title: Az Európai Parlament és a Tanács 2009/12/EK irányelve ( 2009. március 11. ) a repülőtéri díjakról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               14.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 70/11

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/12/EK IRÁNYELVE

   (2009. március 11.)
   a repülőtéri díjakról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A repülőterek fő feladata és kereskedelmi tevékenysége a légi járművek – valamint az utasok és az áruk – kiszolgálása és kezelése a leszállástól a felszállásig, lehetővé téve a légi fuvarozók számára, hogy légiközlekedési szolgáltatásokat biztosítsanak. E célból a repülőterek a légi járművek üzemeltetéséhez, illetve az utasok és az áruk irányításához kapcsolódó számos létesítményt és szolgáltatást biztosítanak, amelyek költségeit általában repülőtéri díjakon keresztül fedezik. A felszámított díj ellenében létesítményeket és szolgáltatásokat biztosító repülőtér-irányító szervezeteknek törekedniük kell arra, hogy költséghatékonysági alapon működjenek.

               (2)

               A repülőtéri díjak alapvető összetevőinek és kialakításuk módjának szabályozására egységes keretet kell létrehozni, mivel annak hiányában a repülőtér-irányító szervezetek és a repülőterek használói közötti kapcsolatra vonatkozó alapvető követelmények betartása nem biztosított. E keret nem zárja ki annak lehetőségét, hogy egy tagállam meghatározza, hogy lehet-e, és amennyiben igen, milyen mértékben lehet figyelembe venni a repülőterek kereskedelmi tevékenységeiből származó bevételeket a repülőtéri díjak megállapítása során.

               (3)

               Ezt az irányelvet, mivel a kis repülőterek irányítása és finanszírozása nem igényli közösségi keretrendszer alkalmazását, a Közösségben található, bizonyos minimális méretet meghaladó repülőterekre kell alkalmazni.

               (4)

               Továbbá olyan tagállamban, ahol egyetlen repülőtér sem éri el az ezen irányelv alkalmazásához szükséges minimális méretet, a legnagyobb utasforgalommal rendelkező repülőtér a tagállamba való belépés tekintetében olyan privilegizált helyzetben van, hogy ezen irányelvet alkalmazni kell e repülőtér vonatkozásában, a repülőtér-irányító szerv és a repülőtér használói közötti kapcsolat bizonyos alapelvei tiszteletben tartásának garantálása érdekében, különös tekintettel a díjak átláthatóságára és a repülőtér használói közötti megkülönböztetésmentességre.

               (5)

               A területi kohézió előmozdítása érdekében a tagállamok részére biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy egy adott repülőtér-hálózatra vonatkozóan közös díjazási rendszert alkalmazzanak. Az ilyen hálózatokba tartozó repülőterek közötti gazdasági transzfereknek meg kell felelniük a közösségi jognak.

               (6)

               A tagállamok forgalommegosztás céljából a repülőtér-irányító szervezetek számára megengedhetik, hogy az ugyanazon várost vagy agglomerációt kiszolgáló repülőterekre egységes és átlátható díjszabási rendszert alkalmazzanak. Az e repülőterek közötti gazdasági transzfereknek meg kell felelniük a közösségi jognak.

               (7)

               Új útvonalak létrehozására irányuló ösztönzők – többek között például a hátrányos helyzetű és a legkülső régiók fejlesztésének előmozdítása céljából – csak a közösségi joggal összhangban nyújthatók.

               (8)

               A léginavigációs szolgáltatások tekintetében a díjak beszedésének, valamint a földi kiszolgálásnak a kérdésével a léginavigációs szolgálatok közös díjszámítási rendszerének létrehozásáról szóló, 2006. december 6-i 1794/2006/EK bizottsági rendelet (4) és a közösségi repülőterek földi kiszolgálási piacára való bejutásról szóló, 1996. október 15-i 96/67/EK tanácsi irányelv (5) már foglalkozott. A fogyatékkal élő, illetve csökkent mozgásképességű utasoknak nyújtott segítség finanszírozására beszedett díjakra a légi járműveken utazó fogyatékkal élő, illetve csökkent mozgásképességű személyek jogairól szóló, 2006. július 5-i 1107/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) szabályai vonatkoznak.

               (9)

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet tanácsa (ICAO-tanács) 2004-ben olyan politikákat fogadott el a repülőtéri díjakra vonatkozóan, amelyekben szerepel többek között a költségarányosság és a megkülönböztetés tilalmának az elve, és amelyek a repülőterek gazdasági szabályozását illetően önálló mechanizmust tartalmaznak.

               (10)

               Az ICAO-tanács szerint a repülőtéri díj olyan járulék, amelyet kifejezetten a polgári légiközlekedési létesítmények és szolgáltatások biztosítása költségeinek fedezésére hoztak létre és alkalmaznak, az adó pedig olyan járulék, amelynek célja olyan állami és helyi költségvetési bevételek képzése, amelyeket általában nem fordítanak egészében vagy költségalapon a polgári légi közlekedésre.

               (11)

               A repülőtéri díjaknak megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük. A repülőtér-irányító szervezetek és a repülőterek használói közötti rendszeres konzultáció céljára kötelező eljárást kell kialakítani, lehetőséget biztosítva bármely fél számára, hogy független felügyeleti hatósághoz forduljon, amennyiben a repülőtér használói valamely, a repülőtéri díjakra vagy a díjszabási rendszer módosítására vonatkozó határozattal szemben kifogást emelnek.

               (12)

               A pártatlan határozatok és ezen irányelv helyes és hatékony alkalmazásának biztosítása céljából minden tagállamban független felügyeleti hatóságot kell létrehozni. A hatóságnak a feladatai ellátásához szükséges minden erőforrással rendelkeznie kell a személyi állomány, a szakértelem és a pénzügyi eszközök tekintetében.

