szóló 2001/14/EK irányelv módosításáról

text:
               3.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 315/44

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2007/58/EK IRÁNYELVE
   (2007. október 23.)
   a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv, valamint a vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról szóló 2001/14/EK irányelv módosításáról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   az Egyeztetőbizottság által 2007. július 31-én elfogadott közös szövegtervezet fényében, a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A közösségi vasutak fejlesztéséről szóló, 1991. július 29-i 91/440/EGK tanácsi irányelv (4) célja a közösségi vasutaknak az egységes piac követelményeihez való hozzáigazításának megkönnyítése, valamint hatékonyságuk fejlesztése.

               (2)

               A vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról szóló, 2001. február 26-i 2001/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) a vasúti infrastruktúra használati díjainak megállapítását és felszámítását, valamint a vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztására vonatkozóan alkalmazandó elveket és eljárásokat szabályozza.

               (3)

               A Bizottság az „Európai közlekedéspolitika 2010-ig: ideje dönteni” című fehér könyvben kifejezte azon szándékát, hogy a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piacának megnyitását javasolva tovább építi a belső piacot a vasúti szolgáltatások terén.

               (4)

               Ezen irányelv célja a Közösségen belüli nemzetközi vasúti személyszállítási szolgáltatások – nem pedig a tagállamok és harmadik ország közötti szolgáltatások – piacának megnyitása. A tagállamok kizárhatják ezen irányelv alkalmazási köréből a Közösség területén átmenő szolgáltatásokat is.

               (5)

               A nemzetközi vasúti szolgáltatások jelenleg nagyon ellentmondásos képet mutatnak. A távolsági szolgáltatások (például az éjszakai vonatok) nehéz helyzetben vannak, az azokat működtető vasúttársaságok a veszteségek csökkentése érdekében a közelmúltban többet megszüntettek. A nemzetközi nagysebességű szolgáltatások piaca viszont a forgalom erős növekedését mutatta, és a nagysebességű transzeurópai hálózat 2010-re történő megkétszereződésével és összekapcsolódásával továbbra is erőteljesen fejlődni fog. Mindkét esetben nagy nyomást gyakorolnak azonban a verseny terén az olcsó járatokat üzemeltető légitársaságok. Ezért alapvető a vasúttársaságok közötti verseny elősegítésével új kezdeményezések ösztönzése.

               (6)

               A nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piacának megnyitása nem lehetséges az infrastruktúrához való hozzáférésre, az átjárhatóság területén megvalósuló jelentős fejlesztésre, valamint a vasútbiztonsági szigorú keretszabályozásra vonatkozó, nemzeti és európai szintű részletes rendelkezések nélkül. A 91/440/EGK tanácsi irányelvet módosító 2001. február 26-i 2001/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6), a 91/440/EGK tanácsi irányelvet módosító, 2004. április 29-i 2004/51/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (7), 95/18/EK tanácsi irányelvet módosító, 2001. február 26-i 2001/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (8), a 2001/14/EK irányelvnek és a vasutak biztonságáról szóló, 2004. április 29-i 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (9) a nemzeti jogba történő átültetését követően mindezen elemek rendelkezésre állnak. Szükséges, hogy ezen új szabályozási keret a javasolt időpontra létrehozott, összehangolt gyakorlaton alapuljon annak érdekében, hogy a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piaca nyitottá váljon. Ehhez még némi idő szükséges. Ezért a javasolt céldátum a piac nyitottá válásához 2010. január 1.

               (7)

               A közbenső megállók nélküli vasúti szolgáltatások száma rendkívül korlátozott. A közbenső megállókkal rendelkező útvonalak esetében rendkívül fontos az új piacra lépők számára engedélyezni az utasok felvételét és leszállását az útvonalon annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen tevékenységek valós gazdasági életképességgel rendelkezzenek, valamint annak elkerülésére, hogy a lehetséges versenytársak azon meglévő üzemeltetőknél kedvezőtlenebb helyzetbe kerüljenek, akiknek a teljes útvonalon jogában áll utasokat felvenni és leszállítani. Ez a jog nem érinti a versenypolitikára vonatkozó közösségi és nemzeti szabályozást.

               (8)

               Az új, nyílt hozzáférésű, valamint a közbenső megállókkal rendelkező nemzetközi szolgáltatások bevezetése nem használható a belföldi személyszállítási szolgáltatás piacának megnyitására, hanem annak pusztán olyan megállókra kell összpontosítania, amelyek kapcsolatban vannak a nemzetközi útvonallal. Ennek alapján a nemzetközi szolgáltatások bevezetésének az olyan szolgáltatásokra kell vonatkoznia, amelyek fő célja a nemzetközi útvonalon történő személyszállítás. Annak megállapítása során, hogy ez-e a szolgáltatás fő célja, olyan szempontokat kell figyelembe venni, mint a belföldi, vagy a nemzetközi személyszállítás alapján kiszámított forgalmi hányad és volumen, valamint a szolgáltatás hossza. Ezt bármely érdekelt fél kérelmére a nemzeti szabályozó szerv állapítja meg.

               (9)

               A vasúti és közúti személyszállítási szolgáltatásokról szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) felhatalmazza a tagállamokat és az önkormányzatokat a közszolgáltatási szerződések odaítélésére. Ezek a szerződések kizárólagos jogokat biztosíthatnak egyes szolgáltatások nyújtására. Szükséges ezért annak biztosítása, hogy azon rendelet rendelkezései összhangban legyenek a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások versenynek való megnyitásának elvével.

               (10)

               Az olyan nemzetközi személyszállítási szolgáltatások versenynek való megnyitása, amelyek magukban foglalják az utasok felvételét egy nemzetközi szolgáltatás útvonalán található bármely állomáson és leszállását egy másik állomáson, beleértve az ugyanazon tagállamban található állomásokat is, hatást gyakorolhat a közszolgáltatási szerződés alapján nyújtott vasúti személyszállítási szolgáltatások megszervezésére és finanszírozására. A tagállamok számára lehetővé kell tenni a piachoz való hozzáférési jog korlátozását abban az esetben, ha ez a jog veszélyeztetné a közszolgáltatási szerződés gazdasági egyensúlyát, és amennyiben a 2001/14/EK irányelv 30. cikkében említett szabályozó szerv a jóváhagyását a közszolgáltatási szerződést odaítélő illetékes hatóság kérelmére, objektív gazdasági elemzés alapján adja meg.

               (11)

               Néhány tagállam már megkezdte a vasúti személyszállítási piac megnyitása felé történő elmozdulást azáltal, hogy átlátható, nyitott versenypályázatokat indított egyes ilyen szolgáltatások nyújtására. Ezen tagállamoknak nem kell a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások tekintetében is teljes és nyílt hozzáférést biztosítaniuk, hiszen ez az egyes vasúti útvonalak használati jogát célzó verseny már megfelelően lemérte az ilyen szolgáltatásnyújtás piaci értékét.

               (12)

               Annak értékelése során, hogy a közszolgáltatási szerződés gazdasági egyensúlya veszélybe kerülne-e, olyan előre meghatározott szempontok is figyelembe vehetőek, mint a közszolgáltatási szerződésben szereplő bármely szolgáltatás nyereségességére gyakorolt hatás – beleértve a szerződést odaítélő illetékes hatóságnál felmerülő nettó költségre gyakorolt közvetett hatást is – az utasigény, a jegyárazás, a jegyváltásra vonatkozó szabályozók, a megállók helye és száma a határ mindkét oldalán, valamint a javasolt új szolgáltatás menetrendje és gyakorisága. Ezen értékelés és az érintett szabályozó szerv döntésének tiszteletben tartása mellett a tagállamok engedélyezhetik, módosíthatják vagy megtagadhatják a kért nemzetközi személyszállítási szolgáltatás nyújtását, beleértve azt is, hogy díjat vethetnek ki az új nemzetközi személyszállítási szolgáltatás üzemeltetőjére a gazdasági elemzésnek megfelelően, valamint a közösségi joggal, továbbá az egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség elvével összhangban.

               (13)

               A közszolgáltatási feladatot teljesítő személyszállítási szolgáltatások működtetéséhez való hozzájárulás érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy felhatalmazzák az e szolgáltatásokért felelős hatóságaikat arra, hogy díjat vessenek ki a joghatóságuk alá tartozó személyszállítási szolgáltatásokra. E díjnak hozzá kell járulnia a közösségi jognak megfelelően odaítélt közszolgáltatási szerződésben megállapított közszolgáltatási kötelezettségek finanszírozásához. A díjat a közösségi joggal és különösen a méltányosság, átláthatóság, megkülönböztetésmentesség és arányosság elvével összhangban kell kivetni.

               (14)

               A szabályozó szervnek úgy kell működnie, hogy az elbírálás alatt álló közszolgáltatási szerződés odaítélésekor el kell kerülnie bárminemű összeférhetetlenséget és az esetleges érintettséget. Különösen, amennyiben szervezési vagy jogi okokból szorosan kapcsolódik az elbírálás alatt álló közszolgáltatási szerződés odaítélésében érintett illetékes hatósághoz, biztosítani kell, hogy működési függetlensége ne sérüljön. A szabályozó hatóság hatáskörét ki kell terjeszteni annak érdekében, hogy képes legyen értékelni a nemzetközi szolgáltatás célját és adott esetben a meglévő közszolgáltatási szerződésekre kifejtett lehetséges gazdasági hatást.

               (15)

               Ez az irányelv a vasúti piac megnyitásának további szakaszát hozza létre. Néhány tagállam már megnyitotta a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piacát a saját területén. Ebben az összefüggésben ez az irányelv nem értelmezhető úgy, hogy olyan kötelezettséget ró a fenti tagállamokra, hogy azok 2010. január 1-je előtt biztosítsanak hozzáférési jogokat olyan tagállamban engedéllyel rendelkező vasúttársaságoknak, ahol a hasonló jogok nem biztosítottak.

               (16)

               A speciális infrastruktúrát, például nagysebességű vasútvonalakat használó szolgáltatások beruházásának ösztönzéséhez a kérelmezőknek képesnek kell lenniük a tervezésre és jogbiztonságra van szükségük, amely tükrözi a nagyszabású és hosszú távú beruházásokat. Ennélfogva lehetővé kell tenni az ilyen vállalkozások számára, hogy rendszerint 15 évig terjedő időtartamra kössenek keretszerződéseket.

               (17)

               A nemzeti szabályozó szerveknek a 2001/14/EK irányelv 31. cikke alapján információt kell cserélniük, és ha szükséges, egyes egyedi esetekben össze kell hangolniuk az arra vonatkozó értékelési elveket és a gyakorlatot, hogy veszélyeztetett-e egy közszolgáltatási szerződés gazdasági egyensúlya. Tapasztalataik alapján fokozatosan iránymutatásokat kell kidolgozniuk.

               (18)

               Ezen irányelv alkalmazását a Bizottság által két évvel a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piacának megnyitását követően benyújtandó jelentés alapján értékelni kell. A jelentésnek tartalmaznia kell a piac fejlődését, beleértve a személyszállítási szolgáltatások vasúti piacának további megnyitásával kapcsolatos előkészületek helyzetének leírását is. Ebben a jelentésben a Bizottság elemzi e piac szervezésének különböző modelljeit is, valamint ezen irányelvnek a közszolgáltatási szerződésekre és azok finanszírozására gyakorolt hatását. Ennek során a Bizottság figyelembe veszi az 1370/2007/EK rendelet végrehajtását, valamint a tagállamok közötti tényleges különbségeket (a hálózatok sűrűsége, az utasok száma, átlag utazási távolság). Jelentésében a Bizottság adott esetben kiegészítő intézkedéseket javasol, hogy megkönnyítse az ilyen nyitásokat és értékelje az ilyen intézkedések hatásait.

