title: A Tanács 92/75/EGK irányelve (1992. szeptember 22.) a háztartási készülékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő ellátásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0075

Hivatalos Lap L 297 , 13/10/1992 o. 0016 - 0019 finn különkiadás fejezet 13 kötet 23 o. 0195  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 23 o. 0195

		A Tanács 92/75/EGK irányelve(1992. szeptember 22.)a háztartási készülékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő ellátásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikke a) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködésben [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel fokozatos intézkedések szükségesek a belső piac 1992. december 31-ig történő létrehozása érdekében;mivel egyes tagállamok már rendelkeznek saját önkéntes, a háztartási készülékek energiafogyasztásáról címkézéssel és más módon tájékoztató rendszerekkel; mivel egy tagállam hivatalosan javasolta saját kötelező címkézési rendszerének bevezetését, és más tagállamok is ezt tervezik; mivel több kötelező országos rendszer működése gátolná a Közösségen belüli kereskedelmet;mivel a Szerződés 130. r. cikke előírja a természeti erőforrások körültekintő és ésszerű hasznosítását; mivel az energia ésszerű felhasználása az egyik alapvető eszköz e cél elérésére és a környezetszennyezés csökkentésére;mivel az egyes háztartási készülékek energiafogyasztására vonatkozó pontos, megfelelő és összehasonlítható információ az olyan készülékek javára befolyásolhatja a fogyasztók választását, amelyek kevesebb energiát fogyasztanak, ezzel ösztönözve a gyártókat arra, hogy intézkedjenek az általuk gyártott készülékek energiafogyasztásának csökkentésére; mivel ugyanakkor közvetetten ösztönöz a készülékek ésszerű használatára; mivel ilyen tájékoztatás hiányában, a piaci erők önmagukban nem lennének képesek előmozdítani a kérdéses készülékek ésszerű energiafelhasználásának fejlesztését;mivel az információ lényeges szerepet tölt be a piaci erők működésében, mivel ezért minden azonos típusú készülékre egy egységes címkét kell bevezetni, hogy a lehetséges vásárlók szabványos kiegészítő információt kapjanak az adott berendezés energiaköltségeivel és egyéb erőforrás-fogyasztásával kapcsolatban, valamint intézkedni kell, hogy azokat a lehetséges vásárlókat is tájékoztassák, akiknek nincs lehetőségük megtekinteni a kiállított készüléket, így a jelölő címkét sem;mivel e célból a különböző típusú készülékek energiafogyasztásának és egyéb vonatkozó adatainak mérését egységes szabványok és módszerek szerint szükséges elvégezni, továbbá a szabványok és módszerek alkalmazását az értékesítés szintjén kell ellenőrizni;mivel a 79/530/EGK irányelv [4] célja az volt, hogy előmozdítsa ezeket a törekvéseket a háztartási készülékek tekintetében; mivel azonban kizárólag egyetlen, az elektromos sütőkre vonatkozó végrehajtási irányelv került elfogadásra, és csak néhány tagállam vezette be a címkézést; mivel mára szükségessé vált a megszerzett tapasztalatokból való tanulás, és az említett irányelv rendelkezéseinek a megerősítése; mivel ezáltal a 79/530/EGK irányelv rendelkezéseit meg kell újítani, az elektromos sütőkre vonatkozó 79/531/EGK irányelvet [5] pedig felül kell vizsgálni és utólag be kell építeni a rendszerbe;mivel egy teljesen önkéntes rendszernek az lenne a következménye, hogy kizárólag néhány készüléket látnának el címkével és a termékre vonatkozó szabványos termékismertetővel, ami a fogyasztók megtévesztésének veszélyét rejtené magában; mivel így ennek a rendszernek kell biztosítania minden érintett készülék tekintetében, hogy az energiafogyasztást címke jelezze, és a készülékhez szabványos termékismertető adatlapot is mellékeljenek;mivel a háztartási készülékek az energia számos formáját használják, amelyek közül az elektromos áram és a földgáz a legfontosabbak; mivel így ennek az irányelvnek elvileg szabályoznia kell az energia bármely formáját felhasználó készülékeket;mivel a háztartási készülékek zajkibocsátásáról [6] szóló, 1986. december 1-jei, 86/594/EGK tanácsi irányelv előírja, hogy amennyiben lehetséges, a zajkibocsátás mértékét fel kell tüntetni az energiafogyasztást jelölő címkéken; mivel így rendelkezni kell minden más, közösségi címkézési vagy információs rendszer átvételéről;mivel kizárólag azoknak a készüléktípusoknak a szabályozása szükséges, amelyek összesített energiafelhasználása jelentős, és amelyek esetében lehetőség van az energiahatékonyság növelésére,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ennek az irányelvnek a célja, hogy lehetővé tegye, az energia és más alapvető erőforrások fogyasztására, elsősorban címkézés és termékismertető által, illetve bizonyos háztartási készüléktípusokkal kapcsolatos kiegészítő információkra vonatkozó tájékoztatás nyilvánosságra hozatalát szabályozó nemzeti rendelkezések összehangolását annak érdekében, hogy a fogyasztók energiahatékonyság tekintetében jobb készülékeket választhassanak. Ezt az irányelvet a következő háztartásikészülék-típusokra kell alkalmazni, abban az esetben is, ha ezeket nem háztartási használatra értékesítik:- háztartási hűtőszekrények, fagyasztók és ezek kombinációja,- mosógépek, szárítógépek és ezek kombinációja,- mosogatógépek,- sütők,- vízmelegítők és forróvíztárolók,- fényforrások,- légkondicionáló készülékek.(2) A 9. cikk b) pontja szerint az e cikkben szereplő listához további háztartási készüléktípusok adhatók hozzá.(3) Ez az irányelv nem vonatkozik a készülékeken biztonsági célból elhelyezett adattáblára vagy annak megfelelőjére.(4) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:kereskedő : az a kiskereskedő vagy más személy, aki a háztartási készüléket eladja, kölcsönzi vagy részletvásárlásra ajánlja, illetve bemutatja a végfelhasználóknak,szállító : a készülék közösségi gyártója vagy annak hivatalos közösségi képviselője vagy az a személy, aki a terméket a közösségi piacon forgalomba hozza,adatlap : az érintett készülékre vonatkozó szabványos információs táblázat,az egyéb alapvető erőforrások : víz, vegyi anyagok vagy bármely más anyag, amelyeket a készülék rendes használat során fogyaszt,kiegészítő információ : a készülék teljesítményére vonatkozó egyéb olyan információ, amely a készülék energia- vagy egyéb alapvető erőforrások felhasználásával kapcsolatos, vagy segít annak értékelésében.(5) A címkézéssel és az adatlap rendelkezésre bocsátásával kapcsolatos kötelezettség nem vonatkozik azokra a készüléktípusokra, amelyek gyártását a vonatkozó végrehajtási irányelv hatálybalépését megelőzően beszüntették, illetve nem vonatkozik a használt készülékekre.2. cikk(1) Az eladásra, bérletre vagy részletvásárlásra ajánlott, illetve végfelhasználók részére bemutatott háztartási készülékeket adatlappal és energiafogyasztást jelölő címkével kell ellátni abból a célból, hogy a fogyasztók tájékoztatást kapjanak a készülék villamos energia-, egyéb energia- és egyéb alapvető erőforrások fogyasztásáról, valamint a kiegészítő információkról.(2) Az energiafogyasztást jelölő címkére és az adatlapra vonatkozó részletes szabályokat a 9. cikk alapján elfogadott, a készülékek egyes típusaira vonatkozó végrehajtási irányelvek tartalmazzák.(3) Egy olyan műszaki dokumentációt kell összeállítani, amely alkalmas az energiahatékonyságot jelölő címkén és a vevőtájékoztató adatlapon szereplő információk pontosságának megállapítására. A dokumentációnak a következőket kell tartalmaznia:- a termék általános leírása,- az elvégzett tervezési számítások eredményei, amennyiben az jelentős lehet,- vizsgálati jelentések, amennyiben rendelkezésre állnak, ideértve az egyéb közösségi jogszabályok szerint illetékes, kijelölt szervezetek által készítetteket,- ha az értékeket hasonló típusok vizsgálati eredményeiből vezették le, az ezekre a típusokra vonatkozó azonos információk.(4) A szállító összeállítja a (3) bekezdésben ismertetett műszaki dokumentációt. A szállító ebből a célból felhasználhatja a vonatkozó közösségi jogalkotás alapján korábban kért dokumentációkat. A szállító hozzáférést biztosít a dokumentációhoz ellenőrzés céljából az utolsó termék gyártását követő ötéves időtartam végéig.3. cikk(1) Minden, a végrehajtási utasításokban meghatározott háztartási készülékeket forgalomba hozó szállító köteles azt az irányelv rendelkezéseinek megfelelő címkével ellátni. Az alkalmazott címkéknek minden tekintetben meg kell felelniük ezen irányelv és a végrehajtási irányelvek rendelkezéseinek.(2) A címkéken kívül a szállító köteles a termékismertető adatlapokat is rendelkezésre bocsátani. Ezt az adatlapot minden termékismertetőnek tartalmaznia kell. Ha a szállító nem bocsát rendelkezésre termékismertetőt, az adatlapokat a készülékhez mellékelt más dokumentumnak kell tartalmaznia. Az alkalmazott adatlapoknak minden tekintetben meg kell felelniük az ezen irányelv és a végrehajtási irányelvek rendelkezéseinek.(3) A szállítók felelősek az általuk szolgáltatott energiahatékonyságot jelölő címkéken és vevőtájékoztató adatlapokon feltüntetett információk pontosságáért.(4) Úgy kell tekinteni, hogy a szállító hozzájárult a címkén vagy az adatlapon megadott információ nyilvánosságra hozatalához.4. cikkA címkézésre és termékismertetőre a következő rendelkezések vonatkoznak:a) a végrehajtási utasításokban meghatározott készülékek bemutatásakor a kereskedő köteles a megfelelő címkét, a vonatkozó végrehajtási irányelvben meghatározott jól látható helyen, a megfelelő nyelven elhelyezni;b) a szállító a szükséges címkéket ingyenesen bocsátja az a) bekezdésben meghatározott kereskedők rendelkezésére. A szállítók szabadon választhatják meg a címkék szállításának rendszerét. A szállítónak azonban biztosítania kell, hogy a kereskedő által igényelt címkéket késedelem nélkül leszállítsák.5. cikkA végrehajtási irányelvekben foglalt rendelkezéseknek biztosítaniuk kell, hogy a lehetséges vásárlók a készülék megvásárlása előtt hozzájussanak a címkén vagy az adatlapon szereplő információkhoz, ha a szóban forgó készülékeket csomagküldő kereskedés, katalógus útján vagy egyéb olyan módon kínálják eladásra, bérletre, illetve részletvásárlásra, ami alapján feltételezhető, hogy a lehetséges vásárló a készüléket nem tudja megtekinteni.6. cikkA végrehajtási irányelveknek rendelkezniük kell arról, hogy a címke vagy az adatlap tartalmazza a zajkibocsátásra vonatkozó információkat, amennyiben ezek a 86/594/EGK irányelvnek megfelelően rendelkezésre állnak, illetve a készülékre vonatkozó azon egyéb közérdekű információkat, amelyeket a közösségi jogszabályoknak megfelelően kell szolgáltatni.7. cikkA tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek a következők biztosítása érdekében:a) a területükön székhellyel rendelkező valamennyi szállító és kereskedő betartja az ezen irányelv szerinti kötelezettségeit;b) tilos minden egyéb energiafogyasztásra vonatkozó, ezen irányelvnek és a vonatkozó végrehajtási irányelvek követelményeinek nem megfelelő címke, jelzés, szimbólum vagy felirat használata, ha az félrevezető vagy megtévesztő hatású. Ez a tiltás nem vonatkozik a közösségi és nemzeti környezetvédelmi címkézési rendszerekre;c) az energiafogyasztásra vonatkozó címkék és adatlapok rendszerének bevezetését oktató és támogató információs kampányok követik a lakossági fogyasztók felelősségteljesebb energiafelhasználásának elősegítése érdekében.8. cikk(1) A tagállamok nem tilthatják meg és nem korlátozhatják a végrehajtási irányelvek által szabályozott olyan háztartási készülék forgalomba hozatalát, amely megfelel ezen irányelv és a végrehajtási irányelvek rendelkezéseinek.(2) Ellentétes bizonyíték hiányában a tagállamok a címkéket és az adatlapokat ezen irányelv rendelkezéseinek és a végrehajtási irányelveknek megfelelőnek tekintik. A tagállamok kötelezhetik a szállítókat, hogy a 2. cikk (3) bekezdése szerint bizonyítékkal szolgáljanak a címkéiken vagy az adatlapjaikon szereplő információk pontosságát illetően, ha okuk van feltételezni azok helytelenségét.9. cikkA 10. cikkben meghatározott eljárás szerint kell elfogadni a rendszer kialakításával és működtetésével kapcsolatos intézkedéseket, illetve azokat a műszaki fejlődéshez igazítani. Ezek az intézkedések a következők:a) a végrehajtási irányelvek;b) további háztartási készülékek felvétele az 1. cikk (1) bekezdése alatti listára, a várható jelentős energiamegtakarítás reményében.10. cikkEbben az irányelvben, különösen a 9. cikkben előirányzott intézkedések meghozatalakor a Bizottság munkáját a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselőjének elnökletével működő bizottság segíti.A Bizottság képviselője benyújtja a bizottsághoz azoknak az intézkedéseknek a tervezetét, amelyeket meg kell hozni. A bizottság véleményezi a tervezetet az elnök által, az ügy sürgőssége szerint meghatározott határidőn belül. A vélemény elfogadásához az EGK Szerződés 148. cikkének (2) bekezdése szerinti, a Bizottság javaslata alapján hozott tanácsi határozatok esetében irányadó többség szükséges. A bizottságban a részt vevő tagállamok képviselőinek szavazatai az említett cikkben meghatározott módon kerülnek súlyozásra. Az elnök nem szavaz.A Bizottság elfogadja a tervezett intézkedéseket, ha azok megegyeznek a bizottság véleményével.Ha a tervezett intézkedések nem egyeznek a bizottság véleményével, illetve a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság haladéktalanul javaslatot nyújt be a Tanácshoz a szükséges intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a Tanács elé utalás napjától számított három hónap elteltével a Tanács nem hozott határozatot, a javasolt intézkedéseket a Bizottság elfogadja, kivéve, ha a Tanács egyszerű többséggel az említett intézkedések ellen határozott.11. cikkAz irányelv hatálybalépésétől számított hároméves időszak letelte után a Bizottság értékeli az irányelv végrehajtását és az elért eredményeket. Az értékelés alapján jelentést készítenek az Európai Parlament és a Tanács részére.12. cikkA végrehajtási irányelvek meghatározzák:a) a szabályozott készüléktípusok pontos meghatározását;b) az 1. cikk (1) bekezdésében hivatkozott információ összegyűjtéséhez használt mérési szabványokat és módszereket;c) a 2. cikk (3) bekezdésében kötelezően előírt műszaki dokumentáció részleteit;d) a 2. cikkben említett címke grafikai tervét és tartalmát, a lehető legteljesebb mértékben szabványosított grafikai részletekkel;e) a címke helyét a készüléken. Szükség esetén a címkét a csomagolásra lehet nyomtatni, vagy azon lehet elhelyezni;f) az adatlap tartalmát és amennyiben szükséges annak formáját és egyéb részleteit, illetve a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott kiegészítő információkat. Az adatlapnak tartalmaznia kell a jelölő címkén feltüntetett információt is;g) azt az információt, amelyet az 5. cikk szerinti értékesítési ajánlatok esetében kell közölni, valamint az információ közlésének módját.13. cikkA 79/530/EGK irányelv 1994. január 1-jétől hatályát veszti.A elektromos sütők tekintetében a 79/531/EGK irányelv hivatott végrehajtani ezt az irányelvet; a tagállamok azonban nem kötelesek azt alkalmazni, amíg a 10. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően elfogadott, a sütőkre vonatkozó módosított végrehajtási irányelvben foglalt időpont le nem telt.14. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1993. július 1-jéig elfogadják azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket legkésőbb 1994. január 1-jéig hatályba léptetik.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. szeptember 22-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Needham[1] HL C 235., 1991.9.10., 5. o.[2] HL C 125., 1992.5.18., 172. o. ésHL C 241., 1992.9.21.[3] HL C 49., 1992.2.24., 32.o.[4] HL L 145., 1979.6.13., 1. o.[5] HL L 145., 1979.6.13., 7. o.[6] HL L 344., 1986.6.12., 24. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1976. december 21.) a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31977L0099