               (13)

               A repülőtér használói számára alapvető fontosságú, hogy rendszeres tájékoztatást kapjanak a repülőtér-irányító szervezettől a repülőtéri díjak kiszámítási módjáról és alapjáról. Az ilyen átláthatóság révén a légi fuvarozók bepillantást nyernének a repülőteret érintő költségekbe és a repülőterek beruházásainak eredményességébe. Ahhoz, hogy a repülőtér-irányító szervezetek megfelelően fel tudják mérni a jövőbeli beruházásokkal szembeni követelményeket, a repülőterek használói számára elő kell írni, hogy kellő időben megosszák a repülőtér-irányító szervezetekkel működési előrejelzéseiket, fejlesztési projektjeiket, valamint konkrét igényeiket és javaslataikat.

               (14)

               A repülőtér-irányító szervezeteknek tájékoztatniuk kell a repülőtér használóit a főbb infrastrukturális projektekről, mivel ezek jelentős hatást gyakorolnak a repülőtéri díjak rendszerére vagy mértékére. Az ilyen információkat azért kell biztosítani, hogy figyelemmel kísérhetőek legyenek az infrastrukturális költségek, és hogy az érintett repülőtereken megfelelő és költséghatékony létesítményeket lehessen működtetni.

               (15)

               A repülőtér-irányító szervezetek számára lehetővé kell tenni, hogy az infrastruktúrának és/vagy a szolgáltatás szintjének megfelelő repülőtéri díjakat alkalmazzanak, mivel a légi fuvarozóknak jogos érdeke olyan szolgáltatásokat igényelni a repülőtér-irányító szervezetektől, amelyek ára összhangban áll azok minőségével. Ugyanakkor az ilyen megkülönböztetett infrastruktúra- vagy szolgáltatásszinthez való hozzáférés lehetőségét megkülönböztetés nélkül fenn kell tartani minden olyan légi fuvarozó számára, amely élni kíván vele. Amennyiben a kereslet meghaladja a kínálat mértékét, a hozzáférést a repülőtér-irányító szervezet által kialakított objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján kell meghatározni. A repülőtéri díjak differenciálásának átláthatónak, objektívnak és világos kritériumokon alapulónak kell lennie.

               (16)

               A repülőterek használói számára lehetővé kell tenni, hogy megállapodást kössenek a repülőtér-irányító szervezettel a repülőtéri díjak fejében biztosított szolgáltatás minőségéről. A repülőtéri díjak ellenében nyújtott szolgáltatás minőségére vonatkozó tárgyalások a rendszeres konzultáció részét képezhetik.

               (17)

               A repülőtéri beruházások előfinanszírozása terén más-más rendszer működik a különböző tagállamokban. Azokban a tagállamokban, ahol előfordul előfinanszírozás, a tagállamoknak vagy repülőtér-irányító szervezeteknek az ICAO-politikákat kell követniük vagy saját biztosítékokat kell meghatározniuk.

               (18)

               Ez az irányelv nem sérti a Szerződést, és különösen annak 81. és 89. cikkét.

               (19)

               Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a közösségi repülőtereken a repülőtéri díjak felszámítására vonatkozó közös alapelvek meghatározását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, mivel a repülőtéri díjrendszernek az egész Közösségben egységes módon történő kialakítása nemzeti szinten nem lehetséges, és ezért az terjedelme és hatásai miatt közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   (1)   Ezen irányelv közös alapelveket határoz meg a repülőtéri díjak közösségi repülőtereken történő felszámítására vonatkozóan.
   (2)   Ezt az irányelvet kell alkalmazni minden, a Szerződés területi hatálya alá tartozó és a kereskedelmi forgalom számára nyitott olyan repülőtérre, amelynek éves utasforgalma az ötmillió főt meghaladja, valamint minden tagállamban a legnagyobb utasforgalmat bonyolító repülőtérre.
   (3)   A tagállamok jegyzéket tesznek közzé a területükön található, az irányelv hatálya alá tartozó repülőterekről. A jegyzéket a Bizottság (Eurostat) adatai alapján állítják össze, és évente frissítik.
   (4)   Ez az irányelv az 1794/2006/EK rendelettel összhangban nem alkalmazandó az útvonalszolgálatért és a terminál léginavigációs szolgáltatásaiért járó díjazásra, sem a 96/67/EK irányelv mellékletében említett földi kiszolgálásért járó díjazásra, sem pedig az 1107/2006/EK rendeletben említett, fogyatékkal élő, illetve csökkent mozgásképességű személyek támogatásának finanszírozására felszámított díjakra.
   (5)   Ez az irányelv nem sérti a tagállamok azon jogát, hogy olyan kiegészítő szabályozó intézkedéseket alkalmazzanak, amelyek nem összeegyeztethetetlenek ezen irányelvvel vagy a közösségi jog egyéb, a területén elhelyezkedő bármely repülőtér-irányító szervezetre vonatkozó rendelkezéseivel. Ide tartozhatnak a gazdasági felügyeleti intézkedések, mint például a díjszabási rendszerek és/vagy díjak szintjének jóváhagyása, ideértve az ösztönzőkön alapuló díjszabási módszereket vagy az ármaximálási szabályozást.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:

               1.

               „repülőtér”: minden olyan terület, amelyet kifejezetten repülőgépek leszállásához, felszállásához és földi mozgásához alakítottak ki, beleértve azon kapcsolódó létesítményeket, amelyekre a fenti műveletek esetében a repülőgépek forgalma és kiszolgálása során szükség lehet, valamint a kereskedelmi légi közlekedés kiszolgálásához szükséges létesítményeket is;

               2.