               (19)

               A 91/440/EGK és a 2001/14/EK irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (11) összhangban kell elfogadni.

               (20)

               A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen arra, hogy elfogadja az említett irányelvek mellékleteit. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak és a fenti irányelvek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

               (21)

               Azon tagállamokra, amelyek nem rendelkeznek vasúti hálózattal, és e helyzet változására nincs a közeljövőben kilátás, a 91/440/EGK és a 2001/14/EK irányelv átültetése és végrehajtása aránytalan és értelmetlen kötelezettséget róna. Ezért az ilyen tagállamokat arra az időre, amíg nem rendelkeznek vasúti hálózattal, mentesíteni kell ezen irányelvek átültetésének és végrehajtásának kötelezettsége alól.

               (22)

               Mivel ezen irányelv célját, azaz a közösségi vasutak fejlesztését, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, tekintettel arra, hogy biztosítani kell az infrastruktúrákhoz való hozzáférés tisztességes és megkülönböztetésmentes feltételeit, és figyelembe kell venni a vasúthálózat jelentős részei működésének nyilvánvalóan nemzetközi dimenzióját, valamint összehangolt, határokon átnyúló intézkedésekre van szükség, és ezért azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ezen irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (23)

               A jogalkotásról minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (12) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönözik arra, hogy a maguk számára, illetve a Közösség érdekében készítsenek táblázatokat, amelyek a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az átültető rendelkezések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (24)

               Ezért a 91/440/EGK és a 2001/14/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/440/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(4)   A tagállamok kizárhatják ezen irányelv alkalmazási köréből a Közösség területén átmenő azon vasúti szolgáltatásokat is, amelyek a Közösség területén kívül kezdődnek és végződnek.”

               2.

               A 3. cikk negyedik francia bekezdését el kell hagyni.

               3.

               A 3. cikk az ötödik francia bekezdését követően a következő francia bekezdéssel egészül ki:

                           „–

                           »nemzetközi személyszállítási szolgáltatás«: olyan személyszállítási szolgáltatás, amelynek során a vonat valamely tagállam legalább egy határán áthalad, és amelynek fő célja a különböző tagállamok állomásai közötti személyszállítás; a vonatot egyesíthetik és/vagy szétválaszthatják, és a különböző vasúti szerelvények különböző kiindulási és célállomással rendelkezhetnek, feltéve, hogy valamennyi vasúti kocsi legalább egy határon áthalad”.

               4.

               A 3. cikk a hatodik francia bekezdését követően a következő francia bekezdéssel egészül ki:

                           „–

                           »átmenő vasúti szolgáltatás«: a Közösség területén, áruk be- vagy kirakodása nélkül, és/vagy utasok felvétele vagy leszállása nélkül végzett áthaladás.”

               5.

               Az 5. cikk (3) bekezdésének első francia bekezdését el kell hagyni.

               6.

               A 8. cikk (1) bekezdésében az „és nemzetközi csoportosulások” szövegrészt el kell hagyni.

               7.

               A 10. cikk (1) bekezdését el kell hagyni.

               8.

               A 10. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
               „(3a)   A nemzetközi személyszállítási szolgáltatás működtetésének céljából a 2. cikk hatálya alá tartozó vasúttársaságok számára 2010. január 1-ig valamennyi tagállamban biztosítani kell az infrastruktúrákhoz való hozzáférési jogot. A nemzetközi személyszállítási szolgáltatás keretében a vasúttársaságoknak jogukban áll utasok felvételét és leszállását biztosítani a nemzetközi útvonalon található bármely állomáson, beleértve az ugyanazon tagállamban található állomásokat is.
               Az azon tagállamok infrastruktúrájához való hozzáférés jogát, amelyekben a nemzetközi vasúti személyszállítás az adott tagállam vasúttársaságai utasforgalmának több mint felét teszi ki, 2012. január 1-ig biztosítani kell.
               Az érintett illetékes hatóságok és/vagy az érdekelt vasúttársaságok kérését követően a 2001/14/EK irányelv 30. cikkében említett szabályozó szerv vagy szervek állapítják meg, hogy a szolgáltatás fő célja-e a különböző tagállamokban található állomások közötti személyszállítás.
               (3b)   A tagállamok korlátozhatják a (3a) bekezdésben meghatározott hozzáférési jogot az olyan kiindulási és célállomás közötti szolgáltatások esetén, amelyek egy vagy több, a hatályos közösségi jogszabályoknak megfelelő közszolgáltatási szerződés tárgyát képezik. Az ilyen korlátozás nem akadályozhatja az utasoknak egy nemzetközi szolgáltatás útvonalán található bármely állomáson történő felvételét vagy leszállását, beleértve az ugyanazon tagállamban található állomásokat is, kivéve, ha ez a jog veszélyeztetné a közszolgáltatási szerződés gazdasági egyensúlyát.
               Azt, hogy a gazdasági egyensúly sérülne-e, a 2001/14/EK irányelv 30. cikkében említett szabályozó szerv vagy szervek állapítják meg objektív gazdasági elemzés és előre meghatározott szempontok alapján, a következők kérelmére:

                           —

                           a közszolgáltatási szerződést odaítélő illetékes hatóság vagy hatóságok,

                           —

                           bármely egyéb érdekelt illetékes hatóság, amely e cikk alapján jogosult a hozzáférés korlátozására,

                           —

                           a pályahálózat-működtető, vagy

                           —

                           a közszolgáltatási szerződést teljesítő vasúttársaság.

                     Az illetékes hatóságok és a közszolgáltatást végző vasúttársaságok a szabályozó szerv vagy szervek rendelkezésére bocsátják a megalapozott döntéshez szükséges információkat. A szabályozó szerv megvizsgálja a nyújtott információkat, adott esetben valamennyi érintett féllel konzultál azokról, és az érintett feleket előre meghatározott, ésszerű időn belül, de legkésőbb az összes lényeges információ kézhezvételét követő két hónapon belül tájékoztatja az indokolással ellátott határozatáról. A szabályozó szerv megindokolja a határozatát, és meghatározza a szükséges feltételeket és azon időtartamot, amelyen belül:

                           —

                           az érintett illetékes hatóság vagy hatóságok,

                           —

                           a pályahálózat-működtető,

                           —

                           a közszolgáltatási szerződést teljesítő vasúttársaság, vagy

                           —

                           a hozzáférést kérelmező vasúttársaság

                     a határozat felülvizsgálatát kérheti.
               (3c)   A tagállamok korlátozhatják a nemzetközi személyszállítási szolgáltatás útvonalán az utasok ugyanazon tagállam állomásain való felvételére és leszállására való jogosultságot is, amennyiben az ezen állomások közötti személyszállítás kizárólagos jogát tisztességes versenypályázati eljárás alapján és a közösségi jog vonatkozó elveivel összhangban, 2007. december 4-e előtt, koncessziós szerződéssel ítélték oda. Ez a korlátozás a szerződés eredeti időtartamáig vagy 15 évig tarthat attól függően, hogy melyik időtartam a rövidebb.
               (3d)   Ezen irányelv rendelkezései alapján a tagállamok nem kötelesek 2010. január 1-e előtt a (3a) bekezdésben említett hozzáférési jogot az olyan tagállamban engedéllyel rendelkező vasúttársaságok és azok közvetlen vagy közvetett ellenőrzése alá tartozó leányvállalatok részére biztosítani, amelyben nem biztosítanak hasonló hozzáférési jogokat.
               (3e)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a (3b), (3c) és (3d) bekezdésben említett határozatok bírói felülvizsgálatnak legyenek alávethetők.
               (3f)   A (3b) bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok az e cikkben megállapított feltételek mellett felhatalmazhatják a vasúti személyszállításért felelős hatóságokat, hogy díjat vessenek ki azon vasúti vállalkozásokra, amelyek személyszállítási szolgáltatásokat működtetnek olyan útvonalakon, amelyeket az adott hatóságok joghatóságán belül az adott tagállam két állomása között használnak.
               Ebben az esetben a belföldi vagy nemzetközi vasúti személyszállítási szolgáltatásokat nyújtó vasúttársaságokra olyan útvonalak tekintetében, amelyek az adott hatóságok joghatóságán belül vannak, azonos díj vonatkozik.
               A díj célja a hatóság számára ellentételezés nyújtása a közösségi jognak megfelelően odaítélt közszolgáltatási szerződésekben megállapított közszolgáltatási kötelezettségekért. Az ilyen díjakból befolyó és ellentételezésként kifizetett bevétel nem haladhatja meg a megfelelő közszolgáltatási kötelezettségek során felmerült költségek egészének vagy egy részének fedezéséhez szükséges mértéket, figyelembe véve a vonatkozó bevételeket és az említett kötelezettségek teljesítéséből származó elfogadható mértékű hasznot is.
               A díjat a közösségi jogszabályokkal összhangban kell kivetni, és annak tiszteletben kell tartania különösen a méltányosság, az átláthatóság, a megkülönböztetésmentesség és az arányosság elvét, legfőképpen a szolgáltatásnak az utas által fizetendő átlagára és a díj mértéke között. Az e bekezdés alapján kivetett díjak összessége nem veszélyezteti annak a személyszállítási szolgáltatásnak a gazdasági életképességét, amelyre azt kivetették.
               Az érintett hatóságok megőrzik a szükséges információkat annak biztosítása érdekében, hogy a díjak eredete és azok felhasználása nyomon követhetővé váljon. A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják ezt az információt.”

               9.

               A 10. cikk (8) bekezdése helyébe a következő lép:
               „(8)   A Bizottság 2009. január 1-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának ezen irányelv végrehajtásáról.
               Ez a jelentés tartalmazza:

                           —

                           az irányelv végrehajtását a tagállamokban és különösen a (3a) bekezdés második albekezdésében említett, a tagállamokra gyakorolt hatását, valamint a különféle érintett szervek tényleges működését,

                           —

                           a piac fejlődését, különösen a nemzetközi közlekedési folyamatokat, és valamennyi piaci szereplő, köztük az új belépők tevékenységét és piaci részesedését.”

               10.

               A 10. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(9)   A Bizottság 2012. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a (3a)–(3f) bekezdés rendelkezéseinek végrehajtásáról.
               Ezen irányelv alkalmazását a Bizottság által két évvel a nemzetközi személyszállítási szolgáltatások piacának megnyitását követően benyújtandó jelentés alapján értékelni kell.
               A jelentésnek tartalmaznia kell a piac fejlődését, beleértve a személyszállítási szolgáltatások vasúti piacának további megnyitásával kapcsolatos előkészületek helyzetének leírását is. Ebben a jelentésben a Bizottság elemzi e piac szervezésének különböző modelljeit is, valamint ezen irányelvnek a közszolgáltatási szerződésekre és azok finanszírozására gyakorolt hatását. Ennek során a Bizottság figyelembe veszi a vasúti és közúti személyszállítási szolgáltatásokról szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) végrehajtását, valamint a tagállamok közötti tényleges különbségeket (a hálózatok sűrűsége, az utasok száma, átlag utazási távolság). Jelentésében a Bizottság adott esetben kiegészítő intézkedéseket javasol, hogy megkönnyítse az ilyen nyitásokat és értékelje az ilyen intézkedések hatásait.

               11.

               A 11. cikk (2) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:
               „(2)   Azon intézkedéseket, amelyek ennek az irányelvnek nem alapvető fontosságú elemei módosítására irányulnak, valamint amelyek az irányelv mellékletei módosításához szükségesek, a 11a. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.”

               12.

               A 11a. cikk (3) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:
               „(3)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.”

               13.

               A 15. cikk a következő albekezdéssel egészül ki:
               „Az ezen irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és végrehajtására vonatkozó kötelezettségek nem vonatkoznak Ciprusra és Máltára, mindaddig, amíg területükön nem hoznak létre vasúti hálózatot.”

