Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0030

A Tanács 1999/30/EK irányelve (1999. április 22.) a környezeti levegőben lévő kén-dioxidra, nitrogén-dioxidra és nitrogén-oxidokra, valamint porra és ólomra vonatkozó határértékekről

Hivatalos Lap L 163 , 29/06/1999 o. 0041 - 0060 CS.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 ET.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 HU.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 LT.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 LV.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 MT.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 PL.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 SK.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183 SL.ES fejezet 15 kötet 04 o. 164  - 183

		A Tanács 1999/30/EK irányelve(1999. április 22.)a környezeti levegőben lévő kén-dioxidra, nitrogén-dioxidra és nitrogén-oxidokra, valamint porra és ólomra vonatkozó határértékekrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikk (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],A Szerződés 189c. cikkében [3] szabályozott eljárásnak megfelelően,(1) mivel a Szerződés 130r. cikkében foglalt elvek alapján az Európai Közösségnek a környezetre és a fenntartható fejlődésre vonatkozó politikai és cselekvési programja (az ötödik környezetvédelmi cselekvési program [4], különösen a légszennyező anyagok jogi szabályozására vonatkozóan módosítást helyez kilátásba; mivel ez a program hosszú távú levegőminőségi célkitűzések megfogalmazását ajánlja;(2) mivel a Szerződés 129. cikke biztosítja, hogy az egészségvédelmi követelmények a Közösség politikájának részét képezzék; mivel a Szerződés 3. cikkének o. pontja előírja, hogy a Közösségben végzett tevékenységek hozzájáruljanak az egészségvédelem magas szintjének eléréséhez;(3) mivel a környezeti levegő minőségének vizsgálatáról és ellenőrzéséről szóló, 1996. szeptember 27-i 96/62/EK tanácsi irányelv [5] 4. cikkének (5) bekezdése alapján fogadja el a Tanács az (1) bekezdésben foglalt jogszabályokat és az ugyanennek a cikknek (3) és (4) bekezdésében megállapított rendelkezéseket;(4) mivel az ebben az irányelvben meghatározott határértékek minimális követelmények; mivel a Szerződés 130t. cikkével összhangban a tagállamok szigorúbb védőintézkedéseket tarthatnak fenn vagy vezethetnek be; mivel a szigorúbb határértékek különösen a lakosság kiszolgáltatott csoportjainak, mint például a gyermekek és a kórházi betegek egészségének védelme érdekében vezethetők be; mivel a tagállam megkövetelheti, hogy a határértékeket már az irányelvben megállapított időpontok előtt érjék el;(5) mivel az ökoszisztémát meg kell védeni a kén-dioxid káros hatásaitól; mivel a növényzetet meg kell védeni a nitrogén-oxidok káros hatásaitól;(6) mivel a különböző típusú pornak különféle káros hatásai lehetnek az emberi egészségre; mivel bizonyított, hogy az emberi tevékenységből származó pornak való expozícióval kapcsolatos kockázat nagyobb az emberi egészségre, mint a környezeti levegőben természetes módon előforduló pornak való expozícióval kapcsolatos kockázat;(7) mivel a 96/62/EK irányelv megköveteli, hogy cselekvési terveket dolgozzanak ki azon övezetekre, amelyeken belül a környezeti levegőben lévő szennyező anyagok koncentrációja meghaladja a határértékeket és még azt az ideiglenes tűréshatárt is, amit annak érdekében alkalmaznak, hogy a meghatározott időpontban vagy időpontokban biztosítsák a határértékeknek való megfelelést; mivel amennyiben ezek a határértékek porra vonatkoznak, úgy az cselekvési tervnek és egyéb szennyezés-csökkentési stratégiának a porkoncentráció teljes csökkentése részeként a finom por koncentrációjának csökkentését kell megcéloznia;(8) mivel a 96/62/EK irányelv biztosítja azt, hogy a határértékek számszerű értékei és készenléti küszöbértékei az e területen dolgozó nemzetközi tudományos csoportok által végzett munka eredményén alapuljanak; mivel a Bizottság arra törekszik, hogy figyelembe vegye az érintett járványtani és környezetvédelmi területeken született legújabb tudományos kutatási adatokat és az olyan elemek ismételt vizsgálatára használt legújabb módszertani fejlesztéseket, amelyeken a határértékek és a riasztási küszöbértékek alapulnak;(9) mivel ahhoz, hogy elősegítse ezen irányelv 2003-ban történő felülvizsgálatát, a Bizottságnak és a tagállamoknak fontolóra kell venniük azon kutatások bátorítását, amelyek az itt meghatározott szennyező anyagok, nevezetesen a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, a por és az ólom hatásainak kutatására irányulnak;(10) mivel a szabványosított, pontos mérési módszerek és a mérőállomások elhelyezésére vonatkozó közös kritériumok fontos elemei a környezeti levegőminőség vizsgálatának, amelynek célja az összehasonlítható információk megszerzése az egész Közösségben;(11) mivel a 96/62/EK irányelv 12. cikkének (1) bekezdésével összhangban a tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazításhoz szükséges módosítások kizárólag a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, a por és az ólom koncentrációk vizsgálatára szolgáló kritériumokra és módszerekre, vagy a Bizottságnak továbbított információkat szolgáló részletes intézkedésekre vonatkozhatnak, és nem lehetnek hatással a határértékek és a készenléti küszöbértékek módosítására sem közvetlenül, sem közvetve;(12) mivel a környezeti levegőben lévő kén-dioxidról, nitrogén-dioxidról és nitrogén-oxidokról, a porról és az ólomról szóló naprakész információknak a nyilvánosság számára könnyen hozzáférhetőknek kell lenniük,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélkitűzésekEnnek az irányelvnek a célja, hogy:- határértékeket, és adott esetben riasztási küszöbértékeket állapítson meg a környezeti levegőben lévő kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por és ólom koncentrációjára azzal a szándékkal, hogy elkerülje, megelőzze, vagy csökkentse az emberi egészségre és a környezet egészére gyakorolt káros hatásokat,- közös módszerek és kritériumok alapján vizsgálja a környezeti levegőben lévő kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por- és ólomkoncentrációját,- megfelelő információk szerzése a környezeti levegőben lévő kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok por- és ólomkoncentrációiról és annak biztosítása, hogy ezek hozzáférhetők legyenek a nyilvánosság számára,- a környezeti levegő minőségének fenntartása ott, ahol az jó minőségű, és minőségének javítása más esetekben a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por és az ólom koncentrációi tekintetében.2. cikkFogalommeghatározásEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:1. "környezeti levegő": a troposzférán belüli szabadtéri levegő a munkahelyek kivételével;2. "szennyező anyag": bármely olyan anyag, amelyet az ember közvetlenül vagy közvetve a környezeti levegőbe juttat, és amely valószínűleg káros hatással van az emberi egészségre és/vagy a környezet egészére;3. "szint": valamely szennyező anyagnak a környezeti levegőben lévő koncentrációja vagy egy adott idő alatt a felületen történő lerakódása;4. "vizsgálat": a környezeti levegőben található valamely szennyező anyag mérésére, számítására, előrejelzésére vagy becslésére használt bármely módszer;5. "határérték": olyan szint, amelyet tudományos ismeretek alapján azzal a céllal rögzítenek, hogy elkerüljék, megelőzzék, vagy csökkentsék az emberi egészségre és/vagy a környezet egészére gyakorolt káros hatásokat, és amelyet egy adott időszakon belül el kell érni, és ha már egyszer elérték nem szabad meghaladni;6. "riasztási küszöbérték": az a szint, amelyen felül rövid idejű expozíció is kockázatot jelent az emberi egészségre, és amely elérése esetén a tagállamoknak azonnali lépéseket kell tenniük, az 96/62/EK irányelvben meghatározottak szerint;7. "tűréshatár": a határértéknek az a százalékban kifejezett értéke, amivel a határérték meghaladható a 96/62/EK irányelvben meghatározott feltételek megléte esetén;8. "övezet": a tagállamok területének általuk behatárolt része;9. "agglomeráció": olyan övezet, amelyben a lakosság száma meghaladja a 250000-et, vagy ahol a lakosság száma ugyan 250000, vagy annál kevesebb, de olyan négyzetkilométerenkénti népsűrűséggel, hogy ez indokolja a tagállamok számára a környezeti levegőminőség vizsgálatának és kezelésének szükségességét.10. "nitrogén-oxidok": a nitrogén-monoxid és a nitrogén-dioxid összege, amelyet rész per billió (ppb) egységben adnak össze, és nitrogén-dioxid mikrogramm per köbméter egységben fejeznek ki;11. "PM10": az a pormennyiség, amely 50 %-os leválasztási hatásfokkal átmegy egy méret-szelektív bemenőnyíláson 10 μm aerodinamikai átmérő esetén;12. "PM2.5": az a pormennyiség, amely 50 %-os leválasztási hatásfokkal átmegy egy méret-szelektív bemenőnyíláson 2.5 μm aerodinamikai átmérő esetén;13. "felső vizsgálati küszöbérték": az V. mellékletben meghatározott szint, amely alatt mérések és modellezési módszerek kombinációját lehet alkalmazni a 96/62/EK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összhangban;14. "alsó vizsgálati küszöbérték": az V. mellékletben meghatározott szint, ami alatt modellezési vagy objektív becslési módszerek önmagukban alkalmazhatók a környezeti levegő minőségének vizsgálatára a 96/62/EK irányelv 6. cikkének (4) bekezdésével összhangban;15. "természeti jelenségek": vulkáni kitörések, szeizmikus mozgások, geotermikus mozgások, bozóttüzek, szélorkánok okozta események vagy a száraz régiókból a természetes eredetű por légköri felkeveredése vagy elszállítása;16. "helyhez kötött mérések": a 96/62/EK irányelv 6. cikkének (5) bekezdésével összhangban végzett mérések.3. cikkKén-dioxid(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a környezeti levegőben lévő kén-dioxid koncentráció, amelyeket a 7. cikkel összhangban értékeltek, az abban meghatározott időponttól kezdve ne haladja meg az I. melléklet I. szakaszában megállapított határértékeket.Az I. melléklet I. szakaszában megállapított tűréshatárt a 96/62/EK irányelv 8. cikkével összhangban kell alkalmazni.(2) A környezeti levegőben lévő kén-dioxid-koncentrációk riasztási küszöbértéke az I. melléklet II. szakaszában megállapított érték.