               „repülőtér-irányító szervezet”: az a testület, amelynek a nemzeti jogszabályok, szabályzatok vagy szerződések értelmében a feladata esettől függően kizárólag, vagy más tevékenységekkel összefüggésben, a repülőterek vagy repülőtér-hálózatok infrastruktúrájának igazgatása és kezelése, valamint az adott repülőtereken vagy repülőtér-hálózatban jelen lévő különböző szereplők tevékenységének összehangolása és ellenőrzése;

               3.

               „a repülőtér használója”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely utasokat, postai küldeményeket és/vagy árut szállít légi úton az adott repülőtérre, vagy az adott repülőtérről;

               4.

               „repülőtéri díj”: a repülőtér-irányító szervezet javára beszedett és a repülőtér használói által a kizárólag a repülőtér-irányító szervezet által szolgáltatott, a légi jármű leszállásához, felszállásához, világításához és parkolásához, valamint az utasok és a rakomány kezeléséhez kapcsolódó létesítmények és szolgáltatások igénybevételéért fizetett járulék;

               5.

               „repülőtér-hálózat”: egy tagállam által ilyenként megfelelően kijelölt repülőterek csoportja, amelyet egyazon repülőtér-irányító szervezet működtet.

         3. cikk
   A megkülönböztetés tilalma
   A tagállamok biztosítják, hogy – a közösségi joggal összhangban – a repülőtéri díjak ne tegyenek különbséget a repülőtér használói között. Ez nem jelenti azt, hogy a repülőtéri díjak általános és közérdekű – így például környezetvédelmi – okokból nem lehetnek eltérőek. Az ilyen eltérés megállapításakor alkalmazott kritériumoknak relevánsaknak, objektíveknek és átláthatóaknak kell lenniük.
   4. cikk
   Repülőtér-hálózat
   A tagállamok a repülőtér-hálózatok repülőtér-irányító szervezetei számára engedélyezhetik olyan egységes és átlátható repülőtéri díjszabási rendszer bevezetését, amely a repülőtér-hálózat egészére kiterjed.
   5. cikk
   Egységes díjszabási rendszer
   A tagállamok a Bizottság tájékoztatását követően és a közösségi joggal összhangban, az ugyanazon várost vagy agglomerációt kiszolgáló repülőterek repülőtér-irányító szervezetei számára megengedhetik egységes és átlátható díjszabási rendszer alkalmazását, feltéve, hogy minden egyes repülőtér teljes mértékben megfelel a 7. cikkben az átláthatóságra vonatkozóan megállapított követelményeknek.
   6. cikk
   Konzultáció és megoldáskeresés
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használói vagy azok képviselői, illetve társulásai közötti rendszeres konzultáció céljára kötelező eljárás jöjjön létre a repülőtéri díjrendszer működéséről, a repülőtéri díjak szintjéről és adott esetben a nyújtott szolgáltatás minőségéről. Az ilyen konzultációt évente legalább egyszer meg kell tartani, kivéve, ha erről a legutóbbi konzultáció alkalmával eltérően állapodnak meg. Amennyiben a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használói között többéves megállapodás van hatályban, a konzultációkra az ilyen megállapodásban foglaltak szerint kerül sor. A tagállamok fenntartják a jogot, hogy gyakoribb konzultációt kérjenek.
   (2)   A tagállamok biztosítják, ha lehetséges, hogy a díjrendszert vagy a repülőtéri díjak szintjét érintő változások a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használói között létrejött megegyezéssel valósuljanak meg. Ennek céljából a repülőtér-irányító szervezet minden, a repülőtér díjrendszerét vagy a repülőtéri díjak szintjét érintő módosításokra vonatkozó javaslatot, a javasolt változtatások indokaival együtt, azok hatálybalépése előtt legalább négy hónappal benyújt a repülőtér használóinak, kivéve, ha kivételes körülmények állnak fenn, amit a repülőtér használói felé meg kell indokolni. A repülőtér-irányító szervezet konzultációt folytat a repülőtér használóival a javasolt módosításokkal kapcsolatban, és véleményüket a végső döntéshozatal előtt tekintetbe veszi. A repülőtér-irányító szervezet a határozatát vagy ajánlását általában a hatálybalépés előtt legalább két hónappal közzéteszi. A repülőtér-irányító szervezet a repülőtér használóinak álláspontjára figyelemmel megindokolja határozatát abban az esetben, ha a javasolt változtatásokkal kapcsolatosan nem jön létre megállapodás a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használói között.
   (3)   A tagállamok biztosítják, hogy amennyiben nézeteltérés merül fel a repülőtér-irányító szervezet repülőtéri díjakra vonatkozó döntésével kapcsolatban, bármely fél kérheti az 1. cikkben említett független felügyeleti hatóság beavatkozását, amely megvizsgálja a díjrendszert vagy a repülőtéri díjak szintjét érintő módosítások indoklását.
   (4)   Amennyiben a repülőtér-irányító szervezetnek a repülőtéri díjak rendszerét vagy szintjét módosító határozatát a független felügyeleti hatóság elé terjesztik, a módosítás addig nem léphet hatályba, amíg az említett hatóság meg nem vizsgálta az ügyet. A független felügyeleti hatóság, az ügyről való értesítést követő négy héten belül ideiglenes határozatot hoz a repülőtéri díjak módosításának hatálybalépéséről, kivéve, ha végleges határozat hozható ugyanezen határidőn belül.
   (5)   A tagállamok határozhatnak úgy, hogy nem alkalmazzák a (3) és (4) bekezdést azon repülőtereket érintő díjszint vagy díjszerkezet módosításokkal kapcsolatban, amelyek esetében:

               a)

               a nemzeti jogszabályok szerint kötelező eljárás vonatkozik a repülőtéri díjak vagy maximális szintjük független felügyeleti hatóság általi meghatározására vagy jóváhagyására; vagy

               b)

               a nemzeti jogszabályok szerint kötelező eljárás vonatkozik arra, hogy a független felügyeleti hatóság rendszeresen vagy érdekelt felek általi felkérésekre megvizsgálja, hogy az ilyen repülőterek hatékony versenynek vannak-e kitéve. Amennyiben egy ilyen vizsgálat a hatékony verseny hiányát igazolja, a tagállam úgy határoz, hogy a repülőtéri díjakat vagy maximális szintjüket a független felügyeleti hatóság határozza meg vagy hagyja jóvá. Ez a határozat addig alkalmazandó, ameddig az e hatóság által végzett vizsgálat alapján szükséges.

         A tagállamok által az e bekezdés céljaira alkalmazott eljárásoknak, feltételeknek és kritériumoknak relevánsnak, objektívnek, megkülönböztetésmentesnek és átláthatónak kell lenniük.
   7. cikk
   Átláthatóság
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy minden esetben, amikor a 6. cikk (1) bekezdésében említett konzultációra sor kerül, a repülőtér-irányító szervezet eljuttatja a repülőtér valamennyi használójához, vagy azok képviselőihez illetve társulásaihoz az egyes repülőtereken a repülőtér-irányító szervezet által felszámított összes díj rendszerének vagy szintjének meghatározásához alapul szolgáló összetevőkre vonatkozó információkat. Ez az információ legalább a következőket tartalmazza:

               a)

               a felszámított repülőtéri díj ellenében nyújtott különböző szolgáltatások és infrastruktúra jegyzéke;

               b)

               a repülőtéri díj megállapítására használt módszerek;

               c)

               az átfogó költségszerkezet azon létesítmények és szolgáltatások tekintetében, amelyekre a repülőtéri díjak vonatkoznak;

               d)

               a díjakból befolyt bevétel és az általuk fedezett szolgáltatások összköltsége;

               e)

               azon létesítmények és szolgáltatások állami hatóságok általi finanszírozása, amelyekre a repülőtéri díjak vonatkoznak;

               f)

               a repülőtér helyzetével kapcsolatos előrejelzések a díjak, a forgalomnövekedés és a javasolt beruházások tekintetében;

               g)

               a repülőtér infrastruktúrájának és berendezésének használata egy adott időszak során; és

               h)

               a javasolt jelentős beruházások várható következménye a repülőtér-kapacitásra gyakorolt hatásuk tekintetében.

         (2)   A tagállamok biztosítják, hogy a repülőtér használói a 6. cikk (1) bekezdésében előírt valamennyi konzultáció előtt benyújtják különösen a következő információkat a repülőtér-irányító szervezetnek:

               a)

               a forgalomra vonatkozó előrejelzések;

               b)

               előrejelzések a flottájuk összetételét és tervezett használatát illetően;

               c)

               fejlesztési projektjeik az adott repülőtéren; és

               d)

               igényeik az adott repülőtéren.