         2. cikk
   A 2001/14/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               Az 1. cikk (3) bekezdése a következő ponttal egészül ki:

                           „e)

                           a Közösség területén átmenő vasúti szolgáltatások formájában végzett közlekedési tevékenységek.”

               2.

               A 2. cikk a következő ponttal egészül ki:

                           „n)

                           »átmenő vasúti szolgáltatás«: a Közösség területén, áruk be- vagy kirakodása nélkül, és/vagy utasok felvétele vagy leszállása nélkül végzett áthaladás.”

               3.

               A 13. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(4)   Amennyiben egy kérelmező infrastruktúra-kapacitást szándékozik kérelmezni a 91/440/EGK irányelv 3. cikkében meghatározott nemzetközi személyszállítási szolgáltatás üzemeltetése céljából, tájékoztatnia kell erről az érintett pályahálózat-működtetőket és szabályozó szerveket. A különböző tagállamokban található állomások közötti nemzetközi személyszállítási szolgáltatás célja, valamint a hatályos közszolgáltatási szerződésekre gyakorolt lehetséges gazdasági hatása értékelésének elősegítése érdekében, a szabályozó szervek biztosítják a közszolgáltatási szerződésben meghatározott vasúti személyszállítást odaítélő bármely illetékes hatóság, valamint az egyéb, a 91/440/EGK irányelv 10. cikkének (3b) bekezdése alapján a hozzáférés korlátozására jogosult bármely érdekelt illetékes hatóság és az ezen a nemzetközi személyszállítási szolgáltatási útvonalon közszolgáltatási szerződést teljesítő bármely vasúttársaság tájékoztatását.”

               4.

               A 17. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(5)   A keretegyezmények elvben ötéves időtartamra szólnak, és az eredeti érvényességi idejükkel megegyező időtartamokkal meghosszabbíthatóak. A pályahálózat-működtető egyedi esetekben rövidebb vagy hosszabb időtartamban is megállapodhat. Az öt évnél hosszabb időtartamot kereskedelmi szerződések meglétére, különleges beruházásokra vagy kockázatokra vonatkozó hivatkozásokkal kell megindokolni.
               (5a)   A 24. cikkben említett szakosított infrastruktúrát használó, jelentős és hosszú távú befektetéseket igénylő szolgáltatások esetében – a kérelmező kellő indokolása esetén – a keretegyezmények tizenöt évre köthetők. Az időtartam csak kivételes esetekben, elsősorban nagyléptékű, hosszú távú beruházások esetében haladhatja meg a 15 évet és különösen akkor, ha a beruházásra vonatkozó kötelezettségvállalásokat a többéves amortizációs tervvel együtt szerződésbe foglalták.
               A kérelmező ebben az esetben megkövetelheti a számára a keretegyezmény érvényességi ideje alatt biztosítandó kapacitásmutatók részletes meghatározását – beleértve a menetvonalak kihasználtságát, mennyiségét és minőségét. A pályahálózat-működtető csökkentheti a 27. cikkben említett kihasználtsági küszöbértéket legalább egy hónapban nem elérő fenntartott kapacitást.
               2010. január 1-jétől kezdődően ötéves időtartamra szóló, egyszer megújítható első keretegyezmény hozható létre a szolgáltatást 2010. január 1-ét megelőzően üzemeltető kérelmezők által használt kapacitásmutatók alapján, a különleges beruházások vagy a létező kereskedelmi szerződések figyelembevétele érdekében. A 30. cikkben említett szabályozó szerv felel az ilyen egyezmény hatálybalépésének engedélyezéséért.”

               5.

               A 30. cikk (1) bekezdése az utolsó mondat előtt a következő mondattal egészül ki:
               „Továbbá bármely, a közszolgáltatási szerződések odaítélésében részt vevő illetékes hatóságtól függetlenül kell működnie.”

               6.

               A 34. cikk (3) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:
               „(3)   A mellékletek módosításához szükséges azon intézkedéseket, amelyek ennek az irányelvnek nem alapvető fontosságú elemei módosítására irányulnak, a 35. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.”

               7.

               A 35. cikk (3) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:
               „(3)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.”

               8.

               A 38. cikk a következő albekezdéssel egészül ki:
               „Az ezen irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és végrehajtására vonatkozó kötelezettségek nem vonatkoznak Ciprusra és Máltára, mindaddig, amíg területükön nem hoznak létre vasúti hálózatot.”

         3. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2009. június 4-ig megfeleljenek. Ezen rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   (3)   Az 1. cikk 2., 5., 6. és 7. pontjának rendelkezései 2010. január 1-jétől alkalmazandóak.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2007. október 23-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  HL C 221., 2005.9.8., 56. o.

      (2)  HL C 71., 2005.3.22., 26. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2005. szeptember 28-i véleménye (HL C 227. E, 2006.9.21., 460. o.), a Tanács 2006. július 24-i közös álláspontja (HL C 289. E, 2006.11.28., 30. o.), az Európai Parlament 2007. január 18-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), az Európai Parlament 2007. szeptember 25-i jogalkotási állásfoglalása és a Tanács 2007. szeptember 26-i határozata.

      (4)  HL L 237., 1991.8.24., 25. o. A legutóbb a 2006/103/EK irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 344. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 75., 2001.3.15., 29. o. A legutóbb a 2004/49/EK irányelvvel (HL L 164., 2004.4.30., 44. o.) módosított irányelv. Helyesbített változat: HL L 220., 2004.6.21., 16. o.

      (6)  HL L 75., 2001.3.15., 1. o.

      (7)  HL L 164., 2004.4.30., 164. o. Helyesbített változat: HL L 220., 2004.6.21., 58. o.

      (8)  HL L 75., 2001.3.15., 26. o.

      (9)  HL L 164., 2004.4.30., 44. o. Helyesbített változat: HL L 220., 2004.6.21., 16. o.

      (10)  Lásd e Hivatalos Lap 1. oldalát.

      (11)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o. A 2006/512/EK határozattal (HL L 200., 2006.7.22., 11. o.) módosított határozat.

      (12)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (13)  HL L 315., 2007.12.3., 1. o.”


title: A Bizottság irányelve (1987. január 14.) a vetőmagvak és szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló egyes tanácsi irányelvek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31987L0120

Hivatalos Lap L 049 , 18/02/1987 o. 0039 - 0043 finn különkiadás fejezet 3 kötet 22 o. 0210  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 22 o. 0210