(3) Annak érdekében, hogy segítsék a Bizottságot a 10. cikkben foglalt jelentés 2003. december 31-ig történő elkészítésében, a tagállamok, ahol megvalósítható, rögzítik a tízpercenként átlagolt kén-dioxid koncentrációra vonatkozó adatokat azon mérőállomásokon, amelyeket a tagállamok azért választottak ki, mert jellemzik a forráshoz közeli lakott területek levegőminőségét, és amelyeken órás koncentrációt mérnek. A 96/62/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdésével összhangban az órás koncentrációról szóló adatszolgáltatással egy időben a tagállamok jelentést nyújtanak be a Bizottsághoz azon kiválasztott mérőállomásokról és az 500 μg/m3 értéket meghaladó tízperces koncentrációk számáról, valamint azon napok naptári éven belüli számáról, amelyeken ezek az értékek előfordultak, továbbá azon napok számáról, amelyeken a kén-dioxid órás koncentrációja egyidejűleg meghaladta a 350 μg/m3 értéket, valamint a regisztrált tízperces koncentráció-maximumról.(4) A tagállamok kijelölhetnek olyan övezeteket vagy agglomerációkat, amelyekben a természeti forrásból származó kén-dioxid miatt az I. melléklet 1. szakaszában megállapított kén-dioxid határértéket túllépik. A tagállamok megküldik a Bizottságnak az ilyen övezetek vagy agglomerációk listáját és az azokon előforduló kén-dioxid-koncentrációról és kén-dioxid-forrásokról szóló információkat. Amikor a 96/62/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdésével összhangban tájékoztatják a Bizottságot, a tagállamok benyújtják a szükséges igazolást is annak bizonyítására, hogy bármilyen túllépés a természetes forrásoknak tulajdonítható.Az ilyen övezeteken vagy agglomerációkon belül a tagállamok csak ott kötelesek végrehajtani a cselekvési terveket a 96/62/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban, ahol az I. melléklet I. szakaszában megállapított határértékek túllépése emberi tevékenység okozta kibocsátás következménye.4. cikkNitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a környezeti levegőben lévő nitrogéndioxid-koncentrációk, és ahol van ilyen, a nitrogén-oxidok koncentrációi, amelyeket a 7. cikkel összhangban értékeltek, az abban meghatározott időponttól kezdve ne haladják meg a II. melléklet I. szakaszában megállapított határértékeket.A II. melléklet I. szakaszában megállapított tűréshatárokat a 96/62/EK irányelv 8. cikkével összhangban alkalmazzák.(2) A környezeti levegőben lévő nitrogén-dioxid-koncentrációk riasztási küszöbértéke a II. melléklet II. szakaszában megállapított érték.5. cikkPor(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a környezeti levegőben lévő PM10 koncentráció, amelyet a 7. cikkel összhangban értékeltek, az abban meghatározott időponttól kezdve ne haladja meg a III. melléklet I. szakaszában megállapított határértéket.A III. melléklet I. szakaszában megállapított tűréshatárt a 96/62/EK irányelv 8. cikkével összhangban alkalmazzák.(2) A tagállamok biztosítják, hogy a PM2.5 koncentrációra vonatkozó adatok szolgáltatására mérőállomásokat létesítenek és működtetnek. Minden tagállam úgy választja meg a PM2.5 –et mérő állomások számát és helyét, hogy azok jellemezzék az adott tagállamban előforduló PM2.5 koncentrációt. A PM2.5 mintavételi pontjai, amennyiben lehetséges, legyenek közösek a PM10 mintavételi pontjaival.A tagállamok minden év végétől számított kilenc hónapon belül megküldik a Bizottságnak az arra az évre vonatkozó bármely huszonnégy órás PM2.5 mérésből számított számtani átlag koncentrácit, medián koncentrációt, a kilencvennyolc százalékos gyakoriságot és a maximális koncentrációt. A kilencvennyolc százalékos gyakoriságot a környezeti levegő szennyezettségét mérő hálózati és egyedi mérőállomásokról kapott információk és adatok tagállamokon belüli kölcsönös cseréjét megalapozó, 1997. január 27-i 97/101/EK tanácsi határozat [6] I. mellékletének 4. szakaszában szabályozott eljárásnak megfelelően számítják ki.(3) A PM10 koncentráció csökkentésére vonatkozó, a 96/62/EK irányelv 8. cikkével összhangban előkészített cselekvési tervek és általános stratégiák a PM2.5 koncentráció csökkentését is célul tűzik ki.(4) Ha a III. melléklet I. szakaszában meghatározott, a PM10-re vonatkozó határértékeket a környezeti levegőben előforduló PM10 koncentráció a természeti jelenségeknek tulajdoníthatóan lépi túl, melyek a természetes forrásból származó normál háttérszinteket meghaladó koncentrációkat eredményeznek, akkor a tagállamok a 96/62/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdésével összhangban értesítik a Bizottságot, szolgáltatva a szükséges bizonyítékokat annak igazolására, hogy a túllépés természeti jelenségeknek tulajdonítható. Ilyen esetekben a tagállamok csak ott kötelesek cselekvési terveket végrehajtani a 96/62/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban, ahol a III. melléklet I. szakaszában meghatározott határértékeket más okokból, s nem természeti jelenségek miatt lépik túl.(5) A tagállamok kijelölhetnek olyan övezeteket vagy agglomerációkat, amelyeken belül a környezeti levegőben lévő PM10 koncentráció meghaladja a II. melléklet I. szakaszában meghatározott PM10 határértékeket az utak téli homokszórását követő felkeveredés miatt. A tagállamok megküldik a Bizottságnak az ilyen övezetek vagy agglomerációk listáját és az ott előforduló PM10 koncentrációról és PM10 forrásokról szóló információkat. Amikor a 96/62/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdésével összhangban tájékoztatják a Bizottságot, a tagállamok benyújtják a szükséges igazolást is annak bizonyítására, hogy mindennemű túllépés a por felkeveredésének tulajdonítható, és hogy ésszerű méréseket végeztek a koncentráció csökkentésére.Az ilyen övezetekben vagy agglomerációkban a tagállamok csak ott kötelesek cselekvési terveket végrehajtani a 96/62/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban, ahol a III. melléklet I. szakaszában meghatározott határértékeket meghaladó PM10 szint más okból, s nem az utak téli homokszórása következtében alakult ki.6. cikkÓlomA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a környezeti levegőben lévő ólomkoncentráció, amelyet a 7. cikkel összhangban értékeltek, az abban meghatározott időponttól kezdve ne haladja meg a IV. melléklet I. szakaszában megállapított határértékeket.A IV. melléklet I. szakaszában megállapított tűréshatárokat a 96/62/EK irányelv 8. cikkével összhangban alkalmazzák.7. cikkKoncentrációk vizsgálata(1) A 96/62/EK irányelv 6. cikkének szándéka értelmében a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por és az ólom felső -és alsó vizsgálati küszöbértékei az V. melléklet I. szakaszában meghatározott értékek.A 6. cikk szándéka értelmében minden övezet és agglomeráció osztályozását az V. melléklet II. szakaszában meghatározott eljárással összhangban legalább ötévenként felülvizsgálják. Az osztályba sorolás felülvizsgálatát korábban végzik, amennyiben jelentős változások történtek azoknál a tevékenységeknél, amelyek meghatározzák a kén-dioxid, nitrogén-dioxid, vagy ahol ez fennáll, a nitrogén-oxidok, a por, vagy az ólom környezeti koncentrációját.(2) A környezeti levegőben lévő kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por és az ólom mérésére kijelölt mintavételi pontok elhelyezésére vonatkozó kritériumokat a VI. melléklet sorolja fel. Az ide tartozó szennyező anyagok koncentrációjának helyhez kötött mérésére szolgáló mintavételi pontok minimális számát a VII. melléklet határozza meg, és ezeket minden olyan övezetben vagy agglomerációban telepíteni kell, amelyekben mérésekre van szükség, ha a helyhez kötött mérés az egyetlen adatforrás az övezeteken belüli koncentrációkról.(3) Azon övezetek és agglomerációk esetében, amelyekben a helyhez kötött mérőállomásokról származó információk kiegészülnek más forrásokból, mint például kibocsátási leltárokból származó információkkal, tájékoztató jellegű mérési módszerekkel és levegőminőség modellezéssel a felszerelendő helyhez kötött mérőállomások száma és az egyéb módszerek térbeli felbontása elégendő kell, hogy legyen a VI. melléklet I. szakaszával és a VIII. melléklet I. szakaszával összhangban megállapítandó légszennyező anyagok koncentrációjának megállapítására.(4) Az olyan övezeteknél és agglomerációknál, amelyekben nincs szükség mérésekre, modellezéses vagy objektív becslési módszerek használhatók.(5) A kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok elemzéséhez, valamint az ólom mintavételezéséhez és elemzéséhez a referenciamódszert a IX. melléklet I–III. szakasza határozza meg.A PM10 mintavételezéséhez és méréséhez a referenciamódszert a IX. melléklet IV. szakasza határozza meg.A PM2.5 mintavételezéséhez és méréséhez az ideiglenes referenciamódszert a IX. melléklet V. szakasza határozza meg.A levegőminőség modellezéséhez a referenciamódszereket a IX. melléklet VI. szakasza határozza meg.(6) Az az időpont, ameddig a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a 96/62/EK irányelv 11. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti előzetes levegőminőség vizsgálatához általuk használt módszerről, az ennek az irányelvnek a hatálybalépése után tizennyolc hónap.(7) Bármilyen módosítást, amely az V–IX. melléklet tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazításához szükséges, a 96/62/EK irányelv 12. cikkében meghatározott eljárással összhangban fogadnak el.8. cikkA nyilvánosság tájékoztatása(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, por és az ólom környezeti koncentrációjára vonatkozó naprakész információk rendszeresen hozzáférhetők legyenek a nyilvánosság és a megfelelő szervezetek, mint például környezetvédelmi szervezetek, fogyasztói szervezetek, a társadalom kiszolgáltatott csoportjait képviselő szervezetek és egyéb idetartozó egészségvédelmi testületek számára például rádión, a sajtón, információs hirdetőtáblákon vagy számítógépes hálózatokon keresztül.A kén-dioxid, nitrogén-dioxid és a por környezeti koncentrációira vonatkozó információkat legalább naponta frissítik, és a kén-dioxidra és nitrogén-dioxidra vonatkozó órás értékek esetén, ahol ez megvalósítható, az információkat óránként frissítik. Az ólomkoncentrációra vonatkozó környezeti értékeket három hónaponként frissítik.Az ilyen információ legalábbis jelzi a határérték-koncentráció és a riasztási küszöbérték túllépését az I–IV. mellékletben meghatározott átlagolási időszakra vonatkozóan. Úgyszintén egy rövid értékelést adnak a határértékekkel és a riasztási küszöbértékekkel összefüggésben, és megfelelő információt adnak azok egészségre gyakorolt hatásáról.