Hivatalos Lap L 026 , 31/01/1977 o. 0085 - 0100 finn különkiadás fejezet 3 kötet 8 o. 0056  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 17 o. 0060  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 8 o. 0056  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 11 o. 0174  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 11 o. 0174

		A Tanács irányelve(1976. december 21.)a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról(77/99/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],mivel a piacok közös szervezésének kialakítása óta a húskészítmények a Közösségen belül szabadon forgalmazhatók; mivel ugyanakkor e termékek Közösségen belüli kereskedelmét akadályozzák az egyes tagállamokban e területen meglévő eltérő egészségügyi követelmények; mivel ezen eltérések megszüntetése érdekében a nemzeti követelményeket egységes rendelkezésekkel kell felváltani;mivel a termékek minőségének egészségügyi szempontból történő biztosítása érdekében szükséges, hogy előállításukhoz csak olyan friss húst használjanak fel, amelyet az alábbi irányelvekben meghatározott közösségi előírásoknak megfelelően nyertek: a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel [2] módosított, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [3], a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel módosított, a friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK tanácsi irányelv [4], valamint a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel módosított, a szarvasmarhafélék, sertés és a friss hús harmadik országokból történő importja esetén végzett egészségügyi és állat-egészségügyi ellenőrzések problémáiról szóló, 1972. december 12-i 72/462/EGK tanácsi irányelv [5]; mivel a húskészítményeket olyan feltételek mellett kell előállítani, tárolni és szállítani, amelyek minden szükséges egészségügyi biztosítékot megadnak; mivel a gyártó és feldolgozó létesítmények engedélyeztetési kötelezettsége feltehetően elősegíti e feltételek betartásának ellenőrzését; mivel gondoskodni kell egy olyan eljáráskialakításáról, amelynek rendeltetése a tagállamok között a gyártó létesítmények engedélyezésének indokoltságával kapcsolatban esetleg felmerülő viták rendezése;mivel továbbá közösségi szintű ellenőrzési intézkedéseket kell bevezetni annak biztosítására, hogy az ezen irányelvben meghatározott előírásokat minden tagállamban egységesen alkalmazzák; mivel rendelkezni kell arról, hogy az ilyen ellenőrzésekre szolgáló eljárást a Tanács 1968. október 15-i határozatával [6] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében, közösségi eljárás szerint alakítsák ki;mivel gondoskodni kell annak lehetőségéről, hogy egyes, más élelmiszereket tartalmazó és húst csak minimális százalékos arányban tartalmazó húskészítmények esetében ezen irányelv bizonyos rendelkezéseitől való eltérést engedélyezzenek; mivel ezen eltéréseket az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretén belül, közösségi eljárás szerint kell engedélyezni;mivel a Közösségen belüli kereskedelem szempontjából az illetékes hatóság által kiállított egészségügyi bizonyítvány kiadása tekinthető a legjobb módszernek arra, hogy a rendeltetési ország illetékes hatóságait biztosítsák valamely húskészítményeket tartalmazó szállítmány ezen irányelvnek való megfeleléséről; mivel e bizonyítványnak az ilyen termékekből álló szállítmányt a rendeltetési helyig kell kísérnie;mivel a tagállamoknak jogosultsággal kell rendelkezniük arra, hogy megtiltsák az emberi fogyasztásra alkalmatlannak bizonyuló vagy a közösségi egészségügyi rendelkezéseknek meg nem felelő húskészítményeknek valamely más tagállamból a területükre történő behozatalát;mivel ilyen esetekben a feladó számára – saját vagy képviselője kérésére – engedélyezni kell a húskészítmények visszaszállítását, hacsak ennek ellenkezőjét egészségügyi okok nem indokolják;mivel tilalom vagy korlátozás elrendelése esetén azok okát tudatni kell a feladóval vagy annak képviselőjével, valamint bizonyos esetekben az exportáló ország illetékes hatóságaival is;mivel amennyiben a feladó és a rendeltetési tagállam hatóságai között vita alakul ki a tilalom vagy a korlátozás indokoltságát illetően, a feladó számára lehetővé kell tenni, hogy szakértői véleményt kérhessen;mivel a javasolt intézkedések végrehajtásának elősegítése érdekében eljárást kell kialakítani a tagállamok és a Bizottság között az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében történő szoros együttműködésre,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv a Közösségen belüli kereskedelmi forgalmazásra szánt húskészítményekre vonatkozó egészségügyi követelményeket határozza meg.2. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell használni:a) "húskészítmények": teljes egészében vagy részben olyan húsból készített termékek, amelyek esetében a hús bizonyos mértékű tartósítás biztosítása céljából kezelésen esett át.A kizárólag hűtött vagy fagyasztott húst azonban nem lehet húskészítménynek tekinteni.Ez az irányelv a következőkre nem vonatkozik:i. húskivonatok, húsleves és sűrített húslé, húsmártások és hasonló termékek, amelyek húsdarabokat nem tartalmaznak;ii. egész, összetört vagy felaprított csontok, húspeptonok, állati eredetű zselatin, húspor, porított szalonnabőr, vérplazma, szárított vér, szárított vérplazma, sejtfehérjék, csontkivonatok és hasonló termékek;iii. állati szövetekből kiolvasztott zsírok;iv. megtisztított és kifehérített, sózott vagy szárított gyomrok, húgyhólyagok és belek;b) "hús": a következőkben szereplő meghatározás szerint:- a 64/433/EGK irányelv 1. cikke,- a 71/118/EGK irányelv 1. cikke,- a 72/462/EGK irányelv 2. cikke,c) "friss hús": a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvek 1. cikkében és a 72/462/EGK irányelv 2. cikkében szereplő meghatározás szerinti friss hús;d) "kezelés": a – más élelmiszerekkel kevert vagy nem kevert – friss hús kezelése hővel, besózással vagy szárítással, illetve ezen eljárások valamilyen kombinációjával;e) "teljes kezelés": az a kezelés, amelynek hatásai elégségesek ahhoz, hogy a termék későbbi egészségességét szokásos szobahőmérsékleten történő tárolás esetén is biztosítsák;f) "nem teljes kezelés": olyan kezelés, amely nem felel meg az A. melléklet V. fejezet 27. pontjában a teljes kezelésre meghatározott követelményeknek;g) "hőkezelés": szárazon vagy gőzzel történő hőkezelés;h) "sózás": só (NaCl) használata;i) "szárítás": a víztartalom természetes vagy mesterséges csökkentése;j) "exportáló ország": azon tagállam, amelyből hústermékeket szállítanak egy másik tagállamba;k) "rendeltetési ország": azon tagállam, amelybe hústermékeket szállítanak egy másik tagállamból;l) "szállítmány": a hústerméknek az a mennyisége, amelyre ugyanazon egészségügyi bizonyítvány érvényes;m) "védőcsomagolás": a hústermékek védelme egy, az adott termékkel közvetlenül érintkező elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tárolóeszköz alkalmazásával, valamint maga az elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tárolóeszköz;n) "csomagolás": a védőcsomagolással ellátott vagy el nem látott terméknek egy második tárolóeszközben való elhelyezése, valamint maga az utóbbi tárolóeszköz.(2) A hőkezelésen, sózáson vagy szárításon kívüli folyamattal kezelt vagy az A. melléklet V. fejezetének 26. pontjában meghatározott követelményeknek meg nem felelő kezelésen átesett húsra vonatkozó rendelkezéseknek a 9. cikk (2) bekezdésének megfelelő javaslat benyújtását követő elfogadásáig az ilyen húsra az (1) bekezdés b) pontjában említett irányelvek vonatkoznak.3. cikk(1) Valamennyi tagállam biztosítja, hogy saját területéről egy másik tagállam területére kizárólag a következő általános feltételeknek megfelelő olyan húskészítményeket küld, amelyek, illetve amelyeket:1. a 6. cikknek megfelelően engedélyezett és ellenőrzött létesítményben állítottak elő;2. az A. mellékletnek megfelelően állítottak elő, tároltak és szállítottak;3. a következőkből állítottak elő:a) a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában szereplő friss hús. E friss hús a következő helyekről származhat:i. a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvnek megfelelően azon tagállamból, ahol azt előállítják, illetve bármely más tagállamból,ii. a 72/462/EGK irányelvnek megfelelően egy harmadik országból, közvetlen behozatal vagy egy másik tagállam által történő behozatal formájában,iii. a 71/118/EGK irányelv 15. cikkének megfelelően egy harmadik országból, ha:- az e húsból előállított készítmények megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek,- e termékeken nem végzik el az A. melléklet VII. fejezetében meghatározott állat-egészségügyi jelölést,- e termékek Közösségen belüli kereskedelmére továbbra is vonatkoznak az egyes tagállamok nemzeti rendelkezései;b) húskészítmény, feltéve hogy az megfelel az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek;4. hőkezeléssel, sózással vagy szárítással állítottak elő, amely folyamatok füstöléssel vagy érleléssel is kombinálhatók, amelyet esetleg meghatározott mikroklimatikus feltételek mellett és különösen a 12. cikk szerinti bizonyos páckészítmények alkalmazásával összefüggésben végeznek. A húskészítmények más élelmiszerekkel vagy fűszerekkel is társíthatók;5. az A. melléklet III. fejezetének megfelelően kezelt friss húsból készítettek;6. az A. melléklet IV. fejezetének megfelelően az illetékes hatóságok ellenőriztek; az ilyen ellenőrzések – a pusztán rutinfeladatok tekintetében és a szükség esetén a 18. cikkben előírt eljárással meghatározott szabályoknak megfelelően – elvégezhetők az adott célra különlegesen kiképzett asszisztensek alkalmazásával;7. megfelelnek az A. melléklet V. fejezetében meghatározott előírásoknak;8. védőcsomagolása és csomagolása az A. melléklet VI. fejezetének megfelelően történt, ha védőcsomagolásra és csomagolásra szükség van;9. az A. melléklet VII. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelöléssel elláttak;10. az A. melléklet VIII. fejezetének megfelelően a rendeltetési országba történő szállítás során egészségügyi bizonyítvány kísér;11. az A. melléklet IX. fejezetének megfelelő kielégítő egészségügyi feltételek mellett tárolnak és szállítanak a rendeltetési országba.(2) A húskészítményeket nem szabad ionizáló sugárzásnak kitenni, kivéve ha ezt egészségügyi tényezők indokolják és ha az ilyen eljárás elvégzése a terméken és az egészségügyi bizonyítványon egyértelműen meg van jelölve.4. cikk(1) Az A. melléklet V. fejezete 27. pontjának megfelelő teljes kezelésen átesett húskészítmények a szokásos szobahőmérsékleteken tárolhatók és szállíthatók.A hosszú ideig tartó természetes erjesztésnek és érlelésnek kitett termékeket teljes kezelésen átesett termékeknek kell tekinteni mindaddig, amíg a Tanács – a Bizottság javaslatára egyhangú döntés alapján eljárva – az A. melléklet V. fejezetének 27. b) pontjában szereplő határértékeket nem módosítja.(2) Az ellenőrzés céljából a gyártónak biztosítania kell, hogy a nem teljes kezelésen átesett húskészítmények csomagolásán egyértelműen és olvashatóan tüntessék fel azon hőmérsékletet, amelyen a termékeket szállítani és tárolni kell, valamint azon időtartamot, ameddig a termékek tartósítása így biztosítható.