		A Bizottság irányelve(1987. január 14.)a vetőmagvak és szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló egyes tanácsi irányelvek módosításáról(87/120/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 3768/85/EGK rendelettel [1] módosított, a cukorrépa-vetőmag forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/400/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 21a. cikkére,tekintettel a legutóbb a 86/155/EGK irányelvvel [3] módosított, a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelvre [4] és különösen annak 2. cikke (1a) bekezdésére és 21a. cikkére,tekintettel a legutóbb a 86/320/EGK bizottsági irányelvvel [5] módosított, a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelvre [6] és különösen annak 2. cikke (1a) bekezdésére és 21a cikkére,tekintettel a legutóbb a 86/155/EGK irányelvvel módosított, az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról szóló, 1969. június 30-i 69/208/EGK tanácsi irányelvre [7] és különösen annak 2. cikke (1a) bekezdésére és 20a. cikkére,tekintettel a legutóbb a 86/155/EGK irányelvvel módosított, a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló, 1970. szeptember 29-i 70/458/EGK tanácsi irányelvre [8] és különösen annak 2. cikke (1a) bekezdésére és 40a. cikkére,mivel a tudományos és technikai ismeretek fejlődésének fényében a 66/400/EGK, a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 69/208/EGK és a 70/458/EGK irányelveket módosítani kell a következőkben felsorolt okok miatt;mivel a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 69/208/EGK és a 70/458/EGK irányelvekben használt növénytani nevek helytelennek bizonyultak, vagy hitelességük kétséges;mivel az ilyen neveket a nemzetközileg általában elfogadott nevekhez kell igazítani;mivel a jelenlegi nemzetközi módszerek 5 %-os tűrést engedélyeznek a vetőmagtételek maximális tömegénél;mivel kívánatos, hogy hasonló tűrést alkalmazzanak a közösségi irányelvekben;mivel a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) által a cukorrépa-vetőmag és a takarmányrépa-vetőmag termelésében az előveteményre és a termés elkülönítésére vonatkozóan megállapított feltételek alkalmasnak bizonyultak a Közösség által történő elfogadásra;mivel kívánatos az édes csillagfürt vetőmag keserű csillagfürt tartalmára vonatkozó szabályok tökéletesítése az általában elért vetőmagminőség fejlődésének fényében;mivel szükséges a vadon termő növények jelenlétének és a vörös magvú növények mennyiségének ellenőrzése a rizs-vetőmag termelésére szánt növények esetében;mivel szigorúbb követelményeket szükséges megállapítani a rizs-vetőmagok közt előforduló vörös magvakra;mivel a jelenlegi nemzetközi szabályokat nemrég módosították bizonyos gabonafajok vetőmagtételeinek maximális tömegével kapcsolatban; mivel ezt a módosítást a Közösség jóváhagyta;mivel ezért a közösségi szabályokban ezen fajok vetőmagtételeinek maximális tömegét ennek megfelelően kell módosítani;mivel az ebben a irányelvben előírt intézkedések összhangban állnak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 66/400/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. Az I. melléklet A. részének 1. pontja előtt a következő ponttal egészül ki:"01. Az elővetemény művelése nem lehet összeegyeztethetetlen a termésfajták Beta vulgaris vetőmagjának termelésével, és a szántóföldnek az előveteményből származó felmagzó alkalmi növényektől megfelelően mentesnek kell lennie."2. Az I. melléklet A. 5. pontja helyébe a következő pont lép:"5. A szomszédos pollenforrásoktól az alábbi minimális távolságokat kell tartani:Termés | Minimális távolság |1.Elit vetőmag termesztésénél: | |a Beta nemzetség bármilyen pollenforrásától | 1000 m |2.Minősített vetőmag termesztésénél: | |a)cukorrépa esetében: | |–a Beta nemzetség bármilyen, az alábbiakban fel nem sorolt pollenforrásától | 1000 m |–aen a tervezett beporzó vagy a tervezett beporzók közül az egyik diploid, úgy a tetraploid cukorrépa-pollenforrásoktól | 600 m |–amennyiben a tervezett beporzó kizárólagosan tetraploid, úgy a diploid cukorrépa-pollenforrásoktól | 600 m |–az olyan cukorrépa-pollenforrásoktól, amelyek ploiditása ismeretlen | 600 m |–amennyiben a tervezett beporzó, vagy a tervezett beporzók közül az egyik diploid, úgy diploid cukorrépa-pollenforrásoktól | 300 m |–amennyiben a tervezett beporzó kizárólagosan tetraploid, úgy tetraploid cukorrépa-pollenforrásoktól | 300 m |–két olyan cukorrépa-vetőmagtermesztő terület között, ahol nem alkalmaznak hímsterilitást | 300 m |b)takarmányrépa esetében: | |–a Beta nemzetség bármilyen, az alábbiakban fel nem sorolt pollenforrásától | 1000 m |–amennyiben a tervezett beporzó vagy a beporzók közül az egyik diploid, úgy a tetraploid takarmányrépa-pollenforrásoktól | 600 m |–amennyiben a tervezett beporzó kizárólagosan tetraploid, úgy a diploid takarmányrépa-pollenforrásoktól | 600 m |–az olyan takarmányrépa-pollenforrásoktól, amelyek ploiditása ismeretlen | 600 m |–amennyiben a tervezett beporzó, vagy a beporzók közül az egyik diploid, úgy a diploid takarmányrépa-pollenforrásoktól | 300 m |–amennyiben a tervezett beporzó kizárólagosan tetraploid, úgy a tetraploid takarmányrépa-pollenforrásoktól | 300 m |–két olyan takarmányrépa-vetőmagtermesztő terület között, ahol nem alkalmaznak hímsterilitást | 300 m |A fenti távolságokat figyelmen kívül lehet hagyni, ha megfelelő védelem áll rendelkezésre bármilyen nemkívánatos idegen beporzóval szemben. Nem szükséges az elszigetelés olyan vetőmagtermések között, amelyeknél ugyanaz a beporzó.A vetőmagtermelő termések magtermő és beporzó összetevőinek ploiditását a legutóbb a 86/155/EGK irányelvvel [1] HL L 118., 1985.5.7., 23. o. módosított 70/457/EGK tanácsi irányelvben [2] HL L 225., 1970.10.12., 1. o. összeállított mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzéke szerint kell megállapítani, vagy az ugyanazon irányelv alapján megállapított nemzeti fajtajegyzék szerint. Amennyiben ez az információ valamely fajtára nem szerepel, úgy annak ploiditását ismeretlennek kell tekinteni, és ezért 600 méteres minimális izolációs távolság szükséges."3. A II. melléklet a következő mondattal egészül ki:"A tétel maximális tömege nem haladható meg több mint 5 %-kal."2. cikkA 66/401/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése A. pontjában található, az alább a baloldalon felsorolt szavak helyébe a jobb oldalon felsorolt megfelelő szavak lépnek:Agrostis tenuis Sibth. | Agrostis capillaris L. |Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl | Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. S. et K. B. Presl |Festuca arundinacea Schreb. | Festuca arundinacea Schreber |Festuca pratensis Huds. | Festuca pratensis Hudson |Lolium x hybridum Hausskn. | Lolium x boucheanum Kunth |Trisetum flavescens (L.) Beauv. | Trisetum flavescens (L.) P. Beauv. |Medicago x varia Martyn | Medicago x varia T. Martyn |Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm. | Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb. |Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L. |Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg. | Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers. |2. A 3. cikk (1) bekezdésben az alább a baloldalon felsorolt szavak helyébe a jobb oldalon felsorolt megfelelő szavak lépnek:Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm. | Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb. |Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L. |Festuca arundinacea Schreb. | Festuca arundinacea Schreber |Festuca pratensis Huds. | Festuca pratensis Hudson |Lolium x hybridum Hausskn. | Lolium x boucheanum Kunth |Medicago x varia Martyn | Medicago x varia T. Martyn |Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg. | Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers. |3. A II. melléklet I. részének 2. A. pontjában a táblázat 1. oszlopában:- az "Agrostis tenuis" szöveg helyébe az "Agrostis capillaris" szöveg lép,- a "Lolium x hybridum" szöveg helyébe a "Lolium x boucheanum" szöveg lép,- a "ssp. oleifera" szöveg helyébe a "var. oleiformis" szöveg lép.4. A II. melléklet I. része 2. B. pontjának p) alpontjában a "meghalad" szó után "2,5 %" kifejezéssel egészül ki, és a pont többi részét el kell hagyni.5. A II. melléklet II. részének 2. A. pontjában a táblázat 1. oszlopában:- az "Agrostis tenuis" szöveg helyébe az "Agrostis capillaris" szöveg lép,- a "Lolium x hybridum" szöveg helyébe a "Lolium x boucheanum" szöveg lép,- a "ssp. oleifera" szöveg helyébe a "var. oleiformis" szöveg lép.6. A II. melléklet III. része 6. pontjának c) alpontját el kell hagyni.7. A III. mellékletben a táblázat 1. oszlopában:- az "Agrostis tenuis" szöveg helyébe az "Agrostis capillaris" szöveg lép,- a "Lolium x hybridum" szöveg helyébe a "Lolium x boucheanum" szöveg lép,- a "ssp. oleifera" szöveg helyébe a "var. oleiformis" szöveg lép.8. A III. melléklet a táblázat után a következő szöveggel egészül ki:"A tétel maximális tömege nem haladható meg több mint 5 %-kal."3. cikkA 66/402/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése A. pontjában a "Zea mays convar. microsperma (Koern) és Zea mays convar. saccharata (Koern) kivételével" helyébe a "(partim)" szó lép.2. Az I. melléklet 3. pontjának bevezetőjében a "termései" szó után az "Oryza sativa" szöveggel egészül ki.3. Az I. melléklet 3. pontja a következő szöveggel egészül ki:"D. Oryza sativa:A nyilvánvalóan vadon termő növényként vagy vörös magvú növényként felismerhető növények száma nem haladhatja meg:- elit vetőmag termesztése esetén a 0,- minősített vetőmag termesztése esetén az 1/50 m2 mennyiséget."4. A II. melléklet 2. A. pontjában a táblázat 5. oszlopában a "2", "5" és "10" szövegrészek helyébe rendben az "1", "3" és "5" szövegrészek lépnek.5. A III. mellékletben a táblázat 2. oszlopában a "20" szövegrész helyébe mindkét esetében a "25" szövegrész lép.6. A III. melléklet a következő mondattal egészül ki:"A tétel maximális tömege nem haladható meg több mint 5 %-kal."4. cikkA 69/208/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése A. pontjában az alább a baloldalon felsorolt szavak helyébe a jobb oldalon felsorolt megfelelő szavak lépnek:Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. In Czern. | Bassica juncea (L.) Czernj. et Cosson |Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. | Brassica napus L. (partim) |Brassica nigra (L.) W. Koch | Brassica nigra (L.) Koch |Brassica rapa L. (partim) | Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs |2. A 3. cikk (1) bekezdésében az alább a baloldalon felsorolt szavak helyébe a jobb oldalon felsorolt megfelelő szavak lépnek:Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. | Brassica napus L. (partim) |Brassica rapa L. (partim) | Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs |3. Az I. melléklet (2) bekezdésében a táblázat 1. oszlopában a "ssp. oleifera" szöveget mindkét esetében el kell hagyni.4. A II. melléklet I. 1. pontjában a táblázat 1. oszlopában a "ssp. oleifera" szöveget mindkét esetében el kell hagyni.5. A II. melléklet I. 3. A. pontjában a táblázat 1. oszlopában az "ssp. oleifera" szöveget el kell hagyni.6. A III. mellékletben a táblázat 1. oszlopában a "ssp. oleifera" szöveget el kell hagyni.7. A III. melléklet a következő mondattal egészül ki:"A tétel maximális tömege nem haladható meg több mint 5 %-kal."5. cikkA 70/458/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése A. pontjában az alább a baloldalon felsorolt szavak helyébe a jobb oldalon felsorolt megfelelő szavak lépnek:Beta vulgaris L. var. cycla (L.) Ulrich | Beta vulgaris L. var. vulgaris |Beta vulgaris L. var. esculenta L. | Beta vulgaris L. var. conditiva Alef. |Brassica oleracea L. var. acephala DC subvar. laciniata L. | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. sabellica L. |Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis | Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis L. |Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. italica Plenck. | Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. cymosa Duch. |Brassica oleracea L. var. bullata subvar. gemmifera DC. | Brassica oleracea L. convar. oleracea var. gemmifera DC. |Brassica oleracea L. var. bullata DC. et var. subauda L. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. sabauda L. |Brassica oleracea L. var. capitata L. f. alba DC. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. alba DC. |Brassica oleracea L. var. capitata L. f. rubra (L.) Thell. | Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. rubra DC. |Brassica oleracea L. var. gongylodes L. | Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. gongylodes |Brassica rapa L. var. rapa (L.) Thell. | Brassica rapa L. var. rapa |Cichorium intybus L. var. foliosum Bisch. | Cichorium intybus L. (partim) |Foeniculum vulgare P. Mill | Foeniculum vulgare Miller |Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell | Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. |Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A. W. Hill | Petroselinum crispum (Miller) Nyman ex A. W. Hill |2. A II. melléklet 3. pontjának a) alpontjában a táblázat első oszlopában a "var. botrytis" szöveg helyébe a "(karfiol)" szöveg lép, és a "(más fajok)" szöveg helyébe a "(más alfajok)" szöveg lép.3. A III. melléklet 1. pontja a következő mondattal egészül ki:"A tétel maximális tömege nem haladható meg több mint 5 %-kal."6. cikkA tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1988. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1987. január 14-én.a Bizottság részérőlFrans Andriessenalelnök[1] HL L. 362., 1985.12.31., 8. o.[2] HL 125., 1966.7.11., 2290/66. o.[3] HL L 118., 1986.5.7., 23. o.[4] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o.[5] HL L 200., 1986.7.23., 38. o.[6] HL 125., 1966.7.11., 2309/66. o.[7] HL L 169., 1969.7.10., 3. o.[8] HL L 225., 1970.10.12., 7. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 96/57/EK irányelve (1996. szeptember 3.) a háztartási elektromos hűtőszekrények, fagyasztók és ezek kombinációi energiahatékonysági követelményeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0057