(2) Amikor a 96/62/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése értelmében a terveket vagy programokat a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszik, beleértve az irányelv 3. cikkének (4) bekezdésében, 5. cikkének (4) bekezdésében és 5. cikkének (5) bekezdésében meghatározott terveket vagy programokat is, a tagállamok az (1) bekezdésben említett szervezeteknek is rendelkezésére bocsátják ezeket.(3) Ha az I. vagy II. mellékletben meghatározott riasztási küszöbértéket túllépik, ennek részletei – melyeket a 96/62/EK irányelv 10. cikkével összhangban hozzáférhetővé tesznek a nyilvánosság számára – legalább a kérdéses melléklet III. szakaszában felsorolt tételeket tartalmazzák.(4) Az (1) és (3) bekezdés értelmében a nyilvánosság és a megfelelő szervezetek számára rendelkezésre bocsátott információk világosak, érthetőek és könnyen hozzáférhetők kell, hogy legyenek.9. cikkHatályon kívül helyezés és átmeneti szabályok(1) A kén-dioxidra és lebegő porra vonatkozó levegőminőségi határértékekről és irányértékekről szóló, 1980. július 15-i 80/779/EGK tanácsi irányelv [7] 2001. július 19-i hatályát veszti, kivéve hogy a 80/779/EGK irányelv 1. cikke, 2. cikkének (1) bekezdése, 3. cikkének (1) bekezdése, 9. cikke, 15. cikke és 16. cikke és az irányelv I., III.b. és IV. melléklete 2005. január 1-jével veszti hatályát.(2) A levegő ólomtartalmára vonatkozó határértékről szóló, 1982. december 3-i 82/884/EGK tanácsi irányelv [8] 2001. július 19. napján hatályát veszti, kivéve a 82/884/EGK irányelv 1. és 2. cikkét, 3. cikkének (1) bekezdését, 7. cikkét, 12. cikkét és 13. cikkét, amely 2005. január 1-jével veszti hatályát.(3) A nitrogén-dioxidra vonatkozó levegőminőségi előírásokról szóló, 1985. március 7-i 85/203/EGK tanácsi irányelv [9] 2001. július 19-én hatályát veszti, kivéve a 85/203/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdését és (2) bekezdését, 2. cikkének első francia bekezdését, 3. cikkének (1) bekezdését, 5. cikkét, 9. cikkét, 15. cikkét és 16. cikkét és az irányelv I. mellékletét, amely 2010. január 1-jén veszti hatályát.(4) A tagállamok 2001. július 19-től olyan mérőállomásokat és egyéb levegőminőség-értékelési módszereket alkalmaznak a környezeti levegőben lévő kén-dioxid, nitrogén-dioxid és ólom koncentrációjának vizsgálatára, amely megfelel ennek az irányelvnek, annak érdekében, hogy adatokat nyerjenek annak bizonyítására, hogy megfelelnek a 80/779/EGK, 82/884/EGK és 85/203/EGK irányelvben meghatározott határértékeknek az irányelvekben jelzett időpontig, amikor az ezen irányelvekben meghatározott határértékek már nem alkalmazhatóak.(5) 2001. július 19-től a tagállamok olyan mérőállomásokat és egyéb levegőminőséget értékelő módszereket alkalmazhatnak a lebegő por koncentrációjának értékelésére, amelyek a PM10 szempontjából megfelelnek az irányelvnek annak érdekében, hogy bizonyítsák a 80/779/EGK irányelv IV. mellékletében meghatározott, az összes lebegő porra vonatkozó határértékek betartását; ugyanakkor az így összegyűjtött adatokat megszorozzák egy 1,2-es faktorral az irányelvnek való megfelelés bizonyítása céljából.(6) A tagállamok a 96/62/EK irányelv 11. cikkében meghatározott eljárással összhangban, minden év végétől számított kilenc hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot a 80/779/EGK, 82/884/EGK és 85/203/EGK irányelvben meghatározott határértékek bármilyen túllépéséről, valamint a regisztrált értékekről, minden egyes regisztrált eset okairól és az újabb előfordulások megelőzésére tett intézkedésekről mindaddig, amíg az ezen irányelvekben meghatározott határértékek alkalmazása megszűnik.(7) Azokban az övezetekben, amelyekben a tagállamok szükségesnek tartják korlátozni vagy megelőzni a kén-dioxid, nitrogén-oxidok vagy a lebegő por szennyezettségének várható növekedését, továbbra is használhatják a 80/779/EGK irányelv II. mellékletében és a 85/203/EGK irányelv II. mellékletében meghatározott, az ökoszisztéma védelmét szolgáló irányértékeket.10. cikkJelentés és felülvizsgálatA Bizottság legkésőbb 2003. december 31-ig benyújt az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak egy jelentést az irányelv alkalmazása terén szerzett tapasztalatokról, különösen a kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok, a por különböző frakciói és az ólom expozíciójának az emberi egészségre és az ökoszisztémára gyakorolt hatásaira vonatkozó legújabb tudományos kutatások eredményeiről és a technológiai fejlesztésekről, beleértve a környezeti levegőben lévő por koncentrációjának, valamint a por és az ólom felszíni lerakódásának mérési és egyéb vizsgálati módszereit is.Abból a szempontból, hogy az emberi egészség és a környezet magas szintű védelmét fenntartsák, és figyelembe vegyék az irányelv alkalmazásának tagállami tapasztalatait – beleértve különösen a VI. mellékletben meghatározott feltételeket, amelyek szerint a méréseket végrehajtották – a fent említett jelentéshez mellékelik az irányelv módosítására vonatkozó megfelelő javaslatokat. A Bizottság különösen a PM10 második fázisára vonatkozó határértékeket fogja abból a szempontból megvizsgálni, hogy azokat kötelezővé tegye-e, és megfontolás tárgyává teszi a második fázisra és adott esetben, az első fázisra vonatkozó határértékek megerősítését vagy megváltoztatását. Ezenkívül a Bizottság különös figyelmet fog szentelni a PM2.5 vagy a por különböző frakcióira – amelyik megfelelő – vonatkozó határértékeinek megállapítására. Továbbá a Bizottság megvizsgálja a nitrogén-dioxid éves határértékét az emberi egészség védelme szempontjából, és javaslatot tesz az erre vonatkozó érték megerősítésére vagy módosítására. Megvizsgálja a nitrogén-dioxid óráként mért határértékét is az Egészségügyi Világszervezet (WHO) iránymutatása fényében, és fontolóra veszi a határérték megerősítését vagy megváltoztatását.A Bizottság fontolóra veszi továbbá, hogy a PM10-re, PM2.5-re vagy a por különböző frakcióira megállapítható-e olyan riasztási küszöbérték, amely megfelel az ebben az irányelvben szereplő más szennyező anyagoknak.11. cikkBírságokA tagállamok az irányelv szellemében elfogadott nemzeti rendelkezések megszegése esetére kiszabandó bírságokat írnak elő. E bírságoknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.12. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2001. július 19-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) . A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.13. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.14. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1999. április 22-én.a Tanács részérőlaz elnökW. Müller[1] HL C 9., 1998.1.14., 6. o.[2] HL C 214., 1998.7.10., 1. o.[3] Az Európai Parlament 1998. május 13-i véleménye (HL C 167., 1998.6.1., 103. o.), a Tanács 1998. szeptember 24-i közös álláspontja (HL C 360., 1998.11.23., 99. o.) és az Európai Parlament 1999. január 13-i határozata (HL C 104., 1999.4.14., 44. o.)[4] HL C 138., 1993.5. 17., 5. o.[5] HL L 296., 1996.11.21., 55. o.[6] HL L 35., 1997.2.5., 14. o.[7] HL L 229., 1980.8.30., 30. o.[8] HL L 378., 1982.12.31., 15. o.[9] HL L 87., 1985.3.27., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA KÉN-DIOXIDRA VONATKOZÓ HATÁRÉRTÉKEK ÉS A RIASZTÁSI KÜSZÖBÉRTÉKI. A kén-dioxidra vonatkozó határértékekA határértékeket μg/m3-ben kell kifejezni. Térfogat 293 oK hőmérsékleten és 101.3 kPa nyomás esetén.| Átlagolási időtartam | Határérték | Tűréshatár | A határérték kötelező elérésének időpontja |1.Órás határérték az emberi egészség védelme érdekében | 1 óra | 350 μg/m3, naptári évenként 24-nél többször nem lehet meghaladni | 150 μg/m3 (43 %) az irányelv hatálybalépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2005. január 1-jéig | 2005. január 1. |2.Napi határérték az emberi egészség védelme érdekében | 24 óra | 125 μg/m3, naptári évenként 3-nál többször nem lehet meghaladni | Nincs | 2005. január 1. |3.Határrték az ökológiai rend-szerek védelme érdekében | Naptári év és tél október 1-jétől március 31-ig) | 20 μg/m3 | NincsI. | 2001. július 19. |II. A kén-dioxidra vonatkozó riasztási küszöbérték500 μg/m3, három egymást követő órában olyan területen mérve, amely legalább 100 km2 területre vagy egy teljes övezetre vagy agglomerációra, közülük pedig a kisebb terület levegőminőségére jellemző helyen.III. A kén-dioxidra vonatkozó riasztási küszöbérték túllépése esetén a nyilvánosságra hozandó minimális információA nyilvánosságra hozandó információnak legalább az alábbiakat kell tartalmaznia:- az előfordulás dátumát, óráját és helyét, valamint az előfordulás okait, ha azok ismertek,- előrejelzést:- koncentráció változás (javulás, stabilizálódás vagy romlás), a változás okaival együtt,- az érintett földrajzi terület,- az előfordulás időtartama,- a kiszolgáltatott társadalmi csoportok, amelyeket a küszöbérték túllépése potenciálisan érint,- az érintett kiszolgáltatott csoport részéről szükséges óvintézkedések.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA NITROGÉN-DIOXIDRA (NO2) ÉS NITROGÉN-OXIDOKRA (NOx) VONATKOZÓ HATÁRÉRTÉKEK ÉS A NITROGÉN-DIOXIDRA VONATKOZÓ RIASZTÁSI KÜSZÖBÉRTÉKI. A nitrogén-dioxidra és nitrogén-oxidokra vonatkozó határértékekA határértékeket μg/m3-ben kell kifejezni. Térfogat 293 oK hőmérséklet és 101.3 kPa nyomás esetén.| Átlagolási időtartam | Határérték | Tűréshatár | A határérték kötelező elérésének időpontja |1.Órás határérték az emberi egészség védelme érdekében | 1 óra | 200 μg/m3 NO2 naptári évenként 18-nál többször nem lehet meghaladni | 50 % az irányelv hatálybalépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2010. január 1-jéig | 2010. január 1. |2.Éves határérték az emberi egészség védelme érdekében | Naptári év | 40 μg/m3 NO2 | 50 % az irányelv hatályba lépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2010. január 1-jéig | 2010. január 1. |3.