         (3)   Az e cikk alapján átnyújtott információk a nemzeti jogra is figyelemmel bizalmas vagy gazdaságilag különleges információknak minősülnek, és ennek megfelelően kezelendők. Az értéktőzsdén jegyzett repülőtér-irányító szervezetek esetében különösen be kell tartani az értéktőzsdére vonatkozó előírásokat.
   8. cikk
   Új infrastruktúra
   A tagállamok biztosítják, hogy a repülőtér-irányító szervezet konzultál a repülőtér használóival az új infrastrukturális projektek terveinek véglegesítése előtt.
   9. cikk
   Minőségi előírások
   (1)   A repülőtereken végzett műveletek gördülékeny és hatékony lebonyolításának biztosítása érdekében a tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használóinak a repülőtéri képviselői vagy azok társulásai tárgyalást folytathassanak a repülőtéren nyújtott szolgáltatások minőségére vonatkozó szolgáltatói megállapodás megkötése céljából. A szolgáltatás minőségére vonatkozó ilyen tárgyalásokra sor kerülhet a 6. cikk (1) bekezdésében említett konzultációk keretében.
   (2)   Minden ilyen szolgáltatói megállapodásban meg kell határozni a repülőtér-irányító szervezet által nyújtandó szolgáltatás szintjét, tekintettel a repülőtéri díjak tényleges rendszerét vagy szintjét és azt a szolgáltatási szintet, amelyre a repülőtér használói a repülőtéri díjak ellenében jogosultak.
   10. cikk
   Szolgáltatások differenciálása
   (1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak lehetővé tételére, hogy a repülőtér-irányító szervezet bizonyos repülőtéri szolgáltatások, terminálok vagy terminálrészek minőségét és használati körét módosítsa abból a célból, hogy igény szerinti szolgáltatásokat nyújthasson, vagy hogy egyes terminálokat vagy terminálrészeket különleges használatra tarthasson fenn. A repülőtéri díjak szintje eltérő lehet az adott szolgáltatások minőségétől, felhasználásától, költségeitől vagy bármely egyéb objektív és átlátható indokolástól függően. A 3. cikk sérelme nélkül, a repülőtér-irányító szervezetek továbbra is szabadon meghatározhatják az ilyen eltérő repülőtéri díjakat.
   (2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a repülőtér bármely használója, aki/amely igénybe kívánja venni az igény szerinti szolgáltatásokat, vagy a különleges terminált vagy terminálrészt, hozzájuthasson e szolgáltatásokhoz, terminálhoz vagy terminálrészhez.
   Ha több repülőtér-használó kíván igény szerinti szolgáltatásokat és/vagy a különleges terminál vagy terminálrész használatot, mint amennyit a kapacitás korlátai lehetővé tesznek, a hozzáférésről releváns, objektív, átlátható és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján kell határozni. Ezeket a kritériumokat a repülőtér-irányító szervezet állapíthatja meg, és a tagállamok előírhatják, hogy azokat a független felügyeleti hatóság hagyja jóvá.
   11. cikk
   Független felügyeleti hatóság
   (1)   A tagállamok az ezen irányelvnek való megfelelés és legalább a 6. cikkben előírt feladatok ellátása céljából hozott intézkedések helyes alkalmazásának biztosítására egy független hatóságot jelölnek ki vagy hoznak létre nemzeti független felügyeleti hatóságukként. Ez a hatóság megegyezhet a tagállam által az 1. cikk (5) bekezdésében említett kiegészítő szabályozó intézkedések alkalmazásával – azaz például a díjkiszabási rendszernek és/vagy a repülőtéri díjak szintjének jóváhagyásával – megbízott szervvel, feltéve, hogy megfelel az e cikk (3) bekezdésében előírt követelményeknek.
   (2)   A nemzeti jogszabályokkal összhangban, ezen irányelv nem akadályozhatja meg, hogy a független felügyeleti hatóság, saját felügyelete és teljes felelőssége mellett, ezen irányelv végrehajtását más független felügyeleti hatóságokra ruházza, feltéve, hogy a végrehajtás ugyanazon előírásoknak megfelelően történik.
   (3)   A tagállamok azzal szavatolják a független felügyeleti hatóság függetlenségét, hogy jogilag megkülönböztetik és működésében függetlenítik minden repülőtér-irányító szervezettől és légi fuvarozótól. Azok a tagállamok, amelyek repülőterek, repülőtér-irányító szervezetek vagy légi fuvarozók tulajdonosai, illetve repülőtér-irányító szervezetek vagy légi fuvarozók irányítási jogával bírnak, biztosítják, hogy az ilyen tulajdonjog vagy irányítási jog gyakorlásához fűződő feladatokat ne a független felügyeleti hatóság lássa el. A tagállamok biztosítják, hogy a független felügyeleti hatóság pártatlanul és átlátható módon gyakorolja hatáskörét.
   (4)   A tagállamok közlik a Bizottsággal a független felügyeleti hatóság nevét és címét, ráruházott feladat- és felelősségi körét, valamint a (3) bekezdésnek való megfelelés érdekében hozott intézkedéseket.
   (5)   A tagállamok létrehozhatnak egy finanszírozási mechanizmust a független felügyeleti hatóság számára, amely a repülőtér használóit és a repülőtér-irányító szervezeteket terhelő díj felszámítását is magában foglalhatja.
   (6)   A tagállamok biztosítják, hogy a 6. cikk (3) bekezdésében említett nézeteltéréseket illetően intézkedésekre kerül sor az alábbiak érdekében:

               a)

               eljárás létrehozása a repülőtér-irányító szervezet és a repülőtér használói közötti nézeteltérések rendezésére;

               b)

               a nézeteltérések független felügyeleti hatóság elé vitelére vonatkozó feltételek meghatározása. A hatóság elutasítja különösen az olyan panaszokat, amelyekről úgy ítéli meg, hogy nem kellően megalapozottak vagy nem fűztek hozzá megfelelő dokumentációt; valamint

               c)

               azon kritériumok meghatározása, amelyek alapján a nézeteltéréseket a megoldás szempontjából értékelik.

         Ezeknek az eljárásoknak, feltételeknek és kritériumoknak megkülönböztetésmentesnek, átláthatónak és objektívnek kell lenniük.
   (7)   A repülőtéri díjak rendszerének vagy szintjének módosítására a 6. cikk szerint adott indokolás vizsgálatakor az érintett felek biztosítják a független felügyeleti hatóság számára azokat az információkat, amelyek a határozata meghozatalához szükségesek, és a felügyeleti hatóság e célból köteles konzultálni az érintett felekkel. A 6. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül, végleges határozatát a lehető legrövidebb időn belül, de minden esetben az ügy beterjesztését követő négy hónapon belül kell meghoznia. Kivételes és alaposan indokolt esetekben ez az időszak két hónappal meghosszabbítható. A független felügyeleti hatóság határozatai kötelező érvényűek, a tagállamokban esetlegesen alkalmazandó parlamenti vagy bírósági felülvizsgálat sérelme nélkül.
   (8)   A független felügyeleti hatóság éves jelentést tesz közzé tevékenységeiről.
   12. cikk
   Jelentés és felülvizsgálat
   (1)   A Bizottság az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2013. március 15-ig jelentést, illetve adott esetben megfelelő javaslatot nyújt be ezen irányelv felülvizsgálatára vonatkozóan, értékelve az ezen irányelv célja tekintetében elért előrehaladást.
   (2)   A tagállamok és a Bizottság együttműködnek ezen irányelv alkalmazása során, különösen az (1) bekezdésben említett jelentéshez szükséges információgyűjtés tekintetében.
   13. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2011. március 15-ig megfeleljenek. Ezekről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon fő rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   15. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2009. március 11-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. VONDRA

      (1)  HL C 10., 2008.1.15., 35. o.

      (2)  HL C 305., 2007.12.15., 11. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2008. január 15-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2008. június 23-i közös álláspontja (HL C 254. E, 2008.10.7., 18. o.) és az Európai Parlament 2008. október 23-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2009. február 19-i határozata.

      (4)  HL L 341., 2006.12.7., 3. o.