Hivatalos Lap L 236 , 18/09/1996 o. 0036 - 0043

		Az Európai Parlament és a Tanács 96/57/EK irányelve(1996. szeptember 3.)a háztartási elektromos hűtőszekrények, fagyasztók és ezek kombinációi energiahatékonysági követelményeirőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel fontos a belső piac megfelelő működésére irányuló intézkedések elősegítése;(2) mivel a tagállami energiamegtakarítási programok javításáról szóló, 1985. január 15-i tanácsi határozat [4] felhívta a tagállamokat, hogy törekedjenek, és ahol szükséges növeljék erőfeszítéseiket az ésszerűbb energiafelhasználás elősegítésére az integrált energiamegtakarítási politika továbbfejlesztésével;(3) mivel a háztartási hűtőszekrények és fagyasztók fogyasztása képviseli a háztartási villamosenergia-fogyasztás jelentős részét a Közösségben, és így a teljes villamosenergia-fogyasztás jelentős részét; mivel a Közösség piacán rendelkezésre álló hűtőszekrények és fagyasztók különböző típusai adott térfogaton és hasonló jellemzők mellett nagyon különböző fogyasztási szinttel és így rendkívül eltérő energiahatékonysággal rendelkeznek;(4) mivel néhány tagállam a háztartási hűtőszekrények és fagyasztók hatékonysága tekintetében olyan rendelkezések elfogadására készül, amelyek a Közösségen belül kereskedelmi akadályokat teremthetnek;(5) mivel a tagállamoknak az egészségről, biztonságról, valamint a környezetvédelemről és a fogyasztóvédelemről szóló törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítését célzó javaslatokban a védelem magas szintjének biztosítását szükséges alapul venni; mivel ezen irányelv az ilyen készülékek energiahatékonyságának jelentős mértékű javításával magas szintű védelmet biztosít a környezet és a fogyasztó számára egyaránt;(6) mivel az ilyen intézkedések elfogadása a Közösség hatáskörébe tartozik; mivel ennek az irányelvnek a követelményei a céljához szükséges mértéken belül maradnak, és így összhangban állnak a Szerződés 3b. cikkében megállapított követelményekkel;(7) mivel továbbá a Szerződés 130r. cikke felhív a környezet védelmére és minőségének javítására, valamint a természeti erőforrások körültekintő és ésszerű hasznosítására, ez a két célkitűzés a Közösség környezetpolitikájának célkitűzései között szerepel; mivel a villamos energia termelésére és fogyasztására vezethető vissza az emberi tevékenység által kibocsátott széndioxid (CO2) 30 %-a és a közösségi primerenergia-fogyasztás mintegy 35 %-a; mivel ezek az arányok növekednek;(8) mivel a villamosenergia-felhasználás hatékonyságának javítására szolgáló közösségi cselekvési programról szóló, 1989. június 5-i 89/364/EGK tanácsi határozatnak [5] kettős célja a fogyasztók ösztönzése a nagy elektromos hatékonyságú készülékek és berendezések előnyben részesítésére és a készülékek és berendezések hatékonyságának javítására;(9) mivel a 1990. október 29-i tanácsi határozat célul tűzte ki a Közösségben 2000-re a széndioxid (CO2) kibocsátásoknak az 1990-es szinten történő megőrzését; mivel e cél eléréséhez erőteljesebb intézkedések szükségesek a Közösségen belüli CO2-kibocsátások stabilizálása érdekében;(10) mivel a 91/565/EGK [6] határozat létrehozta a Közösségen belül az energiahatékonyság előmozdításának programját (SAVE program);(11) mivel a forgalomban lévő legújabb típusú hűtőszekrények és fagyasztók esetében tett energiahatékonysági intézkedések nem növelik meg túlságosan a gyártási költségeket, és a villamosenergia-megtakarításon keresztül néhány éven belül vagy még gyorsabban megtérülhet az induló költségük; mivel e számítások nem veszik figyelembe a villamosenergia-termelés külső költségeinek ily módon történő elkerüléséből, mint például a széndioxid (CO2) és más szennyezőanyagok kibocsátásának csökkenéséből származó hasznot;(12) mivel a piaci nyomás és a fejlettebb termelési folyamatok által létrejött "természetes" energiahatékonyság-növekedés, amely becslés szerint körülbelül 2 % évente, hozzá fog járulni a szigorúbb energiafogyasztási szabványok bevezetéséhez;(13) mivel a 92/75/EGK [7] irányelv (keretirányelv) és a 92/75/EGK irányelv végrehajtásáról szóló 94/2/EK [8] bizottsági irányelv, amely megköveteli a készülékek kötelező címkézését és az energiafogyasztás más formákban történő feltüntetését, növelni fogja a fogyasztók tudatosságát a háztartási hűtőszekrények és fagyasztók energiahatékonysága területén; mivel ez az intézkedés arra is ösztönözni fogja a különböző versenytársakat, hogy az ezen irányelv által megkövetelt szabványnál magasabb energiahatékonyságú készülékekkel jelenjenek meg a piacon; mivel azonban a fogyasztók tájékoztatását a szabvány megjelölésének kell kísérnie, a teljes jótékony hatás elérése és annak érdekében, hogy valóban javulás következzen be az eladott készülékek összes átlagos hatékonyságában;(14) mivel ennek az irányelvnek, amelynek célja a háztartási hűtőszekrények és fagyasztók energiahatékonyságának javítására vonatkozó technikai akadályok megszüntetése, követnie kell a műszaki harmonizáció és a szabványok új megközelítéséről szóló, 1985. május 7-i tanácsi határozat [9] által megállapított "új megközelítést", amely kifejezetten megállapítja, hogy a jogharmonizáció a forgalomba hozott termékekre vonatkozó lényeges követelmények irányelvek útján történő elfogadására korlátozódik;(15) mivel hatékony végrehajtási rendszer szükséges az irányelv megfelelő végrehajtásának biztosítására, a gyártók részére a tisztességes verseny feltételének garantálására, és a fogyasztók jogainak védelmére;(16) mivel tekintetbe kell venni a megfelelőségértékelési eljárások különböző szakaszainak moduljairól, és a CE megfelelőségi jelölés feltüntetését és használatát rögzítő, a műszaki harmonizációs irányelvekben használni kívánt szabályokról szóló, 1993. július 22-i 93/465/EGK tanácsi határozatot [10];(17) mivel mindenhol, ahol ez lehetséges a nemzetközi kereskedelem érdekében nemzetközi szabványokat kell használni; mivel a hűtőszekrények és fagyasztók villamosenergia-fogyasztását az Európai Szabványügyi Bizottság nemzetközi szabványon alapuló 1995. júliusi EN 153-as szabványa határozza meg;(18) mivel ezen irányelv energiahatékonysági követelményeinek megfelelő háztartási hűtőszekrényeken és fagyasztókon fel kell tüntetni a "CE" jelölést és az ezzel kapcsolatos adatokat annak érdekében, hogy az alkalmassá váljon a szabad mozgásra;(19) mivel ez az irányelv a hálózatról üzemelő, élelmiszerek tárolására szolgáló háztartási hűtőszekrényekre és fagyasztókra vonatkozik, nem az egyedi alapon gyártott készülékekre; mivel a kereskedelmi használatra szánt hűtőberendezések változatosabbak és nem foglalhatók bele ezen irányelvbe,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet az I. mellékletben meghatározott új, hálózatról üzemelő háztartási hűtőszekrényekre, mélyhűtőkre, fagyasztókra és ezek kombinációira (továbbiakban: hűtőszekrények és fagyasztók) kell alkalmazni. Azon készülékek, amelyek más energiaforrásokat, különösen akkumulátorokat is használnak, továbbá az abszorpciós elven működő háztartási hűtőszekrények és fagyasztók és az egyedi előírások alapján gyártott készülékek nem tartoznak ezen irányelv alkalmazási körébe.2. cikk(1) A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy az ezen irányelv alkalmazási körébe tartozó hűtőszekrényeket és fagyasztókat csak akkor hozhassák forgalomba a Közösségben, ha a kérdéses készülék villamosenergia-fogyasztása kisebb vagy egyenlő, mint az adott kategóriához tartozó, az I. mellékletben meghatározott eljárások szerint kiszámított megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztási érték.(2) Az irányelv alkalmazási körébe tartozó hűtőszekrények és fagyasztók gyártói, a gyártó Közösségben letelepedett megbízott képviselője, vagy a készüléket a Közösségben forgalomba hozó személy felelős annak biztosításáért, hogy minden egyes forgalomba hozott készülék megfelel az (1) bekezdésben említett követelménynek.3. cikk(1) A tagállamok nem tiltják, nem korlátozzák vagy nem akadályozzák területükön azoknak a hűtőszekrényeknek és fagyasztóknak a forgalomba hozatalát, amelyeket a "CE" jelöléssel láttak el, amely azt tanúsítja, hogy azok megfelelnek ezen irányelv minden rendelkezésének.(2) Ellenkező bizonyításig a tagállamok vélelmezik, hogy az 5. cikkben előírt "CE" jelöléssel ellátott hűtőszekrények és fagyasztók megfelelnek ezen irányelv rendelkezéseinek.(3) a) Amennyiben a hűtőszekrények és fagyasztók más szempontokat érintő olyan irányelvek alkalmazási körébe is tartoznak, amelyek szintén rendelkeznek a "CE" jelölés feltüntetéséről, az utóbbi jelzi, hogy a hűtőszekrények és fagyasztók, ellenkező bizonyításig, vélhetően megfelelnek az egyéb irányelvek rendelkezéseinek is.b) Amikor azonban az irányelvek közül egy vagy több lehetővé teszi a gyártó számára egy átmeneti időszakban, hogy döntsön arról milyen szabályokat alkalmaz, a "CE" jelölés kizárólag a gyártó által alkalmazott irányelveknek való megfelelőséget jelzi. Ebben az esetben az alkalmazott irányelvek hivatkozási számát, az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kihirdetettnek megfelelően, fel kell tüntetni a hűtőszekrényeket és fagyasztókat kísérő dokumentumokban, ismertetésekben vagy utasításokban.4. cikkA hűtőszekrények és fagyasztók megfelelőségértékelési eljárásait, és a "CE" jelöléssel kapcsolatos kötelezettségeket a II. melléklet tartalmazza.5. cikk(1) A készülékek forgalomba hozatalakor ezeken fel kell tüntetni a "CE" jelölést, ami a "CE" kezdőbetűkből áll. A használandó jelölés formáját a III. melléklet tartalmazza. A "CE" jelölést a hűtőszekrényeken és fagyasztókon, illetve ha lehetséges, a csomagoláson látható helyre, olvashatóan és letörölhetetlenül kell elhelyezni.(2) A hűtőszekrényeken és fagyasztókon minden olyan jelölés elhelyezése tilos, ami a "CE" jelölés jelentését és formáját tekintve harmadik személyek számára félrevezető lehet. Bármilyen más jelölés elhelyezhető a készüléken, a csomagoláson, a használati utasításon vagy más dokumentumon, feltéve hogy a "CE" jelölés látható és olvasható marad.6. cikk(1) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy a "CE" jelölést nem megfelelően helyezték el, a gyártónak vagy a gyártó Közösségben letelepedett megbízott képviselőjének a kötelessége a termék megfelelővé tétele, valamint a jogsértés megszüntetése a tagállamok által megszabott feltételekkel összhangban. Amennyiben sem a gyártó, sem a gyártó képviselője nem telepedett le a Közösség területén, az a személy teljesíti a kötelezettségeket, aki a hűtőszekrényeket és fagyasztókat a Közösségben forgalomba hozza.(2) Amennyiben a termék továbbra sem felel meg az előírásoknak, a tagállam a 7. cikk rendelkezéseinek megfelelően megtesz minden szükséges intézkedést az érintett termék forgalomba hozatalának korlátozása vagy megtiltása érdekében, vagy annak biztosítására, hogy a terméket kivonják a piacról.7. cikk(1) Ezen irányelvnek megfelelően hozott minden, a hűtőszekrények és fagyasztók forgalomba hozatalának korlátozásával kapcsolatos határozat ismerteti a határozat alapjául szolgáló pontos okokat. Az érintett felet haladéktalanul értesíteni kell a határozatról, és ezzel egyidejűleg tájékoztatni kell az érintett tagállamban hatályos jogszabályok alapján rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről és az azokra nyitva álló határidőkről.