Éves határérték vegetációk védelme érdekében | Naptári év | 30 μg/m3 NOx | Nincs | 2001. július 19. |II. A nitrogén-dioxidra vonatkozó riasztási küszöbérték400 μg/m3, három egymást követő órában olyan területen mérve, amely legalább 100 km2–es területre vagy egy teljes övezetre vagy agglomerációra, közülük pedig a kisebb terület levegőminőségére jellemző helyen.III. A nitrogén-dioxidra vonatkozó riasztási küszöb túllépése esetén nyilvánosságra hozandó minimális információkA nyilvánosságra hozandó információknak legalább az alábbiakat kell tartalmazniuk:- az előfordulás dátumát, óráját és helyét, valamint az előfordulás okait, amennyiben azok ismertek,- előrejelzést:- a koncentráció változása (javulás, stabilizálódás vagy romlás), a változás okaival együtt,- az érintett földrajzi terület,- az előfordulás időtartama,- a kiszolgáltatott társadalmi csoportok, amelyeket a küszöbérték túllépése potenciálisan érint,- az érintett kiszolgáltatott csoport részéről szükséges óvintézkedések.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETA PORRA (PM10) VONATKOZÓ HATÁRÉRTÉKEK| ÁTLAGOLÁSI IDŐTARTAM | Határérték | Tűréshatár | A határérték kötelező elérésének időpontja |1. FÁZIS1.24-órás határérték az emberi egészség védelme érdekében | 24 óra | 50 μg/m3 PM10 naptári évenként 35-nél többször nem lehet meghaladni | 50 % az irányelv hatálybalépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2005. január 1-jéig | 2005. január 1. |2.Éves határérték az emberi egészség védelme érdekében | Naptári év | 40 μg/m3 PM10 | 20 % az irányelv hatálybalépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2005. január 1-jéig | 2005. január 1. |2. FÁZIS [1]1.24-órás határérték az emberi egészség védelme érdekében | 24 óra | 50 μg/m3 PM10 naptári évenként 7-nél többször nem lehet meghaladni | Az 1. fázis határértékével azonos értékű és annak adataiból származtatandó | 2010. január 1. |2.Éves határérték az emberi egészség védelme érdekében | Naptári év | 20 μg/m3 PM10 | 50 % 2005. január 1-jén, ezt követően 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2010. január 1-jéig | 2010. január 1. |[1] A tájéktató jellegű határértékeket az egészségre és a környezetre gyakorolt hatásuk, műszaki megvalósíthatóságuk és az 1. fázisban a tagállamokban szerzett tapasztalatok figyelembevételével felül kell vizsgálni.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETAZ ÓLOMRA VONATKOZÓ HATÁRÉRTÉK| Átlagolási időtartam | Határérték | Tűréshatár | A határérték kötelező elérésének időpontja |Éves határérték az emberi egészség védelme érdekében | Naptári év | 0.5 μg/m3 [1] | 100 % az irányelv hatálybalépésekor, majd 2001. január 1-jén és azután 12 hónaponként egyenlő százalékokkal csökkentve a 0 % eléréséig, 2005. január 1-jéig, vagy 2010. január 1-jéig, meghatározott pontforrások közvetlen közelében, amiről a Bizottságot értesíteni kell | 2005. január 1. vagy 2010. január 1. több évtizedes ipari tevékenységektől szennyezett területeken elhelyezkedő ipari pontforrások közvetlen közelében. Ezekről a forrásokról a Bizottságot 2001. július 19-ig [2] értesíteni kell. Ilyen esetekben 2005. január 1-jétől a határérték 1.0μg/m3 lesz |[1] Az irányelv felülvizsgálatára a 10. cikkben meghatározott eljárás tartalmazni fogja a határértéknek egy lerakódási határértékkel történő kiegészítésének vagy felváltásának lehetőségét a pontforrások közvetlen közelében.[2] Az ilyen bejelentésnek megfelelő bizonyítással kell együtt járnia. Az a terület, amelyre magasabb határértékek vonatkoznak, nem lehet 1000 m-nél távolabb az ilyen meghatározott forrásoktól.--------------------------------------------------V. MELLÉKLETEGY ÖVEZETEN VAGY AGGLOMERÁCIÓN BELÜL A KÖRNYEZETI LEVEGŐBEN LÉVŐ KÉN-DIOXID, NITROGÉN-DIOXID (NO2) ÉS NITROGÉN-OXIDOK (NOx), POR (PM10) ÉS AZ ÓLOM KONCENTRÁCIÓJÁNAK VIZSGÁLATÁRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK MEGHATÁROZÁSAI. Felső és alsó vizsgálati küszöbértékekA következő felső és alsó vizsgálati küszöbértékeket kell alkalmazni:a) KÉN-DIOXID| Az egészség védelme | Az ökoszisztéma védelme |Felső vizsgálati küszöbérték | A 24 órás határérték 60 %-a (75 μg/m3, naptári évenként 3-nál többször nem lehet meghaladni) | A téli határérték 60 %-a (12 μg/m3) |Alsó vizsgálati küszöbérték | A 24 órás határérték 40 %-a (50 μg/m3, naptári évenként 3-nál többször nem lehet meghaladni) | A téli határérték 40 %-a (8 μg/m3) |b) NITROGÉN-DIOXID ÉS NITROGÉN-OXIDOK| Órás határérték az emberi egészség védelmére (NO2) | Éves határérték az emberi egészség védelmére (NO2) | Éves határérték a növényzet védelmére (NOx |Felső vizsgálati küszöbérték | A határérték 70 %-a (140 μg/m3, naptári évenként 18-nál többször nem lehet meghaladni) | A határérték 80 %-a (32 μg/m3) | A határérték 80 %-a (24 μg/m3) |Alsó vizsgálati küszöbérték | A határérték 50 %-a (100 μg/m3, naptári évenként 18-nál többször nem lehet meghaladni) | A határérték 65 %-a (26 μg/m3) | A határérték 65 %-a (19,5 μg/m3) |c) PORA PM10-re vonatkozó felső és alsó vizsgálati küszöbérték a 2010. január 1-jére vonatkozó jelzés értékű határértéken alapul.| 24 órás átlag | Éves átlag |Felső vizsgálati küszöbérték | A határérték 60 %-a (30 μg/m3, naptári évenként 7-nél többször nem lehet meghaladni) | A határérték 70 %-a (14 μg/m3) |Alsó vizsgálati küszöbérték | A határérték 40 %-a (20 μg/m3, naptári évenként 7-nél többször nem lehet meghaladni) | A határérték 50 %-a (10 μg/m3) |d) ÓLOM| Éves átlag |Felső vizsgálati küszöbérték | A határérték 70 %-a (0,35 μg/m3) |Alsó vizsgálati küszöbérték | A határérték 50 %-a (0,25 μg/m3) |II. A felső és alsó vizsgálati küszöbértékek túllépésének meghatározásaA felső és alsó vizsgálati küszöbértékeket az előző öt év során mért koncentrációk alapján kell meghatározni, amennyiben elegendő adat áll rendelkezésre. Egy vizsgálati küszöbértéket akkor kell túllépettnek tekinteni, ha az adott öt év során a küszöb-koncentráció számszerű túllépéseinek teljes száma több mint háromszorosa az egyes évekre megengedett túllépések számának.Amennyiben öt évnél kevesebb adat áll rendelkezésre, a tagállamok a felső és alsó vizsgálati küszöbértékek túllépésének meghatározására kombinálhatják a rövid időtartamú mérési kampányokat, amelyeket valószínűleg a legmagasabb szennyezési szintekre jellemző helyszíneken és az év jellemző időszakában végeztek, a kibocsátási leltárokból és a modellezésből szerzett információk alapján nyert eredményekkel.--------------------------------------------------VI. MELLÉKLETA KÖRNYEZETI LEVEGŐBEN LÉVŐ KÉN-DIOXID, NITROGÉN-DIOXID ÉS NITROGÉN-OXIDOK, POR ÉS AZ ÓLOM MÉRÉSÉRE SZOLGÁLÓ MINTAVÉTELI PONTOK ELHELYEZÉSEA helyhez kötött mérésre a következő szempontok vonatkoznak:I. Nagyléptékű elhelyezésa) Az emberi egészség védelmeAz emberi egészség védelmére hivatott mintavételi pontokat úgy kell elhelyezni, hogy:i. az övezeteken és agglomerációkon belül olyan területekről szolgáltassanak adatokat, ahol a lakosság közvetlenül vagy közvetve az előforduló legmagasabb koncentrációknak lehet kitéve, a határérték(ek)hez kapcsolódó átlagolási időszakhoz képest jelentős ideig;ii. a övezeteken és agglomerációkon belüli olyan egyéb területek szennyezettségéről szolgáltassanak adatokat, amelyek jellemzőek az általános népesség expozíciója szempontjából.A mintavételi pontokat általában úgy kell telepíteni, hogy elkerüljék a közvetlen környezetükben lévő igen kicsi mikrokörnyezet mérését. Például egy mintavételi pontot úgy kell telepíteni, hogy az jellemző legyen az őt körülvevő forgalmas területeken legalább 200 m2, városi háttér-területeken több négyzetkilométernyi terület levegőminőségére.A mintavételi pontnak – ahol lehetséges – jellemzőnek kell lennie a nem közvetlen környezetében lévő hasonló helyekre is.Figyelmet kell szentelni az olyan szigeteken elhelyezendő mintavételi pontokra is, ahol szükséges az emberi egészség védelme.b) Az ökoszisztéma és a növényzet védelmeAz ökoszisztémát és a növényzet védelmét célzó mintavételi pontokat az agglomerációktól több mint 20 km-re, vagy az egyéb beépített területektől, ipari létesítményektől vagy autópályáktól több mint 5 km-re kell elhelyezni. Például egy mintavételi pontot úgy kell elhelyezni, hogy az jellemző legyen az őt körülvevő, legalább 1000 km2-es terület levegőjének minőségére. Egy tagállam a földrajzi körülményekre való tekintettel közelebbi vagy kisebb terület levegőminőségére jellemző mintavételi pont telepítését is biztosíthatja.Figyelembe kell venni, hogy a szigeteken is szükséges a levegő minőségének értékelése.II. Kisléptékű elhelyezésAmennyire lehetséges, az alábbi útmutatásokat kell figyelembe venni:- A mintavevő szonda bemenete körüli áramlást nem korlátozhatja semmilyen olyan akadályozó tényező, ami befolyásolhatja a levegő áramlását a mintavevő közelében (normál körülmények között néhány méter távolságra az épületektől, erkélyektől, fáktól és egyéb akadályoktól és legalább 0,5 méterre a legközelebbi épülettől abban az esetben, ha a mintavételi pontok az épület vonalában lévő levegőminőséget jellemzik),- általában a mintavételi pont bemenő nyílásának a talaj felett 1,5 méter (a légzési zóna) és 4 méter közötti magasságban kell lenni. Bizonyos körülmények között magasabb elhelyezésre (8 méterig) is szükség lehet. A magasabb elhelyezés akkor szükséges, ha az állomás nagy területre reprezentatív,- A mintavevő szonda bemenő nyílását nem lehet a források közvetlen közelébe elhelyezni, így elkerülik a környezeti levegővel el nem keveredett, kibocsátott szennyező anyagok közvetlen mintavételét,- A mintavevő szonda kimenő nyílását úgy kell elhelyezni, hogy elkerüljék a kibocsátott levegőminta visszaáramlását a mintavevő bemenő nyílásába,- a mintavevők elhelyezése forgalmas területen:- mindenféle szennyező anyagra nézve az ilyen mintavételi pontokat a főbb forgalmi csomópontoktól legalább 25 méterre és a legközelebbi forgalmi sáv közepétől legalább 4 méterre kell elhelyezni,- nitrogén-dioxid esetében a bemenő nyílásokat a járdaszegélytől legfeljebb 5 méterre kell elhelyezni,- por és ólom esetében a bemenő nyílásokat úgy kell elhelyezni, hogy azok jellemzők legyenek az épület vonalához közeli levegőminőségre.A következő tényezőket lehet még figyelembe venni:- zavaró források,- biztonság,- hozzáférés,- elektromos áram és telekommunikációs kapcsolat elérhetősége,- a helyszín láthatósága a környezete számára,- a lakosság és a kezelőszemélyzet biztonsága,- a különböző szennyező anyagok mintavételi pontjainak kapcsolódó elhelyezése,- tervezési követelmények.III. A helyszín kiválasztásának dokumentálása és felülvizsgálataA helyszín kiválasztására szolgáló eljárást az osztályba sorolási fázisban teljesen dokumentálni kell olyan eszközökkel, mint például a környező terület betájolt fényképei és egy részletes térkép. A helyszínt ismételt dokumentálással rendszeres időközönként felül kell vizsgálni annak biztosítása érdekében, hogy a kiválasztási követelmények hosszú időn túl is érvényesek maradjanak.