      (5)  HL L 272., 1996.10.25., 36. o.

      (6)  HL L 204., 2006.7.26., 1. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0572

A Tanács irányelve (1985. december 19.) az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak összetevői kioldódásának vizsgálatához alkalmazandó élelmiszer-utánzó modellanyagok listájának megállapításáról

Hivatalos Lap L 372 , 31/12/1985 o. 0014 - 0021 finn különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0003  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0041  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0003  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0041  CS.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  ET.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  HU.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  LT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  LV.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  MT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  PL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  SK.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75  SL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 75

		A Tanács irányelve(1985. december 19.)az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak összetevői kioldódásának vizsgálatához alkalmazandó élelmiszer-utánzó modellanyagok listájának megállapításáról(85/572/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak összetevői kioldódásának vizsgálatához szükséges alapvető szabályok megállapításáról szóló, 1982. október 18-i 82/711/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [2],tekintettel a Közgyűlés véleményére [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a 82/711/EGK irányelv 2. cikke (3) bekezdésének és az említett irányelvhez tartozó melléklet I. fejezete 2. pontjának első francia bekezdése értelmében, az egy bizonyos élelmiszerrel vagy élelmiszerek egy bizonyos csoportjával rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak kioldódási vizsgálatai szempontjából megfelelő élelmiszer-utánzó modellanyagokat meg kell határozni;mivel nem lehet kizárni azt, hogy szükség esetén az ezen irányelvben meg nem határozott, egyéb kioldódási vizsgálati módszer is alkalmazható legyen;mivel a megfelelő modellanyag meghatározásakor különösen az élelmiszer kémiai összetételét és fizikai sajátosságait kell figyelembe venni;mivel néhány, zsírokat is tartalmazó élelmiszer esetében a modellanyagokkal végzett kioldódási vizsgálatokkal kapott eredmények nagyobbak, mint magával az élelmiszerrel végzett vizsgálatok eredményei, és mivel az eredményt az adott körülményeknek megfelelő "csökkentő faktor" alkalmazásával kell korrigálni; mivel bizonyos különleges esetekben, különösen a felszínén zsírnemű anyagot tartalmazó élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagok és tárgyak esetében, a megfelelő vizsgálati módszerek megléte ennek az irányelvnek a végrehajtása szempontjából elengedhetetlen;mivel ennek az irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása végrehajtási intézkedést képez, amelynek elfogadását az eljárás egyszerűsítése és meggyorsítása érdekében célszerű a Bizottságra bízni;mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokra és műanyag tárgyakra vonatkozó szabályok végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést a 69/414/EGK határozattal [5] létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság keretein belül,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 82/711/EGK irányelv 2. cikke (3) bekezdésének értelmében az egy bizonyos élelmiszerrel vagy élelmiszerek egy bizonyos csoportjával rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak komponensei kioldódásának vizsgálatához alkalmazandó modellanyagok és ezek koncentrációi a mellékletben találhatók.2. cikkAz 1. cikk sérelme nélkül azoknak az anyagoknak a listája, amelyek alkalmazása az összes többi kizárása mellett engedélyezett, szükség szerint a mellékletben felsoroltakon kívül egyéb módszereket is megállapíthat a műanyagok és műanyag tárgyak összetevői kioldódásának vizsgálataihoz.3. cikkEzen irányelv mellékletének a tudományos és technikai haladás figyelembevételével szükségessé váló kiigazításait a 76/893/EGK irányelv [6] 10. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.4. cikkA tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb a 82/711/EGK irányelv végrehajtásához szükséges intézkedések meghozataláig megfeleljenek.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. december 19-én.a Tanács részérőlaz elnökM. Fischbach[1] HL L 297., 1982.10.23., 26. o.[2] HL C 102., 1984.4.14., 4. o.[3] HL C 175., 1985.7.15., 299. o.[4] HL C 25., 1985.1.28., 6. o.[5] HL L 291., 1969.11.19., 9. o.[6] HL L 340., 1976.12.9., 19. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAZ ÉLELMISZER-UTÁNZÓ MODELLANYAGOK FELSOROLÁSA1. Az alábbi, az élelmiszerek nem teljes listáját tartalmazó táblázatban a kioldódási vizsgálatok során az adott élelmiszerhez vagy élelmiszercsoporthoz használt modellanyagok azonosítása a következő rövidítésekkel történik:"A" modellanyag:desztillált víz vagy annak megfelelő minőségű víz;"B" modellanyag:3 % (m/V) -os ecetsav vizes oldata;"C" modellanyag:15 % (V/V)-os etanol vizes oldata;"D" modellanyag:többszörösen finomított olívaolaj [1]; ha a vizsgálati módszerrel kapcsolatos technológiai okokból más modellanyagok használata szükséges, az olívaolajat szintetikus trigliceridek keverékével [2] vagy napraforgóolajjal kell helyettesíteni [3].2. Minden élelmiszernél vagy élelmiszercsoportnál csak az "X" jelzésű modellanyag vagy modellanyagok használhatók, és minden modellanyaghoz az adott anyagok vagy tárgy új mintáját kell igénybe venni. Ahol nincs "X" jel, az azt jelenti, hogy az adott hivatkozási számnál vagy alszámnál nincs szükség vizsgálatokra.3. Ha az "X" jelet egy ferde vonal és egy szám követi, ott a kioldódási vizsgálatok eredményét ezzel a számmal el kell osztani. Ez a szám az ún. "csökkentő faktor", amely figyelembe veszi a zsírtartalmú élelmiszerek modellanyagainak más élelmiszerfajtákhoz képest jobb extrakciós képességét.4. Ha az "X" jelet egy zárójelbe tett "a" betű követi, ott a két megadott modellanyag közül csak az egyiket kell használni:- az "A" modellanyagot kell használni, ha az élelmiszer pH értéke nagyobb, mint 4,5, és- a "B" modellanyagot kell használni, ha az élelmiszer pH értéke 4,5, vagy annál kisebb.5. Ha a listán valamely élelmiszert a speciális és az általános számnál egyaránt felsorolják, csak a speciális számnál jelzett modellanyagot vagy modellanyagokat kell használni.TÁBLÁZATHivatkozási szám | Élelmiszer megnevezése | Alkalmazandó modellanyag |A | B | C | D |01.Italok01.01. | Alkoholmentes italok vagy alkoholos italok legfeljebb 5 térfogatszázalékos alkoholtartalommal: | | | | || víz, almabor, gyümölcs- vagy zöldséglevek eredeti koncentrációban vagy sűrítve, must, gyümölcsnektár, limonádé, szódavíz, szörp, keserű italok, gyógyteák, kávé, tea, kakaóital, sör és egyebek | X a | X a | | |01.02. | Alkoholos italok 5 térfogatszázalékos vagy nagyobb alkoholtartalommal: | | | | || a 01.01. számnál feltüntetett, legalább 5 térfogatszázalékos alkoholtartalmú italok: | | | | || bor, pálinka, likőr | | X [4] | X [5] | |01.03. | egyéb: nem denaturált etil-alkohol | | X [4] | X [5] | |02.Gabona, gabonatermékek, tésztaáru, sütőipari termékek02.01. | Gabonakeményítő és burgonyakeményítő | | | | |02.02. | Gabona változatlan állapotban, pehelyben, (beleértve a puffasztott kukoricát, kukoricapelyhet és egyebeket) | | | | |02.03. | Gabonaliszt és dara | | | | |02.04. | Tésztafélék | | | | |02.05. | Szárított sütőipari termékek (beleértve a finompékárukat): | | | | || A.