(2) A tagállam minden ilyen intézkedésről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, a határozat okainak feltüntetésével. A Bizottságnak ezt az információt a többi tagállam tudomására kell hoznia.8. cikkAz irányelv elfogadásától számított 4 év eltelte előtt a Bizottság összehasonlítja az elért és a várt eredményeket. Az energiahatékonyság javítása második szakaszába való lépés érdekében a Bizottság az érdekelt felekkel konzultálva mérlegeli a háztartási hűtőszekrények és fagyasztók energiahatékonyságnak jelentős mértékű növeléséhez szükséges megfelelő intézkedések második csomagja elfogadásának szükségességét. Ebben az esetben minden egyes energiahatékonysági intézkedés és annak hatálybalépési időpontja azokon az energiahatékonysági szinteken fog alapulni, amelyek a kérdéses időpontban fennálló körülmények fényében gazdaságilag és műszakilag indokolhatóak. A háztartási hűtőszekrények és fagyasztók hatékonyságának javítására megfelelőnek ítélt minden más intézkedést is figyelembe vesznek.9. cikk(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a kihirdetésétől számított 1 éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket a tagállamok ezen irányelv elfogadásának napjától számított 3 évig alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(3) Ezen irányelv elfogadását követő 3 évig a tagállamok engedélyezik az olyan hűtőszekrények és fagyasztók forgalomba hozatalát, amelyek megfelelnek ugyanazoknak a feltételeknek, amelyeket az ezen irányelv elfogadásának időpontjában a területükön alkalmaznak.10. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. szeptember 3-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökI. Yates[1] HL C 390., 1994.12.31., 30. o. és HL C 49., 1996.2.20., 10. o.[2] HL C 155., 1995.6.21., 18. o.[3] Az Európai Parlament 1995. október 26-i véleménye (HL C 308., 1995.11.20., 134. o.), a Tanács 1996 március 11-i közös álláspontja (HL C 120., 1996.4.24., 10. o.), és az Európai Parlament 1996. június 18-i határozata (HL C 198. 1996.7.8.)[4] HL C 20., 1985.1.22., 1. o.[5] HL L 157., 1989.6.9., 32. o.[6] HL L 307., 1991.11.8., 34. o.[7] HL L 297., 1992.10.3., 16. o.[8] HL L 45., 1994.2.17., 1. o.[9] HL C 136., 1985.6.4., 1. o.[10] HL L 220., 1993.8.30., 23. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA HŰTŐSZEKRÉNYEK ÉS FAGYASZTÓK MEGENGEDHETŐ LEGNAGYOBB VILLAMOSENERGIA-FOGYASZTÁSÁNAKKISZÁMÍTÁSI MÓDSZERE ÉS MEGFELELŐSÉG-ELLENŐRZÉSI ELJÁRÁSAA hűtőszekrények és fagyasztók villamosenergia-fogyasztása (amely kWh/24 órában fejezhető ki) a készülékek kategóriájának (pl. 1 csillagos hűtőszekrény, fagyasztóláda stb.), térfogatának, felépítése energiahatékonyságának (hőszigetelés vastagsága, kompresszor hatékonysága stb.), valamint a környezeti hőmérséklet és a készüléken belüli hőmérséklet közötti különbségnek a függvénye. Ezért az energiahatékonysági szabványok meghatározásakor figyelembe kell venni az energiafogyasztást befolyásoló fő endogén tényezőket (vagyis a készülék kategóriáját és térfogatát). Ezért a hűtőszekrények és fagyasztók megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztását egy lineáris egyenlet írja le, ami a készülék térfogatának függvénye; minden egyes készülékkategóriához más és más egyenlet került meghatározásra.Egy adott készülék megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztásának kiszámításához a készüléket be kell sorolni a következő lista megfelelő kategóriáiba:Kategória | Meghatározás |1 | Hűtőszekrény, alacsony hőmérsékletű tér nélkül [1] |2 | Hűtőszekrény/fagyasztó 5 oC és/vagy 12 oC térrel |3 | Hűtőszekrény csillag nélküli alacsony hőmérsékletű térrel |4 | Hűtőszekrény egycsillagos (*) alacsony hőmérsékletű térrel |5 | Hűtőszekrény kétcsillagos (**) alacsony hőmérsékletű térrel |6 | Hűtőszekrény háromcsillagos (***) alacsony hőmérsékletű térrel |7 | Hűtőszekrény/fagyasztó négycsillagos (****) fagyasztótérrel |8 | Fagyasztószekrény |9 | Fagyasztóláda |10 | Hűtőszekrény/fagyasztó kettőnél több ajtóval vagy a fentiekhez nem tartozó egyéb készülékek |mivel a hűtőszekrények és fagyasztók különböző hőmérsékleteken tartott különböző tereket tartalmaznak (ami jelentős hatással van a villamosenergia-fogyasztásra), a gyakorlatban a megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztást az egyenértékű térfogat függvényében határozzák meg, amely a különböző terek térfogatainak súlyozott összege.Így ezen irányelv alkalmazásában egy hűtőszekrény egyenértékű térfogata (Ve.) az alábbiak szerint határozható meg:Ve = ∑ Vc × Wc × Fc × CcWC = (25 - TC) / 20ahol TC az egyes terek tervezési hőmérséklete (°C-ban),VC a készülékben egy adott típusú tér nettó térfogata és FC 1,2-vel egyenlő jégmentes terek, és 1-gyel egyenlő más terek esetén,CC = 1 | a normál (N) és szokásosnál alacsonyabb hőmérsékletű (SN) klímaosztályokhoz tartozó hűtőszekrények és fagyasztók esetén, |CC = XC | a szubtrópusi (ST) klímaosztályhoz tartozó hűtőszekrények és fagyasztók esetén, |CC = YC | a trópusi (T) klímaosztályhoz tartozó hűtőszekrények és fagyasztók esetén. |A különböző tértípusokhoz tartozó XC és YC súlyozási együtthatók értékei:A tér hőmérsékletének megfelelően az XC és YC súlyozásiegyütthatók táblázata| XC | YC |Pincehőmérsékletű tér | 1,25 | 1,35 |Hűtőtér | 1,20 | 1,30 |0 °C hőmérsékletű tér | 1,15 | 1,25 |Csillag nélküli tér | 1,15 | 1,25 |1 csillagos (*) tér | 1,12 | 1,20 |2 csillagos (**) tér | 1,08 | 1,15 |3 (***) és 4 csillagos (****) terek | 1,05 | 1,10 |Mind az egyenértékű térfogat, mind a nettó térfogat literben van kifejezve.A megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztást (Emax kWh/24 órában kifejezve, 2 tizedesjegy pontossággal kiszámítva), Ve. egyenértékű térfogattal rendelkező készüléktípus esetében a következő egyenletek fejezik ki az egyes készülékkategóriákban:Kategória | Meghatározás | Emax (kWh/24 h) |1 | Hűtőszekrény alacsony hőmérsékletű terek nélkül | (0,207 x Ve. + 218) / 365 |2 | Hűtőszekrények 5 oC és/vagy 12 oC h terekkel | (0,207 x Ve. + 218) / 365 |3 | Hűtőszekrény csillag nélküli alacsony hőmérsékletű térrel | (0,207 x Ve. + 218) / 365 |4 | Hűtőszekrény, egycsillagos (*) alacsony hőmérsékletű terekkel | (0,557 x Ve. + 166) / 365 |5 | Hűtőszekrény, kétcsillagos (**) alacsony hőmérsékletű terekkel | (0,402 x Ve. + 219) / 365 |6 | Hűtőszekrény, háromcsillagos (***) alacsony hőmérsékletű terekkel | (0,573 x Ve. + 206) / 365 |7 | Hűtő/fagyasztó, négycsillagos (****) fagyasztó terekkel | (0,697 x Ve. + 272) / 365 |8 | Fagyasztószekrény | (0,434 x Ve. + 262) / 365 |9 | Fagyasztóláda | (0,480 x Ve. + 195) / 365 |Kettőnél több ajtós hűtőszekrény/fagyasztó esetén, vagy a fent nem említett egyéb készülékek esetén a megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztást (Emax) a legalacsonyabb hőmérsékletű tér hőmérséklete és csillag szerinti besorolása határozza meg a következőképpen:A leghidegebb tér hőmérséklete | Kategória | Emax (kWh/24 óra) |> - 6 °C | 1/2/3 | (0,207 x Ve. + 218) / 365 |≤ - 6 °C (*) | 4 | (0,557 x Ve. + 166) / 365 |≤ - 12 °C (**) | 5 | (0,402 x Ve. + 219) / 365 |≤ - 18 °C (***) | 6 | (0,573 x Ve. + 206) / 365 |≤ - 18 °C (****) | 7 | (0,697 x Ve. + 272) / 365 |Vizsgálati eljárások a készülékek ezen irányelv villamosenergia-fogyasztási követelményeinek való megfelelőségének ellenőrzéséreHa egy ellenőrzésre átadott készülék villamosenergia-fogyasztása kisebb, vagy egyenlő mint Emax (a kategóriájában megengedhető legnagyobb villamosenergia-fogyasztási érték, a fenti meghatározás szerint), + 15 %, a készülék igazolást kap arról, hogy megfelel az ezen irányelv villamosenergia-fogyasztási követelményeinek. Amennyiben a készülék villamosenergia-fogyasztása nagyobb, mint Emax + 15 %, meg kell mérni további három készülék villamosenergia-fogyasztását. Amennyiben a három készülék villamosenergia-fogyasztásainak számtani közepe kisebb, vagy egyenlő mint Emax + 10 %, a készülék igazolást kap arról, hogy megfelel az ezen irányelv villamosenergia-fogyasztási követelményeinek. Ha a számtani közép túllépi az Emax + 10 % értéket, a készülék nem felel meg az ezen irányelv villamosenergia-fogyasztási követelményeinek.MeghatározásokAz ebben a mellékletben használt kifejezések megegyeznek az Európai Szabványügyi Bizottság 1995. júliusi EN 153 európai szabványban megadott meghatározásokkal.[1] Bármely, –6 vagy annál alacsonyabb hőmérsékletű térrel.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁS (A MODUL)1. Ez a modul ismerteti azt az eljárást, amely által a gyártó, vagy annak a Közösségben letelepedett, a 2. pontban megállapított kötelezettségeket teljesítő megbízott képviselője biztosítja, hogy a hűtőszekrények és fagyasztók megfelelnek az ezen irányelvben említett követelményeknek, és erről nyilatkozatot bocsát ki. A gyártó minden általa gyártott készüléket ellát a "CE" jelöléssel, és elkészít egy írásbeli megfelelőségi nyilatkozatot.2. A gyártó elkészíti a 3. pontban leírt műszaki dokumentációt, és a gyártó, vagy annak Közösségben letelepedett megbízott képviselője köteles azt az utolsó készülék legyártásának időpontjától számított legalább hároméves időszakon keresztül a megfelelő nemzeti hatóságok vizsgálatához megőrizni.Ha sem a gyártó, sem annak megbízott képviselője nem telepedett le a Közösségben, a műszaki dokumentáció elérhetőségét az a személy köteles biztosítani, aki a hűtőszekrényt a Közösségben forgalomba hozza.3. A műszaki dokumentáció lehetővé teszi annak értékelését, hogy a hűtőszekrények és fagyasztók megfelelnek-e ezen irányelv követelményeinek. A műszaki dokumentáció tartalmazza a hűtőszekrény tervezését, gyártását és üzemelését a kiértékeléshez szükséges mértékben, valamint a következőket:i. gyártó neve és címe;ii. a típus egyértelmű azonosításához szükséges általános leírás;iii. a típus fő tervezési jellemzőivel kapcsolatos információk, szükség szerint rajzokat is beleértve, és különösen azokra a tételekre vonatkozó információk, amelyek várhatóan kihatnak a villamosenergia-fogyasztására, mint pl. a méretek, térfogat, kompresszorjellemzők, sajátos jellemzők, stb.;iv. használati utasítás, ha van;v. az 5. pont alapján végrehajtott villamosenergia-fogyasztási mérések eredményei;vi. a mérések megfelelőségének részletei az I. mellékletben meghatározott energiafogyasztási követelményekkel összehasonlítva.4. Egyéb közösségi jogszabály céljára létrehozott műszaki dokumentáció is használható, amennyiben megfelel e melléklet követelményeinek.5. A hűtőszekrények és fagyasztók gyártói felelősek ezen irányelv alkalmazási körébe tartozó minden készülék villamosenergia-fogyasztásának meghatározásáért az EN 153 európai szabványban meghatározott eljárásoknak megfelelően, valamint a készüléknek a 2. cikk követelményeinek való megfeleléséért.6. A gyártó vagy képviselője megőrzi a megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát a műszaki dokumentációval együtt.7. A gyártó minden szükséges intézkedést megtesz azért, hogy a gyártási folyamat biztosítsa, hogy a legyártott hűtőszekrények és fagyasztók megfeleljenek a 2. pontban említett műszaki dokumentációnak és ezen irányelv követelményeinek.--------------------------------------------------III. MELLÉKLET"CE" MEGFELELŐSÉGI JELÖLÉSA megfelelőségi jelölés "CE" kezdőbetűkből áll, megjelenése a következő:+++++ TIFF +++++Ha a "CE" jelölés méretét csökkentik vagy növelik, a fenti beosztásos rajzon megadott arányokat be kell tartani.A "CE" jelölés különböző alkotóelemeinek lényegében azonos magasságúnak kell lenniük, amely magasság nem lehet 5 mm-nél kisebb.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1988. december 21.) az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0107

Hivatalos Lap L 040 , 11/02/1989 o. 0027 - 0033 finn különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0200  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0200

		A Tanács irányelve(1988. december 21.)az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(89/107/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,az Európai Parlamenttel együttműködve [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel az élelmiszer-adalékanyagokra és ezek használati feltételeire vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti különbségek akadályozzák az élelmiszerek szabad mozgását; mivel ezek tisztességtelen versenyfeltételeket teremthetnek, és ily módon közvetlenül érintik a közös piac létrehozását és működését;mivel ezért ezeket a jogszabályokat közelíteni kell;mivel ezeket a követelményeket adott esetben egy több szakaszban létrehozandó, átfogó irányelvbe kell foglalni;mivel az élelmiszeradalékanyag-kategóriák listáiról szóló irányelvnek a Szerződés 100a. cikkében meghatározott eljárás szerint történő létrehozása a Tanács hatáskörébe tartozik;mivel az e kategóriákba tartozó élelmiszer-adalékanyagok felhasználását csak a Tanács által meghatározott, általánosan elfogadott tudományos és technológiai követelmények alapján lehet engedélyezni;mivel az adalékanyagok és felhasználási feltételeik listájának összeállítása során az olyan rendelkezések elfogadása előtt, amelyek kihatással lehetnek a közegészségügyre, konzultációt kell folytatni a 74/234/EGK bizottsági határozattal [3] létrehozott élelmiszerügyi tudományos bizottsággal;mivel lehetővé kell tenni az engedélyezett adalékanyagok listájának a tudományos és technikai fejlődéshez történő hozzáigazítását; mivel ebben az esetben a Szerződésben meghatározott eljárási szabályokon kívül célszerű lenne egy olyan rendszer kialakítása is, amely ideiglenes nemzeti intézkedések elfogadása révén lehetővé teszi a tagállamok hozzájárulását a közösségi megoldás kialakításához;mivel az élelmiszer-adalékanyagok tisztasági követelményeinek meghatározása, valamint a vizsgálati és mintavételi módszerek kidolgozása olyan technikai jellegű kérdések, amelyek megoldását célszerű a Bizottságra bízni;mivel a színezékekre, tartósítószerekre, antioxidánsokra, emulgeálószerekre, stabilizátorokra, sűrítőanyagokra és zselésítőanyagokra vonatkozó meglévő közösségi rendelkezéseket ezen irányelv alapján módosítani kell;mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács az élelmiszerekre vonatkozó szabályok végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést a 69/414/EGK [4] határozattal létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk1. Ezt az irányelvet azon élelmiszer-adalékanyagok esetében kell alkalmazni, amelyek az I. mellékletben szereplő valamely kategóriába tartoznak, és amelyeket valamely élelmiszer előállítása vagy elkészítése során használnak vagy erre szánnak, és – akár módosult formában – a késztermékben is jelen vannak (a továbbiakban "élelmiszer-adalékanyagok").2. Ezen irányelv alkalmazásában az "élelmiszer-adalékanyag" olyan anyag, amelyet –t tekintet nélkül arra, hogy van-e tápértéke vagy sem – élelmiszerként önmagában általában nem fogyasztanak és nem használnak élelmiszerek jellemző összetevőjeként, továbbá amelynek az élelmiszer gyártása, feldolgozása, elkészítése, kezelése, csomagolása, szállítása vagy tárolása során az élelmiszerhez technológiai célból történő szándékos hozzáadása azt eredményezi vagy ésszerűen értékelve azt eredményezheti, hogy önmaga vagy származékai közvetlenül vagy közvetve az élelmiszer összetevőjévé válnak.3. Ezt az irányelvet nem kell alkalmazni:a) a technológiai segédanyagok [5] esetében;b) a növény-egészségügyre vonatkozó közösségi szabályokkal összhangban a növények és a növényi termékek védelmére használt anyagok esetében;c) a 88/388/EGK tanácsi irányelv [6] hatálya alá tartozó, élelmiszerekben történő használatra szánt aromaanyagok esetében;d) az élelmiszerekhez tápanyagként hozzáadott anyagok (például ásványi anyagok, nyomelemek vagy vitaminok) esetében.2. cikk1. Az I. mellékletben felsorolt minden olyan adalékanyag-kategória esetében, amelyre vonatkozóan a 3. cikk (3) bekezdése szerinti listát állítottak össze, csak a listán szereplő anyagok, és csak az ott meghatározott feltételekkel, használhatók fel élelmiszer-adalékanyagként élelmiszerek gyártására vagy elkészítésére.2. Az élelmiszer-adalékanyagoknak az I. mellékletben szereplő kategóriák valamelyikébe történő besorolása az azokhoz általában társított alapvető hatás alapján történik. Az adalékanyagnak az adott kategóriába történő besorolása azonban nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy az adalékanyagot más célra is engedélyezzék.3. Az élelmiszer-adalékanyagokat a II. mellékletben meghatározott általános követelmények alapján kell valamelyik listába felvenni.3. cikk1. Az I. mellékletben meghatározott kategóriákba tartozó adalékanyagokra vonatkozó egyedi rendelkezéseket egy átfogó irányelvben kell meghatározni, amely a különleges adalékanyag-kategóriákról szóló, meglévő egyedi irányelveket is magában foglalja. Az átfogó irányelvet több szakaszban is össze lehet állítani.2. A Tanács a Bizottság javaslata alapján a Szerződés 100a. cikkében meghatározott eljárás szerint elfogadja:a) azon adalékanyagok listáját, amelyek felhasználása az összes többi adalékanyag kizárása mellett engedélyezett;b) azon élelmiszerek listáját, amelyekhez ezeket az adalékanyagokat hozzá lehet adni, a hozzáadás feltételeit, adott esetben pedig a technológiai célú felhasználásuk korlátozásait;c) a hordozóanyagként és oldószerként használt adalékanyagokra vonatkozó szabályokat, adott esetben ideértve az ezeket érintő tisztasági követelményeket is;3. A 11. cikkben megállapított eljárás szerint kell elfogadni:a) az érintett adalékanyagok tisztasági követelményeit;b) adott esetben az a) pontban említett tisztasági követelmények betartásának ellenőrzéséhez szükséges vizsgálati módszereket;c) adott esetben az élelmiszerekben és az élelmiszereken található adalékanyagok mintavételi eljárását, valamint a minőségi és a mennyiségi vizsgálatok módszereit;d) a 2. cikk rendelkezései betartásának biztosításához szükséges egyéb szabályokat.4. cikk1. Ha egy tagállam új információk vagy a meglévő információk ezen irányelv vagy a 3. cikkben említett átfogó irányelv elfogadása óta végzett felülvizsgálata eredményeként pontosan meghatározott indokok alapján úgy ítéli meg, hogy az adalékanyagok élelmiszerekben történő felhasználása – bár ezen irányelvvel vagy a 3. cikk alapján meghatározott valamely listával összhangban áll – veszélyt jelent az emberi egészségre, ez a tagállam a saját területén átmenetileg felfüggesztheti vagy megtilthatja a kérdéses rendelkezések alkalmazását. Erről haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot, döntése indokainak megjelölésével.2. A Bizottság az Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül, a lehető legrövidebb időn belül megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tagállam által megjelölt indokokat, majd haladéktalanul véleményt nyilvánít és meghozza a megfelelő intézkedéseket.3. Ha a Bizottság az (1) bekezdésben említett problémák megoldása és az emberi egészség védelmének biztosítása érdekében szükségesnek látja ezen irányelv vagy a 3. cikkben említett átfogó irányelv módosítását, e módosítások elfogadása céljából a 11. cikkben meghatározott eljárást kezdeményezi; ebben az esetben az a tagállam, amely védintézkedéseket fogadott el, ezeket az említett módosítások elfogadásáig fenntarthatja.5. cikk1. A tagállamok bármely lista 3. cikk alapján történő elfogadása óta bekövetkezett tudományos és műszaki fejlődés figyelembe vétele céljából saját területükön átmenetileg engedélyezhetik az I. mellékletben szereplő kategóriák valamelyikébe tartozó, de az erről szóló listán nem szereplő adalékanyag forgalmazását és felhasználását, feltéve, hogy a következő feltételeknek megfelelnek:a) az engedély tartama legfeljebb két év lehet;b) a tagállamnak biztosítania kell az általa engedélyezett adalékanyagot tartalmazó élelmiszerek hatósági ellenőrzését;c) az engedélyben a tagállam előírhatja, hogy a kérdéses adalékanyag segítségével előállított élelmiszerek különleges jelzéssel legyenek ellátva.2. A tagállamok a döntések hatályba lépésétől számított két hónapon belül közlik a többi tagállammal és a Bizottsággal azon engedélyező határozatok szövegét, amelyeket az (1) bekezdés szerint fogadnak el.3. Az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott kétéves időszak lejárta előtt a tagállamok kérhetik a Bizottságtól annak az adalékanyagnak a 3. cikk szerint elfogadott listára történő felvételét, amelyet az e cikk (1) bekezdése szerint nemzeti szinten engedélyeztek. Ugyanakkor a tagállamoknak olyan bizonyítékokat kell szolgáltatniuk, amelyek véleményük szerint igazolják az adalékanyag listára történő felvételének szükségességét, valamint jelezniük kell annak felhasználási módját. Ha a Bizottság a kérést jogosnak ítéli, akkor a 3. cikk alapján elfogadott lista módosítása céljából megindítja a szerződés 100a. cikkében meghatározott eljárást. A Tanács a Bizottság javaslata alapján az ügynek a Tanácshoz történő beterjesztését követő 18 hónapon belül jár el.4. Ha az (1) bekezdésben kikötött kétéves időszakon belül a Bizottság nem nyújtja be a (3) bekezdés szerinti javaslatot vagy a Tanács a (3) bekezdésben kikötött 18 hónapos időszakon belül nem jár el, akkor a nemzeti engedélyt vissza kell vonni. Ezzel egyidőben egy más tagállam által ugyanarra az adalékanyagra kiadott engedélyt is vissza kell vonni.5. Ugyanarra az adalékanyagra új engedély csak abban az esetben adható, ha a (4) bekezdésben előírt visszavonást követően történt tudományos vagy műszaki fejlődés ezt indokolja.6. cikkAzokat a rendelkezéseket, amelyek kihatással lehetnek a közegészségügyre, az élelmiszerügyi tudományos bizottsággal folytatott konzultációt követően kell elfogadni.7. cikk1. A nem a végső fogyasztó számára történő eladásra szánt élelmiszer-adalékanyagok csak akkor hozhatók forgalomba, ha a csomagolásukon vagy a tárolóedényeken a következő információk jól látható, könnyen olvasható és letörölhetetlen formában szerepelnek:a) - az önmagukban vagy keverve árusított adalékanyagok esetében minden egyes adalékanyag teljes tömeg szerinti aránya csökkenő sorrendben, a valamely közösségi rendelkezésben meghatározott neve és az E–száma, vagy ilyen rendelkezések hiányában az adalékanyag leírása, amely eléggé részletes ahhoz, hogy az adalékanyagot megkülönböztesse azoktól, amelyekkel az egyébként összekeverhető lenne,- amennyiben az adalékanyagban az élelmiszer-adalékanyag vagy élelmiszer-adalékanyagok tárolását, eladását, szabványosítását, feloldását vagy hígítását elősegítő egyéb anyagok vagy élelmiszer-összetevők vannak jelen, akkor az adalékanyag első francia bekezdés szerinti neve és a teljes tömeg szerinti aránya csökkenő sorrendjében az összes összetevő jelzése;b) - vagy az "élelmiszerekben való felhasználásra" megjegyzés,- vagy az "élelmiszerekben korlátozottan használható" megjegyzés,- vagy más egyértelmű utalás a rendeltetésszerű élelmiszeripari felhasználására;c) szükség esetén a tárolás és a felhasználás különleges feltételei;d) a felhasználási utasítások, ha ezek elhagyása nem biztosítaná az adalékanyag megfelelő felhasználását;e) az árutételt vagy a szállítmányt azonosító jelzés;f) a gyártó, a csomagoló vagy a Közösség területén működő forgalmazó neve és címe;g) valamennyi olyan összetevő százalékarányának a feltüntetése, amelynek az élelmiszerekben történő felhasználása mennyiségi korlátozás alá esik, vagy olyan, a pontos összetételre vonatkozó adatok, amelyek lehetővé teszik a vevők számára az élelmiszerre vonatkozó közösségi előírások vagy ezek hiányában az élelmiszerre vonatkozó nemzeti előírások követelményeinek a betartását. Amennyiben ugyanaz a mennyiségi korlátozás vonatkozik az önmagukban vagy a kombináltan használt összetevők egy csoportjára, akkor az együttes százalékarány egyetlen számmal is megadható;h) a nettó mennyiség;i) a 3. cikkben említett átfogó irányelvben meghatározott bármely más információ.2. Az (1) bekezdéstől eltérően az a) pont második francia bekezdésében és a d)–g) pontban előírt információkat csak azokban, a szállítmányra vonatkozó kereskedelmi okmányokban kell feltüntetni, amelyeket az áru szállításakor vagy azt megelőzően kell átadni, feltéve, hogy az "élelmiszerek előállítására és nem kiskereskedelmi forgalmazás céljára" megjelölés a kérdéses termékek csomagolásának vagy tárolóedényének jól látható részén szerepel.8. cikkA végső felhasználó számára eladásra szánt élelmiszer-adalékanyagok csak akkor hozhatók forgalomba, ha a csomagolásukon vagy a tárolóedényeiken jól láthatóan, tisztán olvashatóan és letörölhetetlenül szerepelnek a következő információk:a) a termék neve. Ennek a megnevezésnek a kérdéses termékre vonatkozó közösségi rendelkezésekben meghatározott névből, a termék E–számából vagy ilyen rendelkezések hiányában a termék leírásából kell állnia, amely eléggé részletes ahhoz, hogy a terméket megkülönböztesse azoktól, amelyekkel az egyébként összekeverhető lenne;b) a 7. cikk (1) bekezdésének a)–f) és h) pontjában előírt információk;c) a 79/112/EGK tanácsi irányelv [7] 9. cikke értelmében vett minimális eltarthatósági idő;d) a 3. cikkben említett átfogó irányelvben meghatározott bármely más tájékoztatás.9. cikkA 7. és 8. cikk rendelkezései nem érintik a tömegre és a mértékekre vagy a veszélyes anyagok és készítmények kiszerelésére, osztályozására, csomagolására, címkézésére vagy szállítására vonatkozó részletesebb vagy átfogóbb törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket.10. cikkA tagállamoknak tartózkodniuk kell 7. és 8. cikkben szereplő követelményeknél részletesebb előírások meghatározásától az ott előírt adatok feltüntetésének módja tekintetében.A 7. és 8. cikkben meghatározott adatokat a vevők számára könnyen érthető nyelven kell feltüntetni, kivéve, ha a vevők tájékoztatásának biztosítása érdekében más intézkedéseket hoztak. Ez a rendelkezés nem akadályozza az adatok különböző nyelveken történő feltüntetését.11. cikk1. Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az elnök a saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének a kérésére az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság elé terjeszti az ügyet.2. A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott minősített többséggel kell meghozni. Az elnök nem szavaz.3. a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.12. cikk1. A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az I. mellékletben meghatározott kategóriákba tartozó élelmiszer-adalékanyagokat csak akkor lehessen forgalomba hozni, ha azok megfelelnek ezen irányelv és mellékletei rendelkezéseinek.2. A tagállamok az élelmiszer-adalékanyagokkal kapcsolatos indokok alapján nem tilthatják meg, nem korlátozhatják, és nem akadályozhatják az élelmiszer-adalékanyagok, az élelmiszerek vagy az élelmiszer-összetevők forgalmazását, ha azok megfelelnek ezen irányelv, a meglévő egyedi irányelvek és a 3. cikkben említett átfogó irányelv rendelkezéseinek.3. A (2) bekezdés nem érinti azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyeket a 3. cikkben említett átfogó irányelv megfelelő rendelkezései hiányában kell alkalmazni.13. cikkA meglévő közösségi irányelveket ezen irányelvvel összehangoló intézkedéseket a 11. cikkben meghatározott eljárás szerint kell elfogadni.14. cikk1. A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. A meghozott intézkedések:- legkésőbb az ezen irányelvről szóló értesítéstől számított két éven belül lehetővé teszik az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő élelmiszer-adalékanyagok forgalmazását és felhasználását,- az ezen irányelvről szóló értesítéstől [8] számított legfeljebb három éven belül megtiltják az ezen irányelv rendelkezéseinek nem megfelelő élelmiszer-adalékanyagok forgalmazását és felhasználását.2. Az (1) bekezdés nem érinti a meglévő közösségi rendelkezéseket vagy azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyeket a 3. cikkben említett átfogó irányelvek hiányában bizonyos élelmiszeradalék-csoportok esetében kell alkalmazni, vagy amelyek azokat az élelmiszereket határozzák meg, amelyekben vagy amelyeken az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő élelmiszer-adalékanyagok felhasználhatók.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1988. december 21-én.a Tanács részérőlaz elnökV. Papandreou[1] HL C 99., 1987.4.13., 65. o. és HL C 12., 1989.1.16.[2] HL C 328., 1986.12.22., 5. o.[3] HL L 136., 1974.5.20., 1. o.[4] HL L 291., 1969.11.19., 9. o.[5] Ezen irányelv alkalmazásában "technológiai segédanyag" olyan anyag, amelyet élelmiszer összetevőjeként önmagában nem fogyasztanak, és a nyersanyagok, az élelmiszerek vagy azok összetevőinek feldolgozása során használnak egy bizonyos technológiai cél – a kezelés vagy a feldolgozás során történő – elérése érdekében, ami a maradékok véletlenszerű vagy technológiailag elkerülhetetlen jelenlétét eredményezheti a késztermékben, feltéve, hogy ezek a maradékok nem jelentenek semmiféle egészségügyi veszélyt és a késztermékre semmilyen technológiai hatásuk nincs.[6] HL L 184., 1988.7.15., 61. o.[7] HL L 33., 1979.2.8., 1. o.[8] A tagállamok ezen irányelvről szóló értesítése 1988. december 28-án történt.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAz élelmiszer-adalékanyagok kategóriáiSzínezékekTartósítószerekAntioxidánsokEmulgeálószerekEmulgeáló sókSűrítőanyagokZselésítőanyagokStabilizátorok [1]ÍzfokozókÉtkezési savakSavanyúságot szabályozó anyagok [2]Csomósodást és lesülést gátló anyagokMódosított keményítőkÉdesítőszerekTérfogatnövelő szerekHabzásgátlókFényezőanyagok [3]Lisztkezelő szerekSzilárdítóanyagokNedvesítőanyagokKelátképző anyagok [4]Enzimek [5], [6]Tömegnövelő szerekHajtógázok és csomagológázok[1] Ez a kategória magában foglalja a habstabilizálókat is.[2] Ezek kétirányú savanyúságszabályozóként hathatnak.[3] Ezek közé az anyagok közé tartoznak kenőanyagok is.[4] E kifejezések szereplése a listán nem érinti az ezekre vonatkozó bármilyen jövőbeni döntést a végső fogyasztó számára szánt élelmiszerek címkéin történő jelölésükre vonatkozóan.[5] E kifejezések szereplése a listán nem érinti az ezekre vonatkozó bármilyen jövőbeni döntést a végső fogyasztó számára szánt élelmiszerek címkéin történő jelölésükre vonatkozóan.[6] Csak az adalékanyagként használt anyagok.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETAz élelmiszer-adalékanyagok használatának általános feltételei1. Az élelmiszer-adalékanyagok használatát csak akkor lehet jóváhagyni, ha:- bizonyítható, ésszerű technológiai szükséglet áll fenn, és a cél nem érhető el más, gazdaságilag és technológiailag megvalósítható eszközökkel,- a javasolt felhasználási szint mellett – a rendelkezésre álló tudományos adatok alapján – nem jelentenek veszélyt a fogyasztóra,- alkalmazásuk nem téveszti meg a fogyasztót.2. Az élelmiszer-adalékanyagok felhasználása csak akkor lehetséges, ha bizonyítható, hogy az adalékanyag javasolt felhasználása a fogyasztó számára előnyt jelent, más szóval bizonyítani kell azt, amit szokásosan "szükségletnek" nevezünk. Az élelmiszer-adalékanyagok használatának az a)-d) pontban megállapított egy vagy több célt kell szolgálnia, ha ezek a célok nem érhetők el más, gazdaságilag vagy technológiailag megvalósítható eszközökkel és nem jelentenek veszélyt a fogyasztó egészségére:a) az élelmiszer táplálkozási minőségének megőrzése; az élelmiszer táplálkozási minőségének szándékos csökkentése csak akkor lehet indokolt, ha az élelmiszer nem képez lényeges elemet a szokásos étrendben, vagy ha az adalékanyag a különleges táplálkozási igényű fogyasztói csoportoknak szánt élelmiszerek előállításához szükséges;b) a különleges táplálkozási igényű fogyasztói csoportok számára előállított élelmiszerekhez szükséges alkotórészek vagy összetevők biztosítása;c) egy élelmiszer tartósságának vagy stabilitásának megnövelése vagy érzékszervi tulajdonságainak javítása, feltéve, hogy ez az élelmiszer jellegét, anyagát vagy minőségét nem változtatja meg olyan mértékben, hogy az a fogyasztót megtévessze;d) az élelmiszer gyártásának, feldolgozásának, előkészítésének, kezelésének, csomagolásának, szállításának vagy tárolásának elősegítése, feltéve, hogy az adalékanyagot nem a hibás nyersanyagok felhasználásából vagy a nemkívánatos (vagy akár nem higiénikus) módszerek alkalmazásából származó hatások leplezésére használják fel a fent említett tevékenységek bármelyikének során;3. Az élelmiszer-adalékanyag vagy annak származékai káros hatásainak meghatározására az adalékanyagot megfelelő toxikológiai vizsgálatnak és értékelésnek kell alávetni. Ennek az értékelésnek figyelembe kell vennie az adalékanyag felhasználásának bármilyen halmozódó, egymást erősítő vagy kihangsúlyozó hatását és a szervezet számára idegen anyagokkal szembeni összeférhetetlenség jelenségét.4. Az összes élelmiszer-adalékanyagot folyamatos megfigyelés alatt kell tartani, és amikor csak szükséges, azokat a változó felhasználási körülmények és az új tudományos ismeretek figyelembevételével újra kell értékelni.5. Az élelmiszer-adalékanyagoknak mindenkor meg kell felelniük a jóváhagyott tisztasági követelményeknek.6. Az élelmiszer-adalékanyagok jóváhagyása során:a) meg kell határozni azokat az élelmiszereket, amelyekhez az adalékanyagok hozzáadhatók, valamint a hozzáadás feltételeit;b) a felhasználást a kívánt hatás eléréséhez szükséges legalacsonyabb szintre kell korlátozni;c) figyelembe kell venni az élelmiszer-adalékanyag esetében meghatározott megengedhető napi bevitelt vagy az annak megfelelő becslést, valamint ennek – az összes forrásból származó – valószínű napi bevitelét. Amennyiben az élelmiszer-adalékanyagot különleges fogyasztói csoportok által elfogyasztott élelmiszerekben használják, akkor az élelmiszer-adalékanyagnak az ilyen fogyasztói csoportok körében lehetséges napi bevitelét kell figyelembe venni.--------------------------------------------------