--------------------------------------------------VII. MELLÉKLETA KÖRNYEZETI LEVEGŐBEN LÉVŐ KÉN-DIOXID(SO2), NITROGÉN-DIOXID(NO2) ÉS NITROGÉN-OXIDOK, A POR ÉS AZ ÓLOM KONCENTRÁCIÓJÁNAK HELYHEZ KÖTÖTT MÉRÉSÉRE SZOLGÁLÓ MINTAVÉTELI PONTOK MINIMÁLIS SZÁMA MEGHATÁROZÁSÁNAK KRITÉRIUMAII. A helyhez kötött mérésre szolgáló mintavételi pontok minimális száma, mely mérések során az emberi egészség védelmét szolgáló határértékeknek és a riasztási küszöbértékeknek való megfelelés vizsgálata folyik olyan övezetekben és agglomerációkban, ahol a helyhez kötött mérés az egyetlen információforrása) Diffúz forrásokAz agglomeráció vagy az övezet lakossága (ezer fő) | Ha a koncentrációk meghaladják a felső vizsgálati küszöbértéket | Ha a maximális koncentrációk a felső és alsó vizsgálati küszöbérték között vannak | SO2 és NO2-re olyan agglomerációkban, ahol a maximális koncentrációk az alsó vizsgálati küszöbérték alatt vannak |0–250 | 1 | 1 | nem alkalmazható |250–499 | 2 | 1 | 1 |500–749 | 2 | 1 | 1 |750–999 | 3 | 1 | 1 |1000–1499 | 4 | 2 | 1 |1500–1999 | 5 | 2 | 1 |2000–2749 | 6 | 3 | 2 |2750–3749 | 7 | 3 | 2 |3750–4749 | 8 | 4 | 2 |4750– 5999 | 9 | 4 | 2 |> 6000 | 10 | 5 | 3 || NO2-re és porokra: legalább egy városi háttér állomásnak és egy közlekedéshez közeli állomásnak lennie kell | | |b) PontforrásokA szennyezés pontforrások környezetében történő vizsgálatához a helyhez kötött mérési pontok számát a kibocsátási források sűrűsége, a környezeti levegő szennyezettségének valószínű eloszlása és a lakosság potenciális expozíciója figyelembevételével kell kiszámítani.II. A helyhez kötött mérésekre szolgáló mintavételi pontok minimális száma, mely mérések során az ökoszisztéma és a növényzet védelmére szolgáló határértékeknek való megfelelés vizsgálata az agglomerációkon kívül folyikHa a maximális koncentrációk meghaladják a felső vizsgálati küszöbértéket | Ha a maximális koncentrációk a felső és alsó vizsgálati küszöbérték között vannak |1 állomás minden 20000 km2-re | 1 állomás minden 40000 km2-re |Szigeteken lévő övezetekben a helyhez kötött mérési pontok számát a környezeti levegő szennyezettségének valószínű eloszlása és az élőszervezetek közössége és a növényzet potenciális expozíciójának figyelembevételével kell kiszámítani.--------------------------------------------------VIII. MELLÉKLETADATMINŐSÉGRE VONATKOZÓ CÉLKITŰZÉSEK, ÉS A LEVEGŐMINŐSÉGRE VONATKOZÓ VIZSGÁLAT EREDMÉNYÉNEK ÖSSZEÁLLÍTÁSAI. Adatminőségre vonatkozó célkitűzésekA minőségbiztosítási programok útmutatására a vizsgálati módszerek, a minimálisan lefedett idő és a minimálisan szükséges mérési adatmennyiség megkívánt pontossága szempontjából a következő adatminőségi célkitűzéseket határozzák meg.| Kén-dioxid, nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok | Por és ólom |Folyamatos mérésPontosság | 15 % | 25 % |Minimálisan szükséges adatmennyiség | 90 % | 90 % |Tájékozódó jellegű mérésPontosság | 25 % | 50 % |Minimálisan szükséges adatmennyiség | 90 % | 90 % |Minimálisan lefedett időtartam | 14 % (Heti egy véletlenszerűen kiválasztott mérés, egyenletesen elosztva az évben, vagy nyolc hét, egyenletesen elosztva az évben.) | 14 % (Heti egy véletlenszerűen kiválasztott mérés, egyenletesen elosztva az évben, vagy nyolc hét, egyenletesen elosztva az évben.) |ModellezésPontosságÓrás átlagok | 50 % –60 % | |Napi átlagok | 50 % | Jelenleg nincs meghatározva [1] |Éves átlagok | 30 % | 50 % |Objektív becslésPontosság | 75 % | 100 % |A mérés pontossága az "Útmutató a mérések bizonytalanságának megadásához" (ISO 1993) vagy "Mérési módszerek és eredmények pontossága (helyesség és ismételhetőség)" (ISO 5725-1 1994) szabványokban van meghatározva. A táblázatban lévő százalékok az egyes mérések átlagolt értékei a határérték által figyelembe vett időszakra vonatkoztatva a 95 % megbízhatósági intervallumban (eltérés + a szórás kétszerese). A folyamatos mérések pontosságát úgy kell értelmezni, hogy azok a megfelelő határérték környezetében alkalmazhatók.A modellezés pontosságát és objektív becslés pontosságát úgy határozza meg, mint a mért és számított koncentrációszintek közötti maximális eltérés a határérték által figyelembe vett időszakra vonatkoztatva anélkül, hogy figyelembe vennénk az események időpontját.A minimálisan szükséges adatmennyiség és a lefedett időtartam követelményei nem foglalják magukba a rendszeres kalibrálás vagy a műszerek normál karbantartása miatt elveszett adatokat.Az eltérés révén a tagállamok véletlenszerű méréseket végezhetnek a folyamatos mérések helyett por és ólom esetében, ha bizonyítani tudják a Bizottságnak, hogy a 95 %-os megbízhatósági intervallumon belül a pontosság a folyamatos méréshez viszonyítva 10 %-on belül van. A véletlenszerű mintavételeket egyenletesen kell az évben elosztani.II. A levegőminőség vizsgálatának eredményeA következő információkat kell összeállítani az olyan övezetekre vagy agglomerációkra, amelyeken belül a mérésből származó információ kiegészítéseként vagy a levegőminőség vizsgálatának kizárólagos eszközeként nem a mérést alkalmazzák:- a végrehajtott vizsgálat leírása,- az alkalmazott speciális, a módszerre való hivatkozások leírással,- az adatok és információk forrása,- az eredmények leírása, beleértve a pontosságot, és különösen a terület kiterjedése, vagy adott esetben az út hosszát abban az övezetben vagy agglomerációban, amelyben a koncentrációk meghaladják a határértéke(ke)t, vagy esetleg a határértékek tűréshatárral növelt értékét és minden olyan területet, amelyen belül a koncentrációk meghaladják a felső vizsgálati küszöbértéket vagy az alsó vizsgálati küszöbértéket,- az emberi egészség és a határértéket meghaladó koncentrációknak potenciálisan kitett lakosság védelmét célzó határértékek.Amennyiben lehetséges, a tagállamok szerkesszenek térképeket, amelyek megmutatják az egyes övezeteken és agglomerációkon belüli koncentráció eloszlását.III. A mérési eredmények átszámításaA kén-dioxid és nitrogén-oxidok esetében a térfogat 293 oK hőmérséklet és 101.3 kPa nyomás esetén.[1] :Bármely módosítás, amelyre e pont tudományos és műszaki fejlődéshez való igazítása érdekében van szükség, a 96/62/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban lesz elfogadva.--------------------------------------------------IX. MELLÉKLETA KÉN-DIOXID, NITROGÉN-DIOXID ÉS NITROGÉN-OXIDOK, POR (PM10 ÉS PM2.5) ÉS AZ ÓLOM KONCENTRÁCIÓJÁNAK VIZSGÁLATÁRA SZOLGÁLÓ REFERENCIAMÓDSZEREKI. Referenciamódszer a kén-dioxid elemzésére:ISO/FDIS 10498 (Szabvány tervezet): Környezeti levegő – a kén-dioxid meghatározása – ultraibolya fluoreszcenciás módszer.a tagállam használhat bármely olyan egyéb módszert, amely a fenti módszerrel bizonyíthatóan egyenértékű eredményt ad.II. Referenciamódszer a nitrogén-dioxid és nitrogén-oxidok elemzésére:ISO 7996 - 1985: Környezeti levegő – a nitrogén-oxidok tömegkoncentrációjának meghatározása – kemilumineszcenciás módszer.A tagállam használhat bármely olyan egyéb módszert, amely a fenti módszerrel bizonyíthatóan egyenértékű eredményt ad.III.A. Referenciamódszer az ólom mintavételezésére:Az ólom mintavételére szolgáló referenciamódszer a 82/884/EGK irányelv mellékletében leírt módszer addig az ideig, amíg az ezen irányelv IV. mellékletében lévő határértéknek kell megfelelni, amikor a referenciamódszer az e melléklet IV. szakaszában meghatározott, PM10 -re vonatkozó módszer lesz.A tagállam használhat bármely olyan egyéb módszert, amely a fenti módszerrel bizonyíthatóan egyenértékű eredményt ad.III.B. Referenciamódszer az ólom elemzésére:ISO 9855 - 1993: Környezeti levegő – a szűrőkön összegyűjtött aeroszolok részecskékhez kötött ólomtartalmának meghatározása – atomabszorpciós spektroszkópiai módszer.A tagállam használhat bármely olyan egyéb módszert, amely a fenti módszerrel bizonyíthatóan egyenértékű eredményt ad.IV. Referenciamódszer a PM10 mintavételére és méréséreA PM10 mintavételére és mérésére szolgáló referenciamódszer az EN 12341 szabványban "Levegőminőség – Helyszíni vizsgálati eljárás a por PM10 frakciójára szolgáló mintavételi módszerekkel egyenértékű referenciamódszerek igazolására" leírt módszer. A mérési elv azon alapul, hogy a környezetben lévő por PM10 frakcióját egy szűrőn gyűjtik össze, és gravimetrikus tömegmeghatározást végeznek.A tagállam használhat bármely olyan egyéb módszert, ami a fenti módszerrel bizonyíthatóan egyenértékű eredményt ad, vagy bármely más módszert, amelyről az érintett tagállam bizonyítani tudja, hogy az szoros összefüggésben van a referenciamódszerrel. Ebben az esetben az azzal a módszerrel nyert eredményeket egy alkalmas faktorral kell korrigálni ahhoz, hogy egyenértékű eredményt kapjanak azzal, amit a referenciamódszer használatával kaptak volna.Minden egyes tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot arról a módszerről, amelyet a PM10 mintavételére és mérésére használ. Amilyen hamar csak lehet a Bizottság egymás közötti összehasonlító vizsgálatokat végez a PM10 mintavételi és mérési módszereire vonatkozóan azzal a céllal, hogy információt szolgáltasson arról, hogy ezen irányelv felülvizsgálata összhangban van a 10. cikkel.V. Ideiglenes referenciamódszer a PM2.5 mintavételére és méréséreA 96/62/EGK irányelv 12. cikkében hivatkozott bizottsággal konzultálva a Bizottság 2001. július 19-ig útmutatókat fog készíteni a PM2,5 ideiglenes referencia mintavételi és értékelési módszereire vonatkozóan.A tagállam bármilyen módszert használhat, amelyet megfelelőnek tart.Minden egyes tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot arról a módszerről, amelyet a PM2,5 mintavételére és mérésére használ. Amilyen hamar csak lehet, a Bizottság egymás közötti összehasonlító vizsgálatokat végez a PM2,5 mintavételi és mérési módszereire vonatkozóan azzal a céllal, hogy információt szolgáltasson arról, hogy ennek az irányelvnek a felülvizsgálata összhangban van a 10. cikkel.VI. Modellezési referenciamódszerekModellezési referenciamódszerek jelenleg nem határozhatók meg. Bármiféle olyan módosítást, ami arra szolgál, hogy e pontot a tudományos és műszaki fejlődés eredményeihez igazítsák, a 96/62/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint kell elfogadni.--------------------------------------------------