(3) Szükség esetén a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően a (2) bekezdéstől eltérés engedélyezhető egyes olyan húskészítmények tekintetében, amelyek nem felelnek meg az A. melléklet V. fejezetének 27. pontjában meghatározott előírásoknak, az illetékes hatóság által igazolt bizonyos feltételek mellett.5. cikkA 3. és a 4. cikk nem vonatkozik a rendeltetési ország engedélyével emberi fogyasztáson kívüli felhasználásra behozott húskészítményekre; ez esetben a rendeltetési ország biztosítja, hogy e termékeket kizárólag azokra a célokra használják, amelyekre azokat a nevezett országba szállították.6. cikk(1) Valamennyi tagállam jegyzéket állít össze az általa engedélyezett és állat-egészségügyi engedélyezési számmal rendelkező létesítményekről. E jegyzéket megküldi a többi tagállamnak és a Bizottságnak.A Bizottság jegyzéket állít össze ezen engedélyezett létesítményekről és a jegyzéket közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.A 8. cikk sérelme nélkül egy tagállam csak abban az esetben hagy jóvá egy létesítményt, ha biztosított, hogy a létesítmény megfelel ezen irányelvnek.A tagállam visszavonja az engedélyt, ha annak feltételei többé már nem teljesülnek.Ha a 7. cikknek megfelelő ellenőrzésre került sor, az érintett tagállam figyelembe veszi az ellenőrzésből eredő következtetéseket.Az engedély visszavonásáról a többi tagállamot és a Bizottságot értesítik.(2) Az engedélyezett létesítmények ellenőrzése és felügyelete az illetékes hatóság feladata, amelyet a tisztán szakmai feladatok elvégzésében segíthet az e feladatra külön kiképzett személyzet.E segítségnyújtás részletes szabályait a 18. cikkben előírt eljárással határozzák meg.(3) Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy másik tagállamban levő létesítmény nem vagy már nem felel meg az engedélyezési feltételeknek, erről tájékoztatja a Bizottságot és az utóbbi tagállam illetékes központi hatóságát.(4) A (3) bekezdésben említett esetben a Bizottság haladéktalanul megindítja a 7. cikkben szabályozott eljárást.Ha az ellenőrzésről készült jelentés megállapításai ezt indokolják, a tagállamok a 19. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően feljogosíthatók arra, hogy megtagadják a kérdéses létesítményből származó húskészítmények területükre való belépését.Ezen engedély a 19. cikkben szabályozott eljárás szerint visszavonható, ha ezt a 7. cikknek megfelelően végzett további szakértői ellenőrzés megállapításai indokolják.7. cikkA tagállamok és a Bizottság szakértői rendszeres ellenőrző szemléket tartanak az engedélyezett létesítményekben annak biztosítása céljából, hogy az utóbbiak ténylegesen alkalmazzák ezen irányelvet és különösen az irányelv A. mellékletének I. és II. fejezetét.Jelentést tesznek a Bizottságnak a lebonyolított ellenőrző szemlék eredményeiről.Azon tagállam, amelynek területén az ellenőrző szemlét végzik, a szakértőknek feladatuk elvégzéséhez minden szükséges segítséget megad.A tagállamok ellenőrző szemléket lebonyolító szakértőit a Bizottság jelöli ki a tagállamok javaslata alapján. A szakértőknek más tagállam állampolgárainak kell lenniük, mint amelyik tagállamban az ellenőrző szemlét végzik, és – a 6. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt esetben – nem lehetnek a vitában érintett tagállamok állampolgárai sem.Az ellenőrző szemléket a Bizottság nevében végzik, és a felmerülő költségeket a Bizottság viseli.Az ellenőrző szemlék gyakoriságát és részletes szabályait a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően állapítják meg.8. cikk(1) A 3. cikkben előírt feltételektől való eltéréssel, a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően elrendelhető, hogy ezen irányelv egyes rendelkezései ne vonatkozzanak egyes olyan termékekre, amelyek más élelmiszerek mellett húst vagy húskészítményt csak alacsony százalékarányban tartalmaznak.E kivételek csak a következőkre vonatkoznak:a) a létesítmények engedélyezésének az A. melléklet I. fejezetében meghatározott feltételei;b) az A. melléklet IV. és V. fejezetében leírt ellenőrzési követelmények;c) az állat-egészségügyi jelölésre és az egészségügyi bizonyítványra vonatkozóan a 3. cikk (1) bekezdésének 9. és 10. pontjában meghatározott követelmények.Az e cikkben meghatározott kivételek engedélyezéséről szóló döntés meghozatala során a termék jellegét és összetételét egyaránt figyelembe veszik.E cikk rendelkezéseinek ellenére a tagállamok biztosítják, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt minden húskészítmény egészséges termék, amelyet az ezen irányelvnek megfelelő friss húsból vagy húskészítményekből állítottak elő.(2) Az (1) bekezdés első albekezdését ezen irányelv hatálybalépési dátuma előtt alkalmazzák először.9. cikk(1) A Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – először ezen irányelv hatálybalépése előtt határozza meg a más élelmiszerek és fűszerek hozzáadásával aprított, darált vagy hasonló módon kis darabokra vagdalt friss húsra vonatkozó rendelkezéseket.Az így elfogadott rendelkezések hatálybalépéséig e húsra továbbra is a nemzeti jogszabályok vonatkoznak.(2) A Bizottság ezen irányelv végrehajtási dátuma előtt benyújt a Tanácshoz egy javaslatot, amely a kezelésen át nem esett és így az A. melléklet V. fejezetének (26) pontjában meghatározott követelményeket nem teljesítő termékekkel foglalkozik.10. cikkAz A. melléklet V. fejezetének 26. és 27. pontjában meghatározott előírások betartásának ellenőrzéséhez szükséges módszereket és az előírásoktól való eltérések tekintetében engedélyezett tűréshatárokat ezen irányelv hatálybalépésének időpontja előtt hat hónappal, a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően határozzák meg.E módszereket, előírásokat és tűréshatárokat szükség esetén ugyanazon eljárás alkalmazásával lehet megváltoztatni vagy korszerűsíteni.11. cikk(1) A 6. és 7. cikkből eredő jogkör sérelme nélkül az a tagállam, amelynek területén egészségügyi vizsgálat során megállapítást nyert, hogy:a) az, egy másik tagállamból behozott húskészítmények emberi fogyasztásra alkalmatlanok, megtiltja az ilyen termékeknek saját területén történő forgalmazását;b) a 3. cikk előírásait nem tartották be, ilyen tilalmat rendelhet el.(2) Az (1) bekezdés alapján hozott határozatoknak – a feladó vagy képviselője kérésére – engedélyezniük kell a húskészítmények visszaszállítását, amennyiben ez egészségügyi okok miatt nem esik kifogás alá. E termékek nem megfelelő felhasználásának megakadályozása érdekében minden esetben megfelelő óvintézkedéseket tesznek.Ha a visszaszállítás nem lehetséges, a termékeket annak a tagállamnak a területén kell megsemmisíteni, amelynek területén az ellenőrző vizsgálatot végzik.E rendelkezéstől való eltéréssel és a feladó vagy képviselője kérésére az állat-egészségügyi és közegészségügyi ellenőrzéseket végző tagállam engedélyezheti azok belépését emberi fogyasztáson kívüli felhasználás céljából, amennyiben ez az emberek vagy állatok számára nem jelent veszélyt. E húskészítmények nem hagyhatják el az ilyen tagállam területét, és e tagállamnak ellenőriznie kell azok rendeltetési helyét.E döntéseket a döntések indokaival együtt közölni kell a feladóval vagy annak képviselőjével. Az indoklással alátámasztott határozatokat kérésre írásos formában haladéktalanul el kell küldeni, megjelölve a jelenleg hatályos jogszabályokban előírt fellebbezési lehetőségeket, azok formai követelményeit és azokat a határidőket, amelyeken belül e fellebbezési lehetőségekkel élni lehet.(3) Ha e határozatok alapja egy járványos betegség jelenlétének megállapítása, emberi egészségre veszélyes romlás vagy ezen irányelv súlyos megsértése, e határozatokat haladéktalanul közlik – azok indoklásával együtt – az exportáló ország illetékes központi hatóságával és a Bizottsággal.12. cikkA Közösségnek az élelmiszerekben való használatra engedélyezett adalékanyagokra vonatkozó jelenleg hatályos szabályai sérelme nélkül az adalékanyagok húskészítményekben való használatát és e használat részletes előírásait továbbra is a nemzeti jogszabályok szabályozzák addig, ameddig a tárgyra vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba nem lépnek.13. cikkA Tanács – a Bizottság javaslatára egyhangú döntés alapján eljárva – 1978. december 31-ig meghatározza darabolás és védőcsomagolás során az A. melléklet II. fejezetének 9. pontjában előírtak szerint betartandó hőmérsékleti értékeket, az A. melléklet III. fejezetének 20. pontjában meghatározott rendelkezések sérelme nélkül.14. cikk(1) A Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – egyhangú határozatot hoz a trichina kimutatására szolgáló módszerekre, valamint azon esetekre vonatkozóan, amikor ilyen kimutatásra nincs szükség.(2) E szabályok hatályba lépéséig továbbra is alkalmazni kell a tagállamok azon jogszabályait, amelyek a trichina sertéshúst tartalmazó húskészítményekben való kimutatására vonatkoznak.(3) A trichinásnak talált sertéshús a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítmények gyártására nem használható fel.15. cikk(1) Az irányelv nem érinti a tagállamok jelenlegi jogszabályai szerint fennálló, valamint az ezen irányelvben előírt, az illetékes hatóságok döntései ellen irányuló fellebbezési lehetőségeket.(2) Minden tagállam biztosítja szakértői vélemény kérésének jogát azon húskészítmények feladói számára, amelyeknek szállítása a 11. cikk (1) bekezdése alapján tilalom alá esik. Valamennyi tagállam biztosítja, hogy mielőtt az illetékes hatóságok bármely más intézkedést tennének, például megsemmisítenék a húst, a szakértőknek lehetőségük legyen meghatározni, hogy a 11. cikk (1) bekezdésének feltételei teljesültek-e.A szakértőnek az exportáló országétól, illetve a rendeltetési országétól eltérő állampolgárságúnak kell lennie.A tagállamok javaslata alapján eljárva a Bizottság jegyzéket állít össze azokról a szakértőkről, akik ilyen véleményezésre felkérhetők. A tagállamokkal folytatott konzultációt követően meghatározza az alkalmazni rendelt általános szabályokat, különös tekintettel e vélemények kialakítására.16. cikkA húskészítmények Közösségen belüli kereskedelmét érintő problémákra vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba lépéséig e területen továbbra is a nemzeti szabályokat alkalmazzák.17. cikkA húskészítmények harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba lépéséig a tagállamok olyan importrendelkezéseket alkalmaznak, amelyek legalább egyenértékűek az ezen irányelvből eredőkkel.18. cikk(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, akkor az ügyeket az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul az 1968. október 15-i tanácsi határozattal felállított Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban "bizottság") elé terjeszti.(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően súlyozzák. Az elnök nem szavaz.(3) A Bizottság képviselője előterjeszti az elfogadásra szánt intézkedések tervezetét. A bizottság az intézkedéseket az elnök által a vizsgálatra beterjesztett kérdés sürgősségétől függően megállapított határidőn belül véleményezi. A véleményeket 41 szavazatos többséggel kell elfogadni.(4) Ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végrehajtja azokat. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy nem nyilvánítottak véleményt, akkor a Bizottság haladéktalanul javaslatot nyújt be a Tanácsnak az elfogadásra javasolt intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel fogadja el az intézkedéseket.Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő három hónapon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság elfogadja és azonnal alkalmazza a javasolt intézkedéseket, kivéve azt az esetet, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.19. cikk(1) Abban az esetben, ha az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök – saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére – haladéktalanul a bizottság elé terjeszti.(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően súlyozzák. Az elnök nem szavaz.