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || B.egyéb | | | | |02.06. | Friss sütőipari termékek és egyéb friss pékáruk: | | | | || A.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || B.egyéb | X | | | |03.Csokoládé, cukor és ezekből készült termékekCukrászati termékek03.01. | Csokoládé, csokoládépótlók és csokoládépótlókkal bevont termékek | | | | X/5 |03.02. | Cukrászati termékek: | | | | || A.szilárd formában: | | | | || I.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || II.egyéb | | | | || B.paszta formában: | | | | || I.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/3 || II.nedvesek | X | | | |03.03. | Cukor és cukortermékek: | | | | || A.szilárd formában | | | | || B.méz és hasonló anyagok | X | | | || C.melasz és cukorszirupok | X | | | |04.Gyümölcsök, zöldségek és ezekből készült termékek04.01. | Egész gyümölcs, friss vagy hűtött | | | | |04.02. | Feldolgozott gyümölcs: | | | | || A.szárított vagy aszalt gyümölcs, egészben, liszt vagy por formában | | | | || B.gyümölcs darabolva, püré vagy paszta formában | X a | X a | | || C.gyümölcskonzervek (lekvárok és hasonló készítmények — gyümölcsök egészben vagy darabban, liszt vagy por formában, folyékony közegben tartósítva): | | | | || I.vizes közegben | X a | Xa | | || II.olajos közegben | X a | X a | | X || III.alkoholos közegben [≥ 5 % (V/V)] | | X [4] | X | |04.03. | Héjas gyümölcsök (földimogyoró, szelídgesztenye, mandula, mogyoró, dió, fenyőmag és egyebek): | | | | || A.héjtalanított, szárított | | | | || B.héjtalanított és pörkölt | | | | X/5 [6] || C.paszta vagy krém formában | X | | | X/3 [6] |04.04. | Egész zöldség, friss vagy hűtött | | | | |04.05. | Feldolgozott zöldség: | | | | || A.szárított vagy aszalt zöldség, egészben, liszt vagy por formában | | | | || B.zöldség, darabolva, püré formájában | X a | X a | | || C.tartósított zöldség: | | | | || I.vizes közegben | X a | X a | | || II.olajos közegben | X a | X a | | X || III.alkoholos közegben [≥5 % (V/V)] | | X [4] | X | |05.Zsírok és olajok05.01. | Állati és növényi zsírok és olajok természetes állapotban vagy feldolgozva (beleértve a kakaóvajat, disznózsírt és olvasztott vajat) | | | | X |05.02. | Margarin, vaj és egyéb víz az olajban emulziókból készített zsírok | | | | X/2 |06.Állati termékek és tojás06.01. | Hal: | | | | || A.friss, hűtött, sózott, füstölt | X | | | X/3 [6] || B.paszta formában | X | | | X/3 [6] |06.02. | Rákfélék és puhatestűek (beleértve az osztrigát, kagylókat és csigákat), természetes héjuk vagy kagylójuk nélkül | X | | | |06.03. | Az összes állatfaj húsa (beleértve a szárnyasokat és vadakat): | | | | || A.friss, hűtött, sózott, füstölt | X | | | X/4 || B.paszta vagy krém formában | X | | | X/4 |06.04. | feldolgozott hústermékek (sonka, kolbász, szalonna és egyéb) | X | | | X/4 |06.05. | Hús- és halkonzervek, félkonzervek: | | | | || A.vizes közegben | X a | X a | | || B.olajos közegben | X a | X a | | X |06.06. | Tojás héj nélkül: | | | | || A.por formában vagy szárítva | | | | || B.egyéb | X | | | |06.07. | Tojássárgája: | | | | || A.folyékony | X | | | || B.por formában vagy fagyasztva | | | | |06.08. | Szárított tojásfehérje | | | | |07.Tejtermékek07.01. | Tej: | | | | || A.teljes | X | | | || B.sűrített | X | | | || C.lefölözött vagy részben lefölözött | X | | | || D.tejpor | | | | |07.02. | Fermentált tej, mint joghurt, író és hasonló termékek gyümölccsel vagy gyümölcstermékekkel készítve | | X | | |07.03. | Tejszín és tejföl | X a | X a | | |07.04. | Sajtok: | | | | || A.egész, kéreggel | | | | || B.ömlesztett sajt | X a | X a | | || C.minden más | X a | X a | | X/3 [6] |07.05. | Tejoltó: | | | | || A.folyékony vagy sűrű formában | X a | X a | | || B.por formában vagy szárítva | | | | |08.Különböző termékek08.01. | Ecet | | X | | |08.02. | Sült élelmiszerek: | | | | || A.sült burgonya, fánk és egyebek | | | | X/5 || B.állati eredetűek | | | | X/4 |08.03. | Levesek, mártások előállítására szolgáló készítmények (kivonatok, sűrítmények); homogenizált élelmiszer-készítmények, készételek: | | | | || A.por formában vagy szárítva: | | | | || I.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || II.egyéb | | | | || B.folyékony vagy paszta: | | | | || I.zsiradékokkal a felületükön | X a | X a | | X/3 || II.egyéb | X a | X a | | |08.04. | Élesztő és kelesztő szerek: | | | | || A.paszta formában | X a | X a | | || B.szárítva | | | | |08.05. | Konyhasó | | | | |08.06. | Mártások: | | | | || A.felületükön zsiradék nélkül | X a | X a | | || B.majonéz, majonézes mártások, salátakrémek és egyéb olaj a vízben emulziók | X a | X a | | X/3 || C.két különálló réteget képező olajat és vizet tartalmazó mártás | X a | X a | | X |08.07. | Mustár (kivéve a 08.17. számhoz tartozó mustár por formában) | X a | X a | | X/3 [6] |08.08. | Bármilyen élelmiszert tartalmazó kenyérszeletek, szendvics, pirított kenyér és hasonlók: | | | | || A.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || B.egyéb | | | | |08.09. | Fagylaltok | X | | | |08.10. | Szárított élelmiszerek: | | | | || A.zsiradékokkal a felületükön | | | | X/5 || B.egyéb | | | | |08.11. | Mélyhűtött vagy gyorsfagyasztott élelmiszerek | | | | |08.12. | Legalább 5 % térfogatszázalékos alkoholtartalmú sűrített kivonatok | | X [5] | X | |08.13. | Kakaó: | | | | || A.kakaópor | | | | X/5 [6] || B.kakaómassza | | | | X/3 [6] |08.14. | Kávé pörkölt, koffeinmentes vagy oldódó formában, pótkávé szemcsésen vagy por alakban | | | | |08.15. | Folyékony kávékivonatok | X | | | |08.16. | Aromás egyéb növények: kamilla, mályva, menta, tea, hárs és egyebek | | | | |08.17. | Természetes állapotú fűszerek és aromás fűszerek: fahéj, szegfűszeg, mustár por formában, bors, vanília, sáfrány és egyebek | | | | |[1] A finomított olívaolaj jellemző tulajdonságai[2] A szintetikus triglicerid-keverék összetételeZsírsavösszetételTisztaságJellemző abszorpciós spektrum (rétegvastagság: d = 1 cm; 35 °C-os vízre vonatkoztatva)Legalább 10 % fényáteresztő képesség 310 nm-en (1 cm-es küvettában 35 °C-os vízre vonatkoztatva)[3] A napraforgóolaj jellemző tulajdonságai[4] Ezt a vizsgálatot csak akkor kell elvégezni, ha a pH érték legfeljebb 4,5.[5] Ez a vizsgálat a 15 % térfogatszázalékot meghaladó alkoholtartalommal rendelkező folyadékok vagy italok esetében is elvégezhető, hasonló koncentrációjú etil-alkohol vizes oldatával.[6] Amennyiben a megfelelő vizsgálati módszerrel bizonyítható, hogy a műanyag nem érintkezik zsírral, a "D" modellanyaggal végzett vizsgálat elhagyható.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 94/12/EK irányelve (1994. március 23.)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0012