title: A Tanács 2003/9/EK irányelve (2003. január 27.) a menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003L0009

Hivatalos Lap L 031 , 06/02/2003 o. 0018 - 0025

		A Tanács 2003/9/EK irányelve(2003. január 27.)a menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 63. cikke első albekezdése 1. pontjának b) alpontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [4],mivel:(1) A Közös Európai Menekültügyi Rendszerre is kiterjedő közös menekültpolitika az Európai Uniónak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló olyan térség fokozatos létrehozására irányuló célkitűzésének szerves részét képezi, amely nyitva áll mindazok számára, akik kényszerítő körülmények miatt jogszerűen keresnek védelmet a Közösségben.(2) Az Európai Tanács 1999. október 15–16-i tamperei rendkívüli ülésén hozzájárult az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezmény teljes és átfogó alkalmazásán nyugvó Közös Európai Menekültügyi Rendszer kialakítására irányuló munkához, fenntartva ily módon a visszaküldés tilalmának alapelvét.(3) A tamperei következtetések előírják, hogy a Közös Európai Menekültügyi Rendszernek rövid távon ki kell terjednie a menedékkérők befogadásának közös minimumfeltételeire.(4) A menedékkérők befogadására irányuló minimumszabályok megállapítása újabb lépés az európai menekültpolitika felé.(5) Ezen irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, különösen pedig betartja az Európai Unió alapjogi chartájában elismert alapelveket. Az irányelv különösen biztosítani kívánja az emberi méltóság teljes tiszteletben tartását, előmozdítva az említett charta 1. és 18. cikkének alkalmazását.(6) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó személyek iránti elbánás tekintetében a tagállamokat kötelezettségek terhelik azon hátrányos megkülönböztetést tilalmazó nemzetközi jogi okmányok alapján, amelyeknek részesei.(7) Meg kell állapítani a menedékkérők befogadásának azokat a minimumszabályait, amelyek általában elengedők ahhoz, hogy számukra méltó életszínvonalat, illetve a valamennyi tagállam életfeltételeihez hasonló megélhetési feltételeket biztosítsanak.(8) A menedékkérők befogadására vonatkozó feltételek összehangolásának hozzá kell járulnia a menedékkérők eltérő befogadási feltételek miatti másodlagos migrációjának korlátozásához.(9) A sajátos igényű csoportok befogadásának feltételeit egyedileg, az adott igényekhez igazodva kell kialakítani.(10) Fogva tartott kérelmezők befogadásának feltételeit egyedileg, az adott igényekhez igazodva kell kialakítani.(11) A jogsegélyt nyújtó szervezetekkel vagy személyi csoportokkal történő kapcsolatfelvétel lehetőségében rejlő minimális eljárási garanciák érvényesítésének biztosítása érdekében, az ilyen szervezetekről és személyi csoportokról információt kell nyújtani.(12) A befogadási rendszerrel történő visszaélés lehetőségét a menedékkérők befogadási feltételeinek keretében nyújtott előnyök korlátozásának vagy megvonásának eseteinek megállapításával korlátozni kell.(13) Biztosítani kell a nemzeti befogadási rendszerek és a tagállamok együttműködésének hatékonyságát a menedékkérők befogadása terén.(14) Ösztönözni kell az illetékes hatóságok közötti megfelelő összhangot a menedékkérők befogadása tekintetében, ezért elő kell mozdítani a helyi közösségek és a befogadóállomások közötti harmonikus kapcsolatokat.(15) A minimumszabályok természetéből fakad, hogy a tagállamok jogosultak kedvezőbb rendelkezéseket bevezetni vagy fenntartani harmadik országok olyan állampolgáraira vagy olyan hontalan személyekre nézve, akik valamely tagállamhoz nemzetközi védelemért folyamodtak.(16) Ennek értelmében a tagállamokat arra is felhívják, hogy az irányelv rendelkezéseit alkalmazzák azokra a döntéshozatali eljárásokra, amelyek a genfi egyezménynek harmadik ország állampolgáraira vagy hontalan személyekre vonatkozó rendelkezéseitől eltérő védelmi formák alkalmazását jelentik.(17) Ezen irányelv végrehajtását rendszeres időközönként értékelni kell.(18) Mivel a javasolt intézkedés céljait, nevezetesen a tagállamok menedékkérők befogadására vonatkozó minimumszabályainak megállapítását, a tagállamok nem képesek kellően megvalósítani, és ezért azok a tervezett intézkedés hatóköre és joghatásai miatt a Közösség szintjén eredményesebben érhetők el, a Közösség, a Szerződés 5. cikkében előírt szubszidiaritás elvének megfelelően, intézkedéseket fogadhat el. Ezen irányelv, az említett cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően, nem lép túl az e célok eléréséhez szükséges mértéken.(19) Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően, az Egyesült Királyság 2001. augusztus 18-án kelt levelében közölte, hogy részt kíván venni ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában.(20) Írország, az említett jegyzőkönyv 1. cikkének megfelelően, nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában. Következésképpen, és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezen irányelv rendelkezései Írországra nem alkalmazandók.(21) Dánia, az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződéshez csatolt, a Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke szerint nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, és ezért ezen irányelv nem kötelezi, alkalmazása rá nem vonatkozik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETCÉL, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS HATÁLY1. cikkCélEzen irányelv célja, hogy megállapítsa a menedékkérők befogadásának minimumszabályait a tagállamokban.2. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:a) "genfi egyezmény": az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény;b) "menedékjog iránti kérelem": harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy olyan kérelme, amely a genfi egyezmény alapján egy tagállam nemzetközi védelmét igénylő kérelemként értelmezhető. Minden, nemzetközi védelem iránti kérelemről vélelmezendő, hogy az menedékjog iránti kérelem, kivéve ha a harmadik ország állampolgára vagy a hontalan személy kifejezetten másféle, külön kérelmezhető védelemért folyamodik.c) "kérelmező" vagy "menedékkérő": harmadik ország olyan állampolgára vagy olyan hontalan személy, akinek menedékjog iránti kérelme tárgyában még nem hoztak végleges határozatot;d) "családtagok": – amennyiben a család már a származási országban is létezett – a kérelmező családjának azok az alábbi tagjai, akik a menedékjog iránti kérelemmel kapcsolatosan ugyanabban a tagállamban tartózkodnak:i. a menedékkérő házastársa vagy vele tartós, nem házastársi kapcsolatban élő élettársa, amennyiben az érintett tagállam idegenrendészeti jogszabályai vagy gyakorlata az össze nem házasodott párokat a házaspárokéhoz hasonló elbánásban részesíti;ii. az i. pontban említett pár vagy a kérelmező kiskorú gyermekei, feltéve hogy eltartottak, valamint nem házasok, és függetlenül attól, hogy házasságban vagy házasságon kívül születtek, vagy nemzeti joguk alapján örökbe fogadták őket;e) "menekült": a genfi egyezmény 1. cikke (A) bekezdése követelményeinek megfelelő személy;f) "menekültstátus": egy tagállam által olyan személynek biztosított jogállás, aki menekült és az adott tagállam területére e minőségében engedték be;g) "eljárások" és "jogorvoslatok": a tagállamok nemzeti jogában előírt eljárások és jogorvoslatok;h) "kísérő nélküli kiskorú": az a tizennyolc év alatti személy, aki a tagállamok területére a felügyeletéért jogszabály vagy szokás alapján felelős felnőtt nélkül érkezik, mindaddig, amíg ilyen személy felügyelete alá nem kerül; ide tartoznak azok a kiskorúak is, akik azt követően maradnak felügyelet nélkül, hogy a tagállamok területére léptek;i) "befogadási feltételek": a tagállamok által a menedékkérőkre vonatkozóan ennek az irányelvnek megfelelően hozott intézkedések összessége;j) "a befogadás anyagi feltételei": azok a befogadási feltételek, amelyek a természetben, illetve pénzjuttatás vagy kupon formájában nyújtott szállást, étkezést és ruházatot, illetve a napi szükségleteket fedező juttatást jelentik;k) "fogva tartás": a menedékkérő tartózkodásának olyan meghatározott helyre korlátozása a tagállam által, ahol a kérelmezőt mozgásszabadságától megfosztják;l) "befogadóállomás": a menedékkérők közös elszállásolására szolgáló bármely hely.3. cikkHatály(1) Ezen irányelvet harmadik ország minden olyan állampolgárára és minden olyan hontalan személyre alkalmazni kell, aki egy tagállam határán vagy területén menedékjog iránti kérelmet nyújt be, s mindaddig, amíg menedékkérőként engedélyezik tartózkodását a területen, valamint a családtagjaikra, amennyiben a nemzeti jog szerint a menedékjog iránti kérelem reájuk is kiterjed.(2) Ezen irányelv nem vonatkozik azokra az esetekre, amikor a tagállamok képviseletein diplomáciai vagy területi menedékjog iránti kérelmet nyújtanak be.(3) Ezen irányelv nem vonatkozik a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumszabályairól, valamint a tagállamoknak e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről szóló, 2001. július 20-i 2001/55/EK tanácsi irányelv [5] rendelkezéseinek alkalmazása esetén.(4) A tagállamok ezen irányelv alkalmazását határozhatják el a védelem olyan más formáival kapcsolatos kérelmek elbírálására irányuló eljárások esetén, amelyek nem a genfi egyezményből adódóan érintik harmadik országok olyan állampolgárait vagy olyan hontalan személyeket, akik nem bizonyulnak menekültnek.4. cikkKedvezőbb rendelkezésekA tagállamok a befogadási feltételek terén kedvezőbb rendelkezéseket vezethetnek be vagy tarthatnak fenn a menedékkérők és azok más olyan közeli hozzátartozói tekintetében, akik ugyanabban a tagállamban tartózkodnak, amennyiben ők a kérelmező eltartottjai, illetve ha humanitárius okok ezt indokolják, feltéve hogy e rendelkezések ezen irányelvvel összeegyeztethetők.II. FEJEZETA BEFOGADÁSI FELTÉTELEKRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK5. cikkTájékoztatás(1) A tagállamok a menedékjog iránti kérelem illetékes hatóságnál történő benyújtását követő legfeljebb 15 napon belül tájékoztatják a menedékkérőket minden megállapított kedvezményről és a befogadási feltételekkel kapcsolatban reájuk háruló kötelezettségekről.A tagállamok biztosítják a kérelmezők tájékoztatását az egyedi jogsegélyt nyújtó szervezetekről vagy személyi csoportokról, valamint azokról a szervezetekről, amelyek segítséget nyújthatnak nekik, illetve tájékoztathatják őket a rendelkezésre álló befogadási feltételekről, az egészségügyi ellátást is beleértve.