(3) A Bizottság képviselője előterjeszti az elfogadásra szánt intézkedések tervezetét. A bizottság két napon belül véleményt nyilvánít az ilyen intézkedésekről. A véleményeket 41 szavazatos többséggel kell elfogadni.(4) Ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végrehajtja azokat. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy nem nyilvánítottak véleményt, akkor a Bizottság haladéktalanul javaslatot nyújt be a Tanácsnak az elfogadásra javasolt intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel fogadja el az intézkedéseket.Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő 15 napon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság elfogadja és azonnal alkalmazza a javasolt intézkedéseket, kivéve azt az esetet, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.20. cikkA Bizottság által 1977. július 1-jéig benyújtandó javaslat alapján eljárva a Tanács 1977. december 31-ig elfogadja azon rendelkezéseket, amelyek meghatározzák, hogy kit kell felhatalmazni a 3. cikk (1) bekezdésének 6. albekezdésében, a 4. cikk (3) bekezdésében és a 6. cikk (2) bekezdésében, valamint az A. melléklet II., IV., V., VII. és VIII. fejezetében előírt ellenőrzés és vizsgálatok elvégzésére.21. cikkA 18. és 19. cikket 1981. június 21-ig kell alkalmazni.22. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az irányelvnek 1979. július 1-jén megfeleljenek.Azon tagállamok esetében azonban, amelyek ezen irányelv elfogadásakor a meglévő állat-egészségügyi jogszabályok alapján nem követelik meg az évenkénti orvosi kontrollvizsgálatok végzését, az A. melléklet II. fejezetének 17. pontjában előírt orvosi ellenőrző vizsgálatok csak 1980. február 15-től válnak kötelezővé, hacsak a Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – a Bizottság által a Tanács elé beterjesztésre kerülő jelentés alapján 1979. december 31-e előtt nem határoz a fenti határidő meghosszabbításáról.23. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1976. december 21-én.a Tanács részérőlaz elnökA. P. L. M. M. van der Stee[1] HL C 114., 1971.11.11., 40. o.[2] HL L 172., 1975.7.3., 17. o.[3] HL 121., 1964.7.29., 2012/64. o.[4] HL L 55., 1971.3.8., 23. o.[5] HL L 302., 1972.12.31., 28. o.[6] HL L 255., 1968.10.18., 23. o.--------------------------------------------------A. MELLÉKLETI. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEKET ELŐÁLLÍTÓ LÉTESÍTMÉNYEK ENGEDÉLYEZÉSÉNEK FELTÉTELEI1. A létesítményeknek az engedélyezés érvényességi ideje alatt legalább a következő feltételekkel kell rendelkezniük:a) elegendően nagy méretű helyiségek, amelyek biztosítják a következők külön tárolását:i. hűtött állapotban:- a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti friss hús,- a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említetteken kívüli hús;ii. szobahőmérsékleten vagy – ha szükséges – hűtött állapotban:- az irányelv követelményeinek megfelelő húskészítmények,- teljes egészében vagy részben húsból készült egyéb termékek;b) felszerelések, amelyek minden időben lehetővé teszik az ezen irányelvben leírt állat-egészségügyi vizsgálatok és ellenőrzési tevékenységek hatékony végrehajtását;c) a munkavégzésre szolgáló helyiségek közelében egy megfelelően felszerelt, zárható helyiség az illetékes hatóság általi kizárólagos használatra;d) megfelelő, elegendően tágas helyiségek a húskészítmények előállításához;e) zárható helyiség bizonyos összetevők, pl. a fűszerek tárolásához;f) olyan berendezés, amely megfelelő mennyiségben szolgáltat nyomás alatti, kizárólag ivóvizet; kivételes esetekben azonban nem iható víz használata is engedélyezett gőzfejlesztéshez, tűzoltáshoz és hűtőberendezések hűtéséhez azzal a feltétellel, hogy az e célra létesített csővezetékek kizárják e víz más célokra történő felhasználását.A nem ivóvizet szállító vezetékeket világosan meg kell különböztetni az ivóvíz szállítására használt vezetékektől, és azok nem haladhatnak át olyan helyiségeken, ahol friss hússal vagy húskészítményekkel dolgoznak vagy ilyeneket tárolnak.Az irányelv hatálybalépésétől számított öt éven át azonban kivételesen engedélyezhető a nem ivóvizet szállító csövek húst és húskészítményeket tartalmazó helyiségeken történő áthaladása azokban a létesítményekben, amelyek már az irányelv elfogadását megelőzően is folytatták tevékenységüket, feltéve hogy a fent említett helyiségeken áthaladó csőszakaszokon nincsenek kimeneti nyílások;g) olyan berendezés, amely megfelelő mennyiségű, ivóvíz minőségű melegvizet biztosít nyomás alatt;h) a higiéniai követelményeket kielégítő szennyvíz-elvezetési rendszer;i) megfelelő számú öltözőhelyiség, mosdókagylók, zuhanyozók és vízöblítős vécék. Az utóbbiak nem nyílhatnak közvetlenül az üzemi helyiségekbe. A mosdókagylókat el kell látni meleg és hideg folyóvízzel vagy (előkeverő csap segítségével) megfelelő hőmérsékletűre előkevert vízzel, kézmosó és kézfertőtlenítő anyagokkal és egyszer használatos kéztörlőkkel; a mosdókagylóknak a vécék közelében kell lenniük, és nem rendelkezhetnek kézzel működtethető csapokkal;j) a higiéniai követelményeknek megfelelő berendezések a következő célokra:- friss húson és húskészítményeken végzett munka,- az e termékekhez használt tárolóeszközök oly módon történő tárolása, hogy sem a friss hús vagy a húskészítmények, sem pedig a tárolóeszközök ne kerüljenek a talajjal közvetlen kapcsolatba;k) megfelelő felszerelés a kártevők, például rovarok és rágcsálók elleni védelemre;l) helyiség a végleges csomagoláshoz és a termékek kiszállításához;m) különleges, lég- és vízmentesen záró, korrózióálló, az illetéktelen személyek általi hozzáférés megakadályozása céljából záró fedelekkel és zárakkal ellátott konténerek a friss hús, a húskészítmények és azok nem emberi fogyasztásra szánt nyesedékei tárolásához, vagy egy zárható helyiség az ilyen hús, húskészítmények vagy nyesedékek tárolásához, ha azok mennyisége ezt szükségessé teszi, illetve ha azokat az egyes munkanapok végén nem szállítják el vagy nem semmisítik meg;n) helyiség a takarító és karbantartó eszközök és készítmények tárolásához;o) helyiség a karbantartó és takarító berendezések tisztításához.2. Az adott termék típusától függően a létesítménynek rendelkeznie kell a következőkkel:a) darabolóhelyiség;b) helyiség:- a főzéshez; a hőkezelésre szolgáló berendezéseket regisztráló hőmérővel vagy távhőmérővel kell felszerelni,- a retortában való hőkezeléshez; a retortákat regisztráló hőmérővel vagy távhőmérővel és közvetlenül leolvasható ellenőrző hőmérővel kell ellátni;c) helyiség a zsírok kiolvasztásához;d) füstölőhelyiség;e) helyiség a szárításhoz és érleléshez;f) helyiség a természetes belek sómentesítéséhez, áztatásához vagy egyéb módon történő kezeléséhez;g) pácolóhelyiség, amely szükség esetén légkondicionáló berendezéssel van ellátva a + 10 °C-ot meg nem haladó hőmérséklet fenntartása érdekében;h) az előre csomagolt formában történő értékesítésre szánt húskészítmények szeletelésére vagy darabolására és védőcsomagolására szolgáló helyiség, amely szükség esetén légkondicionáló berendezéssel van ellátva;i) helyiség az üres konzervdobozok tárolásához, valamint egy olyan eszköz, amellyel e dobozok higiénikus módon az üzemi helyiségbe szállíthatók;j) olyan berendezés, amelynek segítségével a dobozok közvetlenül a megtöltés előtt alaposan megtisztíthatók;k) olyan berendezés, amely ivóvíz minőségű vízzel mossa le a dobozokat azok légmentes lezárása után és a hőkezelés előtt;l) a légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt húskészítményekből vett minták inkubálására szolgáló berendezések;Mindazonáltal – feltéve, hogy az alkalmazott berendezés a friss húsra és a húskészítményekre nem fejthet ki káros hatást – ugyanaz a helyiség is használható a b), c), d) és e) pontokban hivatkozott külön helyiségekben végzendő műveletekhez.3. Az 1. a) pontban és a 2. b)–i) pontban említett helyiségeknek rendelkezniük kell a következőkkel:- vizet át nem eresztő, könnyen tisztítható és fertőtleníthető, nem korhadó anyagból készült padozat, amely úgy van kiképezve, hogy elősegítse a víz elvezetését,- sima falak, legalább 2 méter magasságig világos színű lemosható burkolattal vagy festéssel, lekerekített sarkokkal és szögletekkel;4. Az 1. d) pontban és a 2. a) pontban említett helyiségeknek rendelkezniük kell a következőkkel:- vizet át nem eresztő, könnyen tisztítható és fertőtleníthető, nem korhadó anyagból készült padozat, amely úgy van kiképezve, hogy elősegítse a víz elvezetését; a vizet olyan lefolyókba kell vezetni, amelyek bűzelzáró szifonnal és ráccsal vannak ellátva,- sima falak, legalább 2 méter magasságig világos színű lemosható burkolattal vagy festéssel, lekerekített sarkokkal és szögletekkel;5. Azon helyiségeknek, ahol friss hússal és húskészítményekkel dolgoznak, rendelkezniük kell legalább a következőkkel:- megfelelő szellőzés és – ha szükséges – jó gőzelvezetés,- megfelelő természetes vagy mesterséges világítás, amely nem torzítja a színeket;- a munkahelyekhez lehető legközelebb elhelyezett kézmosó és kézfertőtlenítő, valamint munkaeszközmosó és -fertőtlenítő berendezés. A csapok nem lehetnek kézzel működtethetők. Kézmosás céljára e berendezéseknek rendelkezniük kell meleg és hideg folyóvízzel vagy (előkeverő csap segítségével) a megfelelő hőmérsékletre előkevert vízzel, tisztító- és fertőtlenítőszerekkel és egyszer használatos kéztörlőkkel. Az eszközök tisztítására szolgáló víz hőmérséklete nem lehet + 82 °C-nál alacsonyabb,- a húst nem szennyező, nem korrodálódó anyagból készült, könnyen tisztítható és fertőtleníthető felszerelések és munkaeszközök, mint például vágóasztalok, levehető vágófelülettel ellátott asztalok, konténerek, szállítószalagok és fűrészek. A fa használata szigorúan tilos.II. FEJEZET AZ ÜZEMI SZEMÉLYZETRE, HELYISÉGEKRE ÉS FELSZERELÉSEKRE VONATKOZÓ HIGIÉNIAI KÖVETELMÉNYEK6. A személyzettől, helyiségektől, eszközöktől és felszerelésektől a lehető legnagyobb fokú tisztaságot kell megkövetelni.a) A friss hússal és húskészítményekkel kapcsolatos munkavégzésre használt helyiségekbe belépő minden személy különösen köteles tiszta, világos színű és könnyen mosható munkaruhát és fejfedőt, valamint szükség esetén nyakvédőt viselni. A termékek előállításával foglalkozó személyek a munkanap folyamán többször, valamint minden olyan alkalommal, amikor újrakezdik a munkát, illetve ha kezük beszennyeződött, kézmosást és kézfertőtlenítést végeznek. A munkavégzésre szolgáló helyiségekben és a raktárakban dohányozni tilos.b) Állatok nem kerülhetnek a létesítmény területére. A rágcsálókat, rovarokat és más kártevőket rendszeresen irtani kell.c) A gyártáshoz használt berendezéseket és eszközöket minden munkanap során többször, a munkanap végén, valamint szennyeződés esetén az újbóli használatbavétel előtt gondosan meg kell tisztítani és fertőtleníteni kell.A folyamatos üzemű gyártóberendezéseket azonban csak a munka befejezését követően kell megtisztítani, illetve azokban az esetekben, ha feltehető azok szennyeződése.7. A helyiségek, felszerelések és munkaeszközök kizárólag húskészítmények előállítására használhatók.Az illetékes hatóság általi engedélyezést követően azonban azok felhasználhatók más élelmiszerek egyidejű vagy más időben történő gyártására, feltéve hogy az ezen irányelvben szabályozott termékek szennyeződésének vagy károsodásának megelőzésére minden megfelelő intézkedést megtesznek.8. A friss hús és a húskészítmények, azok összetevői és konténerei nem:- kerülhetnek közvetlen érintkezésbe a talajjal,- rakhatók le vagy kezelhetők olyan körülmények között, amelyek azok szennyeződésének veszélyével járnak.Ügyelni kell arra, hogy a nyersanyagok és a késztermékek ne érintkezzenek egymással.9. Használatuk idején a 2. g) és h) pontban hivatkozott helyiségekben a hőmérséklet nem haladhatja meg a + 10 °C-ot.10. A 9. pontban meghatározott hőmérsékleti követelmény figyelmen kívül hagyható, ha ehhez az illetékes hatóság hozzájárul és azt a gyártás műszaki feltételeinek teljesítése érdekében megengedhetőnek tartja.11. A konzervdobozokat és más hasonló tárolóeszközöket közvetlenül a megtöltés előtt a 2. j) pontban említett tisztítóberendezés segítségével alaposan meg kell tisztítani.12. Szükség esetén a konzervdobozokat és más hasonló tárolóeszközöket azok légmentes lezárása után és hőkezelése előtt a 2. k) pontban említett berendezés segítségével ivóvíz minőségű vízben el kell mosni.13. A karbantartó és takarítószereket az e célra rendelkezésre álló helyiségekben kell tartani.14. A mosószerek, fertőtlenítőszerek és kártevőirtó szerek használata a friss hús vagy a húskészítmények egészségességét nem befolyásolhatja.15. Minden célra ivóvíz minőségű vizet kell használni, többek között a retortákban is. Kivételes esetekben azonban nem ivóvíz használata is engedélyezett zárt rendszerben gőzfejlesztéshez, tűzoltáshoz és hűtőberendezések hűtéséhez azzal a feltétellel, hogy az e célra létesített csővezetékek kizárják e víz más célokra történő felhasználását.16. A friss hússal és húskészítményekkel kapcsolatos munkavégzéstől és azok kezelésétől mindazokat a személyeket, akik a friss húst vagy a húskészítményeket beszennyezhetik, különösen az alábbi személyeket, eltiltják:a) tífusz, paratífusz A. és B., fertőző bélgyulladás (szalmonellafertőzés), vérhas, fertőző májgyulladás, skarlát megbetegedésben szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn, illetve az ilyen betegségek kórokozóinak hordozói;b) fertőző tuberkulózisban szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn;c) ragályos vagy fertőző bőrbetegségben szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn;d) azon személyek, akik olyan tevékenységet is folytatnak, amely a friss hús vagy a húskészítmények mikrobákkal való szennyeződését okozhatja;e) kötést viselnek a kezükön, kivéve a nem fertőzött ujjseb védelmét szolgáló vízhatlan kötést.17. A friss hússal vagy húskészítményekkel dolgozó minden személynek rendelkeznie kell orvosi bizonyítvánnyal. Ez tanúsítja, hogy az ilyen alkalmazásnak nincs akadálya; a bizonyítványt évente és az illetékes hatóság kérésére minden alkalommal megújítják; a bizonyítványnak az utóbbi hatóság rendelkezésére kell állnia.III. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEK ELŐÁLLÍTÁSÁRA FELHASZNÁLT FRISS HÚSRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK18. Az érintett létesítmény országával megegyező országban található vágóhídról, darabolóüzemből, hűtőraktárból vagy más feldolgozóüzemből származó friss húst a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett tanácsi irányelvekben szereplő előírásoknak megfelelően kell az ilyen létesítménybe szállítani, a leplombálás kivételével.19. A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában előírt feltételeknek meg nem felelő hús csak abban az esetben tartható engedélyezett létesítményekben, ha azt ott elkülönítetten tárolják; az ilyen húst más helyen vagy más időben kell felhasználni, mint a fenti feltételeknek megfelelő húst. Az illetékes hatóság képviselője mindenkor szabadon bejárhat hűtőraktárakba és minden munkahelyiségbe annak ellenőrzése érdekében, hogy a fent említett rendelkezéseket szigorúan betartják.20. A húskészítmények előállítására szánt friss húst a létesítménybe való érkezését követően azonnal, egészen felhasználásáig olyan helyiségben kell tárolni, ahol az a + 7 °C-ot meg nem haladó állandó belső hőmérsékleten tartható; belsőség esetében e hőmérséklet nem haladhatja meg a + 3 °C-ot, baromfihús esetében pedig a + 4 °C-ot.IV. FEJEZET A GYÁRTÁS FELÜGYELETE21. A létesítmények az illetékes hatóság felügyelete alatt állnak, amely hatóságot a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítményekkel kapcsolatos munka megkezdése előtt megfelelő időben értesíteni kell.22. Az illetékes hatóság által végzett folyamatos felügyelet a következőket foglalja magában:- a friss hús és húskészítmények be- és kilépési nyilvántartásának ellenőrzése,- a Közösségen belüli kereskedelemre szolgáló húskészítmények gyártására szánt friss hús, valamint – a 3. cikk (1) bekezdése 3. albekezdésének b) pontjában hivatkozott esetben – a húskészítmények egészségügyi vizsgálata,- a húskészítmények vizsgálata a létesítményből történő elszállításkor;- a 34. pontban előírt egészségügyi bizonyítvány kitöltése és kiadása,- a helyiségek, berendezések és felszerelések tisztaságának és a személyzet megfelelő higiéniájának ellenőrzése a II. fejezetben előírt módon,- a laboratóriumi vizsgálatokhoz szükséges minták vétele,- az illetékes hatóság által ezen irányelv betartásának biztosításához szükségesnek tartott minden felügyeleti intézkedés.E vizsgálatok eredményeit regisztrálni kell a nyilvántartásban.23. Légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt húskészítmények gyártásakor az illetékes hatóságnak biztosítania kell, hogy:- a gyártó előre meghatározott időközönként mintát vesz a naponta előállított termékmennyiségből a zárás hatékonyságának ellenőrzése céljából,- a gyártó ellenőrző markereket alkalmaz annak ellenőrzésére, hogy a konténerek a megfelelő hőkezelésen ténylegesen átestek-e,- a légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt termékeket elég magas hőmérsékleten veszik ki a hőkezelő berendezésből a nedvesség gyors elpárolgásának biztosítása céljából, és azokat teljes megszáradásukig kézzel nem érintik meg.24. A gyártó által végzett különböző feldolgozási ellenőrzések és tesztek eredményeit úgy kell megőrizni, hogy azok az illetékes hatóság kérésére bemutathatók legyenek.V. FEJEZET A KEZELÉSEK HATÉKONYSÁGÁNAK ELLENŐRZÉSE25. Az illetékes hatóságnak – szükség esetén minták vételével – ellenőriznie kell a húskészítmények kezelésének hatásosságát annak biztosítása érdekében, hogy:- a termékek átestek a 2. cikk (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott kezelésen,- a kezelés a 2. cikk (1) bekezdésének e) pontja értelmében teljesnek vagy a 2. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerint nem teljesnek tekinthető.26. A termék a 2. cikk (1) bekezdésének d) pontja szerinti kezelésen esett át, ha aw értéke alacsonyabb 0,97-nál, vagy ha metszéslapja azt mutatja, hogy a termék már nem rendelkezik a friss hús jellemzőivel.27. A termék teljes kezelésen esett át, ha:a) azt légmentesen lezárt tartályban hőkezelték, amennyiben az Fo érték meghaladja vagy eléri a 3,00-at, vagy – azokban a tagállamokban, amelyekben ezen érték használata nem szokásos – ha a kezelést 7 napos 37 °C-on végzett vagy 10 napos 35 °C-on végzett inkubációs teszttel ellenőrizték;b) ha az a) pontban említett kezeléstől eltérő kezelésen esett át, amennyiben:i. az aw érték nem haladja meg a 0,95-ot és a pH nem haladja meg az 5,2-et;ii. vagy az aw érték nem haladja meg a 0,91-ot;iii. vagy a pH-érték alacsonyabb, mint 4,5.Ha a kezelés során nem teljesülnek az a) és b) pontban leírt feltételek, úgy tekintik, hogy a termék nem teljes kezelésen esett át.VI. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEK VÉDŐCSOMAGOLÁSA ÉS CSOMAGOLÁSA28. A védőcsomagolást és a csomagolást megfelelő higiéniai körülmények között kell végezni az e célra kialakított helyiségekben.29. A védőcsomagolásnak és a csomagolásnak meg kell felelnie minden higiéniai előírásnak, többek között a következőknek:- nem változtathatja meg a húskészítmények érzékszervi tulajdonságait,- nem vihet át a húskészítményekre az emberi egészségre káros anyagokat,- elég erősnek kell lennie ahhoz, hogy megfelelő védelmet nyújtson a húskészítmények számára.30. A védőcsomagoló anyagokat a húskészítményekhez nem szabad újra felhasználni, néhány különleges cserépedényfajta kivételével, amelyeket tisztítás és fertőtlenítés után ismételten fel lehet használni.VII. FEJEZET ÁLLAT-EGÉSZSÉGÜGYI JELÖLÉS31. A húskészítményeket állat-egészségügyi jelöléssel kell ellátni. A jelölést a gyártás közben vagy közvetlenül a gyártás után az illetékes hatóság felelősségére kell elvégezni, és a jelet jól látható helyen kell elhelyezni. A jel legyen jól olvasható és eltávolíthatatlan, betűi pedig könnyen megkülönböztethetők.32. Azonban:a) az egyedi védőcsomagolással és csomagolással ellátott húskészítmények esetében az állat-egészségügyi jelölést elegendő a csomagoláson elhelyezni;b) ha a húskészítményeket egy második konténerben szállítják el, a jelölést e második konténeren is el kell helyezni;c) az állat-egészségügyi jelölés állhat egy ellenálló anyagból készült, eltávolíthatatlan korongból is, amely mindenben megfelel a higiéniai előírásoknak és tartalmazza a 33. a) pontban meghatározott adatokat.33. a) Az állat-egészségügyi jelölésnek a következő adatokat kell tartalmaznia, ovális keretben:- felül:a feladó ország nevének kezdőbetűje vagy kezdőbetűi nagybetűkkel, azaz B – D – DK – F – IRL – I – L – NL – UK, amit a létesítmény engedélyezési száma követ;- alul:a következő kezdőbetűcsoportok valamelyike: CEE – EEG – EWG – EEC – EOF.b) Az állat-egészségügyi jelölés feltüntethető a terméken, a védőcsomagoláson vagy a csomagoláson festékes bélyegzővel vagy beégetéssel, illetve a címkére rányomtatható vagy ráilleszthető. A bélyegzőnek a csomagolás felnyitásakor meg kell semmisülnie. E jelölés megsemmisülésének elmaradása csak abban az esetben fogadható el, ha a felnyitáskor a csomagolás megsemmisül.VIII. FEJEZET EGÉSZSÉGÜGYI BIZONYÍTVÁNY34. Az egészségügyi bizonyítvány eredetijét, amelyet a rendeltetési országba történő szállítás során a húskészítményekhez kell csatolni, az illetékes hatóságnak kell kiállítania a berakodáskor.E bizonyítványnak formája és tartalma tekintetében meg kell felelnie a B. mellékletben található mintának. Legalább a rendeltetési ország nyelvén (nyelvein) kell kiállítani, és azt a meghatározott adatokkal kell kiegészíteni. A bizonyítvány csak egy papírlapból állhat.IX. FEJEZET TÁROLÁS ÉS SZÁLLÍTÁS35. A Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítményeket az 1. pont a) pontjában említett helyiségekben kell tárolni.36. Azon húskészítményeket, amelyekre a 4. cikknek megfelelően bizonyos tárolási hőmérsékleteket írtak elő, e megadott hőmérsékleteken kell tárolni.37. A húskészítményeket olyan módon kell a szállításra előkészíteni, hogy a szállítás során megfelelően védettek legyenek minden olyan körülmény ellen, amely károsíthatja vagy beszennyezheti azokat, figyelembe véve a szállítási távolságot, az alkalmazott szállítóeszközt és az időjárási körülményeket.38. A húskészítményeket olyan járművekkel kell szállítani, amelyeknek felszereltsége szükség esetén biztosítja a hűtött állapotban történő szállítást, úgy, hogy a 4. cikknek megfelelően megadott hőmérsékleti értékeket nem lépik túl.--------------------------------------------------B. MELLÉKLET+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2006/46/EK irányelve ( 2006. június 14. ) a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló 78/660/EGK, az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK, a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK, valamint a biztosítóintézetek éves és összevont (konszolidált) éves beszámolóiról szóló, 91/674/EGK tanácsi irányelv módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               16.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 224/1

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/46/EK IRÁNYELVE

   (2006. június 14.)
   a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló 78/660/EGK, az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK, a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK, valamint a biztosítóintézetek éves és összevont (konszolidált) éves beszámolóiról szóló 91/674/EGK tanácsi irányelv módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 44. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               2003. május 21-én a Bizottság cselekvési tervet fogadott el, amely intézkedéseket jelent be a társasági jog korszerűsítésére és a vállalatirányítás javítására a Közösségben. A rövid távú prioritás a Közösség számára az igazgatósági tagok kollektív felelősségének megerősítése, a kapcsolt felekkel folytatott tranzakciókkal és a mérlegen kívüli megállapodásokkal kapcsolatban az átláthatóság növelése, valamint a társaság által alkalmazott vállalatirányítási gyakorlattal kapcsolatban a nyilvánosságra hozatal javítása volt.

               (2)

               E cselekvési terv nyomán a társaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületeinek tagjai – minimum követelményként – testületi felelősséggel tartoznak a vállalattal szemben az éves beszámoló és az üzleti jelentés elkészítéséért és nyilvánosságra hozataláért. Ugyanezt a megközelítést kell alkalmazni az összevont (konszolidált) éves beszámolót készítő vállalkozások ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületeinek tagjaira is. E testületeknek a nemzeti jogszabályok által rájuk ruházott hatáskörökön belül kell eljárniuk. Ez nem gátolja meg a tagállamokat abban, hogy továbblépjenek, és közvetlen felelősséget írjanak elő a részvényesekkel vagy akár más érdekeltekkel szemben. Másfelől a tagállamoknak tartózkodniuk kell attól, hogy az egyes testületi tagokra korlátozódó felelősségi rendszer mellett döntsenek. Mindazonáltal ez nem akadályozhatja meg a bíróságokat vagy más végrehajtó testületeket abban, hogy az egyes testületi tagokra egyénileg szankciókat vessenek ki.

               (3)

               Az éves beszámoló, az összevont (konszolidált) éves beszámoló, az üzleti jelentés és a konszolidált üzleti jelentés elkészítéséért és közzétételéért való felelősség a nemzeti jogszabályokon alapul. A felelősségre vonatkozó megfelelő szabályoknak a nemzeti jogszabályokkal vagy rendelkezésekkel összhangban érvényesnek kell lenniük az ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületek tagjaira. A tagállamoknak továbbra is lehetőségük kell, hogy legyen a felelősség mértékének szabad meghatározására.

               (4)

               A hiteles pénzügyi beszámolás folyamatának az egész Európai Unióban történő előmozdítása érdekében egy adott társaság pénzügyi jelentéseinek elkészítéséért felelős vállalati testület tagjainak feladata kell, hogy legyen annak biztosítása, hogy a társaság éves beszámolójában és üzleti jelentésében szereplő pénzügyi információk megbízható és valós képet mutatnak.

               (5)

               2004. szeptember 27-én a Bizottság elfogadott egy közleményt a pénzügyi és vállalati jogellenes gyakorlat megelőzéséről és az azzal szembeni küzdelemről, felvázolva többek között a Bizottság szabályozási kezdeményezéseit a vállalatok belső ellenőrzésével és a testületi tagok felelősségével kapcsolatban.

               (6)

               Jelenleg 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv (3) és 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv (4) csak a társaság és a társaság kapcsolt vállalkozásai közötti tranzakciókra vonatkozó nyilvánosságra hozatalt rendeli el. Azzal a céllal, hogy azon társaságokat, amelyek értékpapírjait szabályozott piaci kereskedésbe nem vezették be, közelebb hozzák azokhoz a társaságokhoz, amelyek összevont (konszolidált) éves beszámolójuk elkészítéséhez alkalmazzák a nemzetközi számviteli standardokat, a nyilvánosságra hozatalt ki kell terjeszteni a kapcsolt felek más típusaira, így például az ügyvezetés kulcsfontosságú tagjaira és a testületi tagok házastársaira, de csak akkor, ha az ilyen tranzakciók lényegesek és nem a szokásos piaci feltételekkel valósulnak meg. A kapcsolt felekkel folytatott, nem a szokásos piaci feltételekkel megvalósuló lényeges tranzakciók nyilvánosságra hozatala segítheti az éves beszámolók felhasználóit abban, hogy felmérjék a társaság pénzügyi helyzetét, valamint – amikor a társaság egy csoporthoz tartozik – a csoport egészének pénzügyi helyzetét. A csoporton belüli kapcsolt felek közötti tranzakciókat figyelmen kívül kell hagyni a konszolidált pénzügyi kimutatások elkészítésekor.

               (7)

               A kapcsolt felek fogalommeghatározását, ahogyan az a Bizottság által a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) összhangban elfogadott nemzetközi számviteli standardokban szerepel, alkalmazni kell a 78/660/EGK és a 83/349/EGK irányelvekre.

               (8)

               A mérlegen kívüli megállapodások a társaságot olyan kockázatoknak tehetik ki, és olyan hasznokat hozhatnak számára, amelyek lényegesek a társaság pénzügyi helyzetének megítéléséhez, valamint – amikor a társaság egy csoporthoz tartozik – a csoport egésze pénzügyi helyzetének megítéléséhez.

               (9)

               Ilyen mérlegen kívüli megállapodások lehetnek a jogalanyokkal – akár jogi személyiséggel nem rendelkező jogalanyokkal – kötött tranzakciók vagy szerződések, amelyek a társaságok mérlegében nem szerepelnek. Az ilyen mérlegen kívüli megállapodások társulhatnak egy vagy több speciális célú jogalany (Special Purpose Entities – SPE) létrehozásához vagy felhasználásához, illetve offshore tevékenységekhez, amelyek többek között gazdasági, jogi, adózási vagy számviteli célkitűzések megvalósítására irányulnak. Az ilyen mérlegen kívüli megállapodások példái között szerepelnek kockázat- és haszonmegosztási megállapodások vagy az olyan szerződésből eredő kötelezettségek, mint például az adósság faktorálás, az összetett értékesítési és visszavásárlási megállapodások, a konszignációs raktározási megállapodások, a „take or pay” megállapodások, a különálló társaságok és jogi személyiséggel nem rendelkező jogalanyok segítségével megvalósított értékpapírosítás, a zálogjoggal terhelt eszközök, az operatív lízing megállapodások, a tevékenységek kiszervezése és hasonlók. Az ilyen, mérlegben nem szereplő megállapodások lényegi kockázatainak és hasznainak megfelelő nyilvánosságra hozatalára az éves beszámoló vagy az összevont (konszolidált) éves beszámoló kiegészítő mellékletében kell sort keríteni.

               (10)

               Azokat a társaságokat, amelyek értékpapírjait a szabályozott piaci kereskedésbe bevezették, és amelyeknek székhelye a Közösségben van, kötelezni kell éves vállalatirányítási nyilatkozat nyilvánosságra hozatalára, amelynek az üzleti jelentés konkrét és világosan beazonosítható részét kell képeznie. Ennek a nyilatkozatnak a részvényeseket el kell látnia könnyen hozzáférhető kulcsfontosságú információkkal legalább a ténylegesen alkalmazott vállalatirányítási gyakorlatról, beleértve bármely a pénzügyi beszámolás folyamatával kapcsolatban meglévő kockázatkezelési rendszer és belső ellenőrzés fő jellemzőinek leírását is. A vállalatirányítási nyilatkozatnak egyértelművé kell tennie, hogy a társaság alkalmaz-e a nemzeti jogszabály által előírttól eltérő vállalatirányítási rendelkezéseket, függetlenül attól, hogy e rendelkezéseket közvetlenül az adott vállalatra vonatkozó vállalatirányítási kódex határozza meg, vagy bármely olyan vállalatirányítási kódex, amelynek alkalmazásáról a társaság határozhatott. Ezen túlmenően a társaságok – amennyiben releváns – a környezetről és a társadalmi vonatkozásokról is elemzést adhatnak, ha az a társaság fejlődésének, teljesítményének és pozíciójának megértéséhez szükséges. Nincs szükség külön vállalatirányítási nyilatkozatot előírni a konszolidált üzleti jelentést készítő vállalkozások esetében. A csoport kockázatkezelési rendszerére és belső ellenőrzési rendszerére vonatkozó információkat azonban be kell mutatni.

               (11)

               Az ezen irányelv alapján elfogadott különböző intézkedések nem feltétlenül alkalmazandók a társaságok vagy vállalkozások ugyanazon típusaira. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a 78/660/EGK irányelv 11. cikkében említett kisvállalkozásokat mentesítsék az ezen irányelv szerinti kapcsolt felekre és mérlegen kívüli megállapodásokra vonatkozó követelmények alól. Nem kötelesek nyilvánosságra hozni további információkat ezen irányelv alapján azok a társaságok, amelyek egyébként is nyilvánosságra hoznak információkat beszámolójukban a kapcsolt felekkel folytatott tranzakciókról az Európai Unióban elfogadott nemzetközi számviteli standardok alapján, mivel a nemzetközi számviteli standardok alkalmazása már megbízható és valós képet ad az ilyen társaságokról. Ezen irányelv vállalatirányítási nyilatkozatról szóló rendelkezéseit minden társaságra alkalmazni kell, beleértve a bankokat, a biztosítókat és viszontbiztosítókat, valamint azon társaságokat, amelyek a szabályozott piaci kereskedésbe bevezetett részvényektől eltérő értékpapírokat bocsátottak ki, amennyiben ezeket a tagállamok nem mentesítik. Ezen irányelv igazgatósági tagok feladatairól és felelősségéről, illetve az őket érintő szankciókról szóló rendelkezéseit minden olyan társaságra alkalmazni kell, amelyre vonatkozik a 78/660/EGK, a 86/635/EGK tanácsi irányelv (6), valamint a 91/674/EGK tanácsi irányelv (7), illetve minden olyan vállalatra, amely összevont (konszolidált) éves beszámolót készít a 83/349/EGK irányelvvel összhangban.

               (12)

               Jelenleg a 78/660/EGK irányelv többek között a mérleg és a nettó árbevétel legmagasabb határértékének ötévenkénti vizsgálatáról rendelkezik, amit a tagállamok alkalmazhatnak annak meghatározására, hogy mely társaságokat lehet mentesíteni bizonyos nyilvánosságra hozatali követelmények alól. Ezen ötévenkénti vizsgálatokon felül e mérleg és nettó árbevétel határértékek további egyszeri növelése is megfelelő lehet. A tagállamok nem kötelesek felhasználni e megnövelt határértékeket.

               (13)

               Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a határon túlnyúló befektetések elősegítését, illetve az EU-méretű összehasonlíthatóság, valamint a pénzügyi kimutatások és jelentések iránti közbizalom javítását a fokozott mértékű és következetes, konkrét nyilvánosságra hozatal révén a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért ezen irányelv terjedelme és hatása miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

               (14)

               Ez az irányelv tiszteletben tartja azokat az alapjogokat és betartja azokat az elveket, amelyeket különösen az Európai Unió alapjogi chartája ismer el.

               (15)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (8) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára, illetve a Közösség érdekében – készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (16)

               A 78/660/EGK, a 83/349/EGK, a 86/635/EGK és a 91/674/EGK irányelveket ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 78/660/EGK irányelv módosítása
   A 78/660/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 11. cikk (1) bekezdése a következőképp módosul:

                           a)

                           az első francia bekezdésben a „mérleg főösszeg: 3 650 000 euro” szövegrész helyébe a következő lép: „mérleg főösszeg: 4 400 000 EUR”;

                           b)

                           a második francia bekezdésben a „nettó árbevétel: 7 300 000 euro” szövegrész helyébe a következő lép: „nettó árbevétel: 8 800 000 EUR”.

               2.

               A 11. cikk (3) bekezdésében az „e mennyiségeket az 53. cikk (2) bekezdésében elrendelt felülvizsgálat következtében meghatározó irányelv” szövegrész helyébe a következő lép: „e mennyiségeket meghatározó bármely irányelv”.

               3.

               A 27. cikk (1) bekezdése a következőképp módosul:

                           a)

                           az első francia bekezdésben a „mérleg főösszeg: 14 600 000 euro” szövegrész helyébe a következő lép: „mérleg főösszeg: 17 500 000 EUR”;

                           b)

                           a második francia bekezdésben a „nettó árbevétel: 29 200 000 euro” szövegrész helyébe a következő lép: „nettó árbevétel: 35 000 000 EUR”.

               4.

               A 27. cikk (3) bekezdésében az „e mennyiségeket az 53. cikk (2) bekezdésében elrendelt felülvizsgálat következtében meghatározó irányelv” szövegrész helyébe a következő lép: „e mennyiségeket meghatározó bármely irányelv”.

               5.

               A 42a. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(5a)   A és bekezdés rendelkezéseitől eltérve a tagállamok, az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban az egyes nemzetközi számviteli standardok elfogadásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1725/2003/EK bizottsági rendelettel (9) elfogadott, és 2006. szeptember 5-ig módosított nemzetközi számviteli standardokkal összhangban, engedélyezhetik vagy megkövetelhetik a pénzügyi instrumentumok értékelését a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) összhangban elfogadott nemzetközi számviteli standardokban meghatározott nyilvánosságra hozatali követelményekkel együtt.

               6.

               A 43. cikk (1) bekezdése a következő pontokkal egészül ki:

                           „7a.

                           a társaság mérlegében nem szereplő megállapodások jellege és üzleti célja, valamint e megállapodások pénzügyi kihatása a társaságra, feltéve, hogy az ilyen rendelkezésekből származó kockázatok vagy előnyök lényegesek és amennyire az ilyen kockázatok és előnyök nyilvánosságra hozatala szükséges a társaság pénzügyi helyzetének megítélése szempontjából.
                           A tagállamok engedélyezhetik a 27. cikkben említett társaságok számára, hogy az e pont szerint nyilvánosságra hozandó információk körét az ilyen megállapodások jellegére és üzleti céljára korlátozzák;

                           7b.

                           azok a tranzakciók, amelyeket a társaság kapcsolt felekkel hozott létre, ideértve az ilyen tranzakciók összegét, a kapcsolt féllel fenntartott kapcsolat jellegét és a tranzakcióval kapcsolatos egyéb, a társaság pénzügyi helyzetének megértéséhez szükséges információkat, ha e tranzakciók lényegesek és nem szokásos piaci feltételek között jöttek létre. Az egyedi tranzakciókra vonatkozó információkat összesíteni lehet a tranzakciók jellege szerint, kivéve, ha a különálló információk szükségesek a kapcsolt felekhez fűződő tranzakcióknak a társaság pénzügyi helyzetére gyakorolt hatásainak a megértéséhez.
                           A tagállamok engedélyezhetik a 27. cikkben meghatározott társaságok számára az e pontban előírt nyilvánosságra hozatal elhagyását, kivéve, ha azok a 77/91/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésében meghatározott típusú társaságok, amely esetben a tagállamok – minimálisan – azokra a tranzakciókra korlátozhatják a nyilvánosságra hozatalt, amelyek közvetve vagy közvetlenül a következők között jöttek létre:

                                       i.

                                       a társaság és főbb részvényesei;
                                       és

                                       ii.

                                       a társaság és az ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületek tagjai.

                                 A tagállamok felmenthetik a két vagy több csoporttag között létrejött tranzakciókat abban az esetben, ha a tranzakcióban részt vevő leányvállalatok teljes mértékben ilyen tag tulajdonai.
                           A »kapcsolt fél« jelentése megegyezik az 1606/2002/EK rendeletnek megfelelően elfogadott nemzetközi számviteli standardokban foglaltakkal.”

               7.

               Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
               „46a. cikk
               (1)   Annak a társaságnak, amelynek értékpapírjait a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében vett szabályozott piaci kereskedésbe bevezették, vállalatirányítási nyilatkozatot kell csatolnia üzleti jelentéséhez. Ennek a nyilatkozatnak az üzleti jelentés elkülönült részét kell képeznie, és legalább a következő információkat kell tartalmaznia:

                           a)

                           utalás a következőkre:

                                       i.

                                       a társaságra vonatkozó vállalatirányítási kódex;
                                       és/vagy

                                       ii.

                                       az a vállalatirányítási kódex, amelyet a társaság önkéntesen elfogadhatott;
                                       és/vagy

                                       iii.

                                       minden, a nemzeti jogszabályok által megkövetelten túl alkalmazott vállalatirányítási gyakorlatra vonatkozó releváns információ.

                                 Ha az i. és ii. alpont alkalmazandó egy társaságra, a társaságnak azt is fel kell tüntetnie, hogy ezen szövegek hol férhetőek hozzá a nyilvánosság számára, míg ha a iii. alpont alkalmazandó, a társaságnak hozzáférhetővé kell tennie vállalatirányítási gyakorlatait a nyilvánosság számára;

                           b)

                           magyarázat arról, hogy a társaság a nemzeti jogszabályokkal összhangban milyen mértékben tér el az a) pont i. és ii. alpontjában említett vállalatirányítási kódextől és annak mely részeitől, illetve magyarázat az eltérés okaira. Ha a társaság úgy határozott, hogy nem alkalmazza az a) pont i. vagy ii. alpontjában említett vállalatirányítási kódex bármely rendelkezését, azt meg kell indokolnia;

                           c)

                           leírás a társaság belső ellenőrzési és kockázatkezelési rendszereinek főbb jellemzőiről a pénzügyi beszámolási folyamat összefüggésében;

                           d)

                           a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i, 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 10. cikke (1) bekezdésének c), d), f), h) és i) pontjában előírt információk, ha a társaság az irányelv hatálya alá tartozik;

                           e)

                           a részvényesi közgyűlés működése és annak fő jogosultságai, valamint a részvényesek jogainak és annak a leírása, hogy azok hogyan gyakorolhatók, kivéve, ha ezen információról a nemzeti jogszabályok vagy rendelkezések teljes mértékben gondoskodnak;

                           f)

                           az ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületek és ezek bizottságainak összetétele és működése.

                     (2)   A tagállamok engedélyezhetik, hogy az e cikkben előírt információt az üzleti jelentéssel közösen közzétett különálló jelentésben hozzák nyilvánosságra a 47. cikkben meghatározott módon vagy az üzleti jelentésben feltüntetett hivatkozással, ha ilyen dokumentum nyilvánosan is hozzáférhető a társaság honlapján. Különálló jelentés esetén a vállalatirányítási nyilatkozat tartalmazhat hivatkozást arra az üzleti jelentésre, amelyben az (1) bekezdés d) pontjában előírt információt megjelentették. E cikk (1) bekezdése c) és d) pontjának rendelkezéseire ezen irányelv 51. cikke (1) bekezdésének második albekezdését kell alkalmazni. A fennmaradó információ tekintetében a jog szerinti könyvvizsgáló ellenőrzi, hogy a vállalatirányítási nyilatkozatot elkészítették-e.
               (3)   A tagállamok azokat a társaságokat, amelyek csak a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében vett szabályozott piaci kereskedésbe bevezetett részvényektől eltérő értékpapírokat bocsátottak ki, mentesíthetik az (1) bekezdés a), b), e) és f) pontjának alkalmazása alól, kivéve, ha e társaságok olyan részvényeket bocsátottak ki, amelyekkel multilaterális kereskedelmi rendszerben kereskednek a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdése 15. pontjának értelmében.

               8.

               Az irányelv a következő szakasszal egészül ki:
               „10A. SZAKASZ
               Az éves beszámoló és az üzleti jelentés elkészítésének és közzétételének kötelezettsége és az ezekért viselt felelősség
               50b. cikk
               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a társaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületei tagjainak kollektív kötelezettsége legyen annak biztosítása, hogy az éves beszámoló és az üzleti jelentés, valamint – ha azt elkülönítetten bocsátották rendelkezésre –, ezen irányelv 46a. cikkének megfelelően rendelkezésre bocsátott vállalatirányítási nyilatkozat ennek az irányelvnek a követelményeivel összhangban, illetve – amennyiben alkalmazandók – az 1606/2002/EK rendeletnek megfelelően elfogadott nemzetközi számviteli standardokkal összhangban készüljön el és kerüljön közzétételre. E testületek feladataikat a nemzeti jogszabályok által rájuk ruházott hatáskörökön belül látják el.
               50c. cikk
               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a felelősségviseléssel kapcsolatos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket alkalmazzák az ezen irányelv 50b. cikkében említett ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületekre, legalább a társasággal szemben az 50b. cikkben említett kötelezettség megszegése esetén.”

               9.

               A 53a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „53a. cikk
               A tagállamok a 11. és 27. cikkben, a 43. cikk (1) bekezdésének 7a. és 7b. pontjában, a 46., a 47. és az 51. cikkben meghatározott mentességeket nem tehetik lehetővé az olyan társaságok részére, amelyeknek értékpapírjait a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében vett szabályozott piaci kereskedésbe bevezették.”

               10.

               Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
               „60a. cikk
               A tagállamok megállapítják az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és meghoznak minden olyan intézkedést, amelyek szükségesek azok végrehajtásához. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.”

               11.

               A 61a. cikk helyébe a következő lép:
               „61a. cikk
               A Bizottság legkésőbb 2007. július 1-jéig felülvizsgálja a 42a-42f. cikk, a 43. cikk (1) bekezdésének 10. és 14. pontja, a 44. cikk (1) bekezdése, a 46. cikk (2) bekezdése f) pontja, valamint az 59. cikk (2) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseit a valós érték elszámolás rendelkezéseinek alkalmazása tekintetében – különös tekintettel az 1606/2002/EK rendelettel összhangban megerősített IAS 39-re – szerzett tapasztalatok fényében, figyelembe véve a számvitel nemzetközi fejlődését, és szükség esetén javasolja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a fenti cikkek módosítását.”

         2. cikk
   A 83/349/EGK irányelv módosítása
   A 83/349/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 34. cikk a következő pontokkal egészül ki:

                           „7a.

                           bármely, a konszolidált mérlegben nem szereplő megállapodás jellege és üzleti célja, és ezeknek a megállapodásoknak a pénzügyi kihatása, feltéve, hogy az ilyen megállapodásokból eredő kockázatok és hasznok lényegesek és amennyiben a kockázatok és hasznok nyilvánosságra hozatala szükséges a konszolidálásba bevont vállalkozások egésze pénzügyi helyzetének megítélésében;

                           7b.

                           az anyavállalat vagy a konszolidálásba bevont más vállalkozás által kapcsolt felekkel létrehozott tranzakciók – a csoporton belüli tranzakciók kivételével –, beleértve az ilyen tranzakciók összegeit, a kapcsolt felekkel fenntartott kapcsolatok jellegét, valamint a tranzakcióval kapcsolatos egyéb, a konszolidálásba bevont vállalkozások egésze pénzügyi helyzetének megértéséhez szükséges információt, ha e tranzakciók lényegesek és nem a szokásos piaci feltételek szerint valósultak meg. Az egyedi tranzakciókról szóló információkat össze lehet vonni a tranzakciók jellege szerint, kivéve, ha a különálló információk a kapcsolt felekhez fűződő tranzakcióknak a konszolidálásba bevont vállalkozások egésze pénzügyi helyzetére gyakorolt hatásának megértéséhez szükségesek.”

               2.

               A 36. cikk (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:

                           „f)

                           A csoport belső ellenőrzési és kockázatkezelési rendszerei főbb jellemzőinek leírása az összevont (konszolidált) beszámoló elkészítési folyamatához kapcsolódóan, ha egy társaság értékpapírjait a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében vett szabályozott piaci kereskedésbe bevezették. Abban az esetben, ha a konszolidált üzleti jelentést és az üzleti jelentést egyetlen jelentés formájában jelenítik meg, ezt az információt szerepeltetni kell a jelentésnek abban a részében, amely a 78/660/EGK irányelv 46a. cikke által előírt vállalatirányítási nyilatkozatot tartalmazza.
                           Ha egy tagállam engedélyezi, hogy a 78/660/EGK irányelv 46a. cikkének (1) bekezdésében megkövetelt információt különálló jelentésben hozzák nyilvánosságra, az üzleti jelentéssel együtt közzétéve, az irányelv 47. cikkében meghatározott módon, az első albekezdés alapján kiadott információ is részét kell, hogy képezze a különálló jelentésnek is. Ezen irányelv 37. cikke (1) bekezdésének második albekezdése alkalmazandó.

               3.

               Az irányelv következő szakasszal egészül ki:
               „3A. SZAKASZ
               Az összevont (konszolidált) éves beszámoló és az összevont (konszolidált) üzleti jelentés elkészítésének és közzétételének kötelezettsége és az ezekért viselt felelősség
               36a. cikk
               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az összevont (konszolidált) éves beszámolót és az konszolidált üzleti jelentést készítő vállalkozás ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületei tagjainak kollektív kötelezettsége legyen annak biztosítása, hogy az összevont (konszolidált) éves beszámoló és a konszolidált üzleti jelentés, valamint – amennyiben külön bocsátják rendelkezésre –, a 78/660/EGK irányelv 46a. cikke szerint rendelkezésre bocsátott vállalatirányítási nyilatkozat, ezen irányelv követelményeivel összhangban, illetve – amennyiben alkalmazandók – a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) szerint elfogadott nemzetközi számviteli standardokkal összhangban készüljön el és kerüljön közzétételre. E testületek feladataikat a nemzeti jogszabályok által rájuk ruházott hatáskörökön belül látják el.
               36b. cikk
               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a felelősségviseléssel kapcsolatos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket alkalmazzák a 36a. cikkben említett ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületekre legalább az összevont (konszolidált) éves beszámolót készítő vállalkozással szemben, a 36a. cikk szerinti kötelezettségek megszegéséért.

               4.

               A 41. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(1a)   A »kapcsolt fél« jelentése megegyezik az 1606/2002/EK rendeletnek megfelelően elfogadott nemzetközi számviteli standardokban foglaltakkal.”

               5.

               Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
               „48. cikk
               A tagállamok megállapítják az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és meghoznak minden olyan intézkedést, amelyek szükségesek azok végrehajtásához. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.”

         3. cikk
   A 86/635/EGK irányelv módosítása
   A 86/635/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének első mondata helyébe a következő szöveg lép:

      „A 78/660/EGK irányelv 2., 3. cikke, 4. cikke (1) és (3)–(6) bekezdése, 6., 7., 13., 14. cikke, 15. cikke (3) és (4) bekezdése, 16–21., 29–35., 37–41. cikke, 42. cikke első mondata, 42a–42f. cikke, 45. cikke (1) bekezdése, 46. cikke (1) és (2) bekezdése, 46a. cikke, 48–50. cikke, 50a., 50b., 50c. cikke, 51. cikke (1) bekezdése, 51a. cikke, 56–59. cikke, 60a. cikke, 61. és 61a. cikke alkalmazandó az ezen irányelv 2. cikkében felsorolt intézményekre, kivéve, ha ez az irányelv másképp rendelkezik.”

   4. cikk
   A 91/674/EGK irányelv módosítása
   A 91/674/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének első mondata helyébe a következő szöveg lép:

      „A 78/660/EGK irányelv 2., 3. cikke, 4. cikke (1) és (3)–(6) bekezdése, 6., 7., 13., 14. cikke, 15. cikke (3) és (4) bekezdése, 16–21., 29–35., 37–41. cikke, 42. cikke, 42a–42f. cikke, 43. cikke (1) bekezdése 1–7b. és 9–14. pontja, 45. cikke (1) bekezdése, 46. cikke (1) és (2) bekezdése, 46a. cikke, 48–50. cikke, 50a., 50b., 50c. cikke, 51. cikke (1) bekezdése, 51a. cikke, 56–59. cikke, 60a. cikke, 61. és 61a. cikke alkalmazandó az ezen irányelv 2. cikkében felsorolt vállalkozásokra, kivéve, ha ez az irányelv másképp rendelkezik.”

   5. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2008. szeptember 5-ig megfeleljenek.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   6. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   7. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2006. június 14-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         H. WINKLER

      (1)  HL C 294., 2005.11.25., 4. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2005. december 15-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2006. május 22-i határozata.

      (3)  HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb a 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 157., 2006.6.9., 87. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 193., 1983.7.18., 1. o. A legutóbb a 2006/43/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (5)  HL L 243., 2002.9.11., 1. o.

      (6)  HL L 372., 1986.12.31., 1. o. A legutóbb a 2003/51/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 178., 2003.7.17., 16. o.) módosított irányelv.

      (7)  HL L 374., 1991.12.31., 7. o. A 2003/51/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (8)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (9)  HL L 261., 2003.10.13., 1. o. A legutóbb a 108/2006/EK rendelettel (HL L 24., 2006.1.27., 1. o.) módosított rendelet.

      (10)  HL L 243., 2002.9.11., 1. o.”

      (11)  HL L 145., 2004.4.30., 1. o.

      (12)  HL L 142., 2004.4.30., 12. o.”

      (13)  HL L 145., 2004.4.30., 1. o.”

      (14)  HL L 243., 2002.9.11., 1. o.”