Hivatalos Lap L 100 , 19/04/1994 o. 0042 - 0052 finn különkiadás fejezet 13 kötet 26 o. 0044  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 26 o. 0044

		Az Európai Parlament és a Tanács94/12/EK irányelve(1994. március 23.)a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekről és a 70/220/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság [1] javaslatára,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság [2] véleményére,a Szerződés 189b. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően,mivel a belső piac keretein belül intézkedéseket kell foganatosítani; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli területet foglal magában, amelyen belül az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;mivel az Európai Közösség a Tanács által 1973. november 22-én jóváhagyott első környezetvédelmi cselekvési programja [3] szerint a gépjárművek kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni küzdelem legújabb tudományos eredményeit is figyelembe kell venni, és a korábban elfogadott irányelveket ennek megfelelően módosítani kell; mivel az ötödik cselekvési programban foglaltak szerint, amelynek általános megfogalmazását a Tanács 1993. február 1-jei [4] határozatában hagyta jóvá, további erőfeszítéseket kell tenni a gépjárművek jelenlegi szennyezőanyag-kibocsátási szintjének jelentős csökkentése érdekében;mivel a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának csökkentése, valamint a gépjárművek belső piaca létrehozásának és működtetésének céljai nem valósíthatóak meg hatásosan csak az egyes tagállamok által, hanem eredményesebben elérhetők a gépjárművek