(2) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett információ írásos legyen és lehetőleg olyan nyelven készüljön, amelyet a kérelmező ésszerűen feltételezhetően megért. Adott esetben ezt az információt emellett szóban is közölhetik.6. cikkDokumentáció(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezőt kérelmének az illetékes hatósághoz történt benyújtását követő három napon belül olyan, a nevére kiállított okmánnyal lássák el, amely igazolja menedékkérő státusát, vagy tanúsítja, hogy kérelme elbírálásának vagy vizsgálatának ideje alatt a tagállam területén tartózkodhat.Ha az okmány birtokosa a tagállam egész területén vagy annak egy részén nem mozoghat szabadon, az okmánynak ezt is tanúsítania kell.(2) A tagállamok kizárhatják e cikk alkalmazását a menedékkérő fogva tartása esetén, valamint a határon benyújtott menedékjog iránti kérelem vizsgálata idején, illetve olyan eljárás keretében, amely arról dönt, hogy a kérelmező jogosult-e egy tagállam területére jogszerűen belépni. Egyes esetekben a menedékjog iránti kérelem megvizsgálása idején a tagállamok a kérelmezőket az (1) bekezdésben említett okmányokkal egyenértékű egyéb igazolásokkal láthatják el.(3) Az (1) bekezdésben említett okmánynak nem kell igazolnia a menedékkérő személyazonosságát.(4) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy a menedékkérőket az (1) bekezdésben említett okmányokkal lássák el, amelyek érvényességének addig kell tartania, amíg tulajdonosuk tartózkodása az érintett tagállam területén vagy annak határán engedélyezett.(5) A tagállamok a menedékkérőket úti okmánnyal láthatják el, amennyiben olyan nyomós humanitárius okok merülnek fel, amelyek másik államban való jelenlétüket igénylik.7. cikkLakóhely és mozgásszabadság(1) A menedékkérők a fogadó tagállam területén vagy az e tagállam által számukra kijelölt területen belül szabadon mozoghatnak. A kijelölt terület nem érintheti a magánélet elidegeníthetetlen terét, és annak kellő lehetőséget kell teremtenie az irányelvben biztosított minden kedvezményhez való hozzáférésre.(2) A tagállamok a menedékkérő lakóhelyéről közérdekből, közrendi megfontolásokból, illetve szükség esetén kérelme gyors feldolgozása és hatékony ellenőrzése céljából dönthetnek.(3) Ha például jogi vagy közrendi indokokból ez bizonyul szükségesnek, a tagállamok nemzeti joguk alapján a kérelmező tartózkodását meghatározott helyre korlátozhatják.(4) A tagállamok a befogadás anyagi feltételeinek biztosítását függővé tehetik attól, hogy a kérelmezők tényleges lakóhelye a tagállam által meghatározandó helyen legyen. Ezt a döntést, amely általános jellegű is lehet, egyedileg, a nemzeti jog előírásai szerint hozzák meg.(5) A tagállamok lehetőséget nyújtanak arra, hogy a kérelmezőknek ideiglenesen engedélyezzék a (2) és (4) bekezdésben említett lakóhelyük és/vagy az (1) bekezdésben említett kijelölt terület elhagyását. A döntéseket egyedileg, tárgyilagosan és elfogulatlanul, elutasítás esetén indoklás kíséretében kell meghozni.A kérelmező nem köteles engedélyt beszerezni a hatóságok vagy bíróság felkereséséhez, ha megjelenésére szükség van.(6) A tagállamok megkövetelik a kérelmezőktől, hogy tájékoztassák az illetékes hatóságokat mindenkori lakcímükről, és minden címváltozást azonnal jelentsenek be a hatóságoknak.8. cikkA családokA tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy területükön a család egységét adott formájában, amíg lehetséges, fenntartsák, ha a kérelmezők elhelyezéséről az érintett tagállam gondoskodik. Ezeket az intézkedéseket a menedékkérő egyetértésével kell végrehajtani.9. cikkOrvosi vizsgálatA tagállamok közegészségügyi okokból megkövetelhetik a kérelmezők orvosi vizsgálatát.10. cikkKiskorúak iskoláztatása és oktatása(1) A tagállamok a menedékkérők kiskorú gyermekeinek és a kiskorú menedékkérőknek a befogadó tagállam állampolgáraihoz hasonló feltételekkel biztosítják a részvételt az oktatási rendszerben addig, amíg velük vagy szüleikkel szemben ténylegesen nem foganatosítanak kiutasítási intézkedést. Az oktatást a befogadóállomásokon lehet biztosítani.Az érintett tagállam előírhatja, hogy a részvétel az állami oktatási rendszerre korlátozódik.Kiskorúak azok, akik annak a tagállamnak a joga szerint, amelyben a menedékjog iránti kérelmet benyújtották, illetve amelyben a vizsgálat folyik, még nem érték el a nagykorúságot. A tagállamok nem vonhatják meg a középfokú oktatás lehetőségét kizárólag azzal az indokkal, hogy a kiskorú elérte a nagykorúságot.(2) Az oktatási rendszerben való részvétel legfeljebb a menedékjog iránti kérelemnek a kiskorú vagy a kiskorú szülei részéről történt benyújtása időpontjától számított három hónapig halasztható el. Ez az időszak egy évre hosszabbítható meg, amennyiben az oktatási rendszerben való részvételt előmozdító egyedi oktatást biztosítanak.(3) Amennyiben a kiskorú egyedi helyzete miatt az (1) bekezdésben meghatározott oktatási rendszerben való részvételre nincs lehetőség, a tagállam más oktatási módozatokat ajánlhat fel.11. cikkFoglalkoztatás(1) A tagállamok meghatároznak egy, a menedékjog iránti kérelem benyújtásától számított időszakot, amely alatt a kérelmező munkavállalásra nem jogosult.(2) Amennyiben a menedékjog iránti kérelem előterjesztésétől számított egy éven belül első fokon nem hoztak döntést, és ez a késedelem nem a kérelmezőnek tulajdonítható, a tagállamoknak dönteniük kell arról, hogy a kérelmezőnek milyen feltételek mellett biztosítják a munkavállalási jogot.(3) A jogorvoslati eljárások alatt nem vonható meg a munkavállalási jog a jogorvoslatot elutasító határozat közléséig, amennyiben a szokásos eljárásban az elutasító határozat ellen benyújtott fellebbezésnek felfüggesztő hatálya van.(4) Munkaerőpiac-politikai okokból a tagállamok elsőbbségben részesíthetik az EU és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államok állampolgárait, valamint harmadik országok jogszerűen területükön tartózkodó állampolgárait.12. cikkSzakképzésA tagállamok attól függetlenül engedélyezhetik a menedékkérők szakképzésben való részvételét, hogy rendelkeznek-e munkavállalási joggal.A munkaszerződéshez kötődő szakképzésben való részvétel attól függ, hogy a kérelmező a 11. cikk értelmében foglalkoztatható-e.13. cikkA befogadás anyagi feltételeire és az egészségügyi ellátásra vonatkozó általános szabályok(1) A tagállamok biztosítják, hogy a befogadás anyagi feltételei a menedékjog iránti kérelmük benyújtása időpontjában a kérelmezők rendelkezésére álljanak.(2) A tagállamok gondoskodnak a befogadásnak a kérelmezők egészségének megfelelő és alapszükségleteiket kielégítő életszínvonalat biztosító anyagi feltételeiről.A tagállamok ezt az életszínvonalat biztosítják a 17. cikk szerinti különleges igényeket támasztó személyek egyedi helyzetében éppúgy, mint a fogva tartott személyek viszonylatában.(3) A tagállamok a befogadás valamennyi vagy egyes anyagi feltételeit és az egészségügyi ellátást ahhoz a feltételhez köthetik, hogy a kérelmezők ne rendelkezzenek kellő anyagi eszközzel az egészségi állapotuknak megfelelő és az alapvető igényeiket biztosító életszínvonal megteremtéséhez.(4) A tagállamok megkövetelhetik a kérelmezőktől, hogy fedezzék a befogadás ezen irányelvben előírt anyagi feltételeinek és az egészségügyi ellátásnak a költségeit, vagy azokhoz a (3) bekezdés előírása szerint járuljanak hozzá, ha a kérelmező elegendő erőforrással rendelkezik, például már megfelelő ideje dolgozik.Amennyiben kiderül, hogy a kérelmező elegendő eszközzel rendelkezett a befogadás anyagi feltételeinek és az egészségügyi ellátásnak a fedezésére, miközben ezeket az alapvető szükségleteket részére biztosították, a tagállamok a menedékkérőtől visszatérítést igényelhetnek.(5) A befogadás anyagi feltételei természetben vagy pénzjuttatások, illetve kuponok formájában, illetve e szolgáltatások kombinálásával biztosíthatók.Amennyiben a tagállamok a befogadás anyagi feltételeit pénzjuttatás vagy kuponok formájában nyújtják, annak összegét az e cikkben előírt alapelvek szerint határozzák meg.14. cikkA befogadás anyagi feltételeinek módozatai(1) Amennyiben a szállást természetben biztosítják, annak az alábbi formák egyikében vagy azok kombinálásával kell történnie:a) a kérelmezők elszállásolására szolgáló épületek a határon benyújtott, menedékjog iránti kérelem vizsgálata alatt;b) megfelelő életszínvonalat biztosító befogadóállomások;c) magánházak, lakások, szállodák, vagy a kérelmezők elszállásolására átalakított más épületek.(2) A tagállamok az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett szálláson elhelyezett kérelmezők számára biztosítják:a) családi életük védelmét;b) a hozzátartozókkal, a jogi tanácsadókkal és az ENSZ menekültügyi főbiztosának (UNHCR) képviselőivel, valamint a tagállamok által elismert nem kormányzati szervezetekkel (NGO) való kapcsolattartás lehetőségét. A tagállamok megkülönböztetett figyelmet fordítanak az erőszak megelőzésére az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett épületekben és a befogadóállomásokon.(3) A tagállamok szükség esetén biztosítják, hogy a kérelmezők kiskorú gyermekeit vagy a kiskorú kérelmezőket szüleiknél, vagy jogszabály, illetve szokás alapján értük felelős felnőtt családtagjuknál helyezzék el.(4) A tagállamok biztosítják, hogy csak szükség esetén kerüljön sor a kérelmezők másik szálláshelyre költöztetésére. A tagállamok lehetővé teszik, hogy a kérelmezők tájékoztassák jogi tanácsadójukat a költöztetésről és új címükről.(5) A befogadóállomásokon tevékenykedő személyeknek megfelelő képzettséggel kell rendelkezniük, és a tevékenységük során tudomásukra jutott minden információ tekintetében köti őket a nemzeti jogban előírt titoktartási kötelezettség.(6) A tagállamok az elszállásolt személyeket képviselő tanácsadó testület vagy tanács révén bevonhatják a kérelmezőket az állomáson való életvitelük anyagi eszközeinek és nem anyagi tényezőinek irányításába.(7) A menedékkérők jogi tanácsadóinak vagy jogtanácsosainak, valamint az ENSZ menekültügyi főbiztosa képviselőinek, illetve az utóbbi által kijelölt és az érintett tagállam által elismert nem kormányzati szervezeteknek hozzáférést kell biztosítani a befogadóállomásokhoz és egyéb szálláshelyekhez az említett menedékkérőknek szánt segítségnyújtás érdekében. A hozzáférés csak az állomások és szálláshelyek, valamint a menedékkérők biztonságára alapozott okokból korlátozható.(8) A tagállamok kivételesen e cikk rendelkezéseitől eltérő anyagi befogadási feltételeket is előírhatnak a lehető legrövidebb ésszerű időtartamig, ha:- a kérelmező egyedi szükségleteinek kezdeti felmérésére van szükség,- a befogadás e cikkben előírt anyagi feltételei nem állnak rendelkezésre adott földrajzi térségben,- a rendelkezésre álló szokásos szálláslehetőségek ideiglenesen kimerültek,- a menedékkérő fogva tartott, vagy a határőrség létesítményében köteles tartózkodni.Ezen eltérő feltételek minden esetben alapszükségletekre terjednek ki.15. cikkEgészségügyi ellátás(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezők megkapják a szükséges egészségügyi ellátást, amely kiterjed legalább a sürgősségi ellátásra és a betegségek alapvető kezelésére.(2) A tagállamok a különleges elbánást igénylő kérelmezőknek biztosítják a szükséges orvosi vagy egyéb segítséget.III. FEJEZETA BEFOGADÁSI FELTÉTELEK KORLÁTOZÁSA VAGY MEGVONÁSA16. cikkA befogadási feltételek korlátozása vagy megvonása(1) A tagállamok a következő esetekben korlátozhatják vagy vonhatják meg a befogadási feltételeket:a) amennyiben a menedékkérő:- a hatáskörrel rendelkező hatóság által meghatározott lakóhelyet annak értesítése vagy – ha engedélyköteles – annak engedélye nélkül elhagyja, vagy- jelentési kötelezettségeinek, illetve a tájékoztatásra vagy a menedékjogi eljárással kapcsolatos személyes meghallgatásra szóló felszólításoknak a nemzeti jogban előírt ésszerű határidőn belül nem tesz eleget, vagy- ugyanabban a tagállamban már nyújtott be ez irányú kérelmet.Amennyiben a kérelmezőt megtalálják, vagy önként jelentkezik a hatáskörrel rendelkező hatóságnál, a befogadás egyes vagy összes feltétele biztosításának visszaállításáról az eltűnés okain alapuló, kellően indokolt határozatot kell hozni;b) amennyiben a kérelmező elhallgatta, hogy pénzforrásokkal rendelkezik, és ezért jogtalanul vette igénybe a befogadás anyagi feltételei keretében nyújtott kedvezményeket.Ha kiderül, hogy egy kérelmező kellő eszközzel rendelkezett a befogadás anyagi feltételei és az egészségügyi ellátás fedezetéül, miközben ezeket az alapvető szükségleteket részére biztosították, a tagállamok a menedékkérőtől visszatérítést kérhetnek.(2) A tagállamok megtagadhatják a befogadási feltételek biztosítását, ha a menedékkérő nem tudja igazolni, hogy menedékjog iránti kérelmét az adott tagállamba érkezését követően az ésszerűen lehetséges legrövidebb időn belül benyújtotta.(3) A tagállamok a befogadóállomások szabályainak súlyos megsértése, valamint súlyosan erőszakos magatartás esetén szankciókat írhatnak elő.(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett, a befogadási feltételek korlátozására, megvonására vagy megtagadására, illetve a szankciókra vonatkozó döntéseket egyedileg, tárgyilagosan és elfogulatlanul hozzák meg, s azokat indokolni kell. A határozatoknak az érintett személy sajátos helyzetén kell alapulniuk, különös tekintettel a 17. cikk hatálya alá tartozó személyekre, figyelembe véve az arányosság elvét. A tagállamok mindenkor biztosítják a sürgősségi orvosi ellátáshoz való hozzáférést.(5) A tagállamok biztosítják, hogy az elutasító határozatok elfogadása előtt nem vonják meg, illetve nem korlátozzák a befogadás anyagi feltételeit.IV. FEJEZETA KÜLÖNLEGES ELBÁNÁST IGÉNYLŐ SZEMÉLYEKRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK17. cikkÁltalános alapelv(1) A tagállamok a II. fejezetnek a befogadás anyagi feltételeire és az egészségügyi ellátására vonatkozó rendelkezéseinek végrehajtására hozott nemzeti jogszabályaikban figyelembe veszik az olyan kiszolgáltatott személyek egyedi helyzetét, mint a kiskorúak, a felügyelet nélküli kiskorúak, a mozgássérültek, az idősek, a várandós nők, a kiskorú gyermeket egyedül nevelő szülők, valamint kínzáson, nemi erőszakon vagy a pszichikai, fizikai vagy szexuális erőszak más súlyos formáján átesett személyek.(2) Az (1) bekezdést csak azokra a személyekre kell alkalmazni, akikről helyzetük egyéni értékelése nyomán megállapították, hogy különleges elbánást igényelnek.18. cikkKiskorúak(1) Ezen irányelv kiskorúakat érintő rendelkezéseinek végrehajtása során a tagállamoknak elsődlegesen a gyermek érdekeit kell figyelembe venniük.(2) A tagállamok biztosítják olyan kiskorúak rehabilitációs ellátását, akik nemi erőszak, gondatlanság, kizsákmányolás, kínzás vagy kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmód bármely formájának estek áldozatául, illetve akik fegyveres konfliktusok folytán szenvedtek, valamint biztosítják, hogy szükség esetén megfelelő lelki gondozást és szaktanácsadást nyújtsanak.19. cikkFelügyelet nélküli kiskorúak(1) A tagállamok, amint lehetséges, intézkedéseket hoznak arra, hogy a felügyelet nélküli kiskorúak szükség szerinti gyámsági képviseletét, vagy, ha szükséges, a kiskorúak ellátásáért és jólétéért felelős szervezet általi képviseletét, illetve bármilyen egyéb megfelelő képviseletét biztosítsák. A hatáskörrel rendelkező hatóságok rendszeres értékelést végeznek.(2) A menedékjog iránti kérelmet benyújtó felügyelet nélküli kiskorúakat az alábbi személyeknél helyezik el a területre történő belépésük időpontjától addig, amíg kötelesek elhagyni azt a befogadó tagállamot, ahol a menedékjog iránti kérelmet benyújtották, illetve ahol azt kivizsgálják:a) felnőtt rokonoknál;b) nevelőcsaládnál;c) sajátosan kiskorúak ellátására alkalmas befogadóállomásokon;d) kiskorúaknak megfelelő más szálláson.A tagállamok a legalább 16 éves, felügyelet nélküli kiskorúakat elhelyezhetik a felnőtt menedékkérők számára kialakított befogadóállomáson.A testvéreket lehetőleg együtt kell tartani, figyelembe véve az érintett kiskorúak érdekeit, különösen pedig életkorukat és érettségük fokát. A felügyelet nélküli kiskorúak tartózkodási helyének megváltoztatását a minimumra kell korlátozni.(3) A tagállamok a felügyelet nélküli kiskorúak védelme során törekednek arra, hogy a lehető leghamarabb felkutassák családtagjaikat. Azokban az esetekben, ha a kiskorú, illetve közeli rokonai életét vagy testi épségét veszély fenyegetheti, különösen, ha azok a származási országban maradtak, biztonságuk veszélyeztetésének elkerülése érdekében gondoskodni kell annak biztosításáról, hogy az e személyekre vonatkozó információk beszerzése, feldolgozása és terjesztése bizalmas keretek között történjen.(4) A felügyelet nélküli kiskorúak gondozását ellátó személyeknek megfelelő képesítéssel kell rendelkezniük a kiskorúak igényei tekintetében, illetve kötelesek azt megszerezni, és a nemzeti jogban előírt titoktartási kötelezettség terheli őket minden olyan információval kapcsolatban, amely munkájuk során jut tudomásukra.20. cikkKínzás és erőszak áldozataiA tagállamok biztosítják, hogy szükség esetén a kínzást, nemi erőszakot vagy egyéb erőszakos cselekményeket elszenvedett személyek az említett cselekményekkel okozott sérülések megfelelő kezelésében részesüljenek.V. FEJEZETJOGORVOSLAT21. cikkJogorvoslat(1) A tagállamok biztosítják, hogy ezen irányelv szerinti ellátások nyújtását érintő elutasító határozatokkal, illetve a 7. cikk alapján hozott, menedékkérőket egyénileg érintő határozatokkal szemben a nemzeti jogban előírt eljárások szerint jogorvoslattal élhessenek. Legalább a végső szakban biztosítani kell bírósági szerv elé tartozó fellebbezést vagy felülvizsgálatot.(2) A jogsegély igénybevételére ilyen esetekben irányadó eljárásokat a nemzeti jog állapítja meg.VI. FEJEZETINTÉZKEDÉSEK A BEFOGADÁSI RENDSZER HATÉKONYSÁGÁNAK JAVÍTÁSÁRA22. cikkEgyüttműködésA tagállamok rendszeresen tájékoztatják a Bizottságot a befogadási feltételekkel érintett személyek létszámára vonatkozó adatokról nem és életkor szerinti bontásban, és teljes körű tájékoztatást nyújtanak a 6. cikkben előírt dokumentumok típusáról, elnevezéséről és formájáról.23. cikkVezetési, ellenőrzési és irányítási rendszerAlkotmányos berendezkedésük figyelembevételével a tagállamok gondoskodnak megfelelő vezetés, ellenőrzés és irányítás kialakításáról a befogadási feltételek szintjén.24. cikkSzemélyzet és erőforrások(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy ezen irányelv végrehajtásában érintett hatóságok és más szervezetek megkapják a szükséges alapképzést, mind a férfi, mind a női kérelmezők igényei tekintetében.(2) A tagállamok ezen irányelv végrehajtására hozott nemzeti rendelkezéseknek megfelelően osztják el a szükséges erőforrásokat.VII. FEJEZETZÁRÓ RENDELKEZÉSEK25. cikkJelentésekA Bizottság 2006. augusztus 6-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az irányelv alkalmazásáról, javaslatot téve annak bármely szükségessé vált módosítására.A tagállamok 2006. február 6-ig megküldenek a Bizottságnak minden olyan információt, amely a jelentés, benne a 22. cikkben előírt statisztikai adatok összeállításához szükséges.A jelentés benyújtását követően a Bizottság legalább ötévenként jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv alkalmazásáról.26. cikkÁtvétel a nemzeti jogba(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényeket, rendeleteket és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. február 6-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal az ezen irányelv végrehajtásával kapcsolatos területen elfogadott nemzeti jogi rendelkezések szövegét.27. cikkHatálybalépésEzen irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.28. cikkCímzettekEzen irányelvnek az Európai Unió létrehozásáról szóló szerződés értelmében a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2003. január 27-én.a Tanács részérőlaz elnökG. Papandreou[1] HL C 213. E, 2001.7.31., 286. o.[2] 2002. április 25-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 48., 2002.2.21., 63. o.[4] HL C 107., 2002.5.3., 85. o.[5] HL L 212., 2001.8.7., 12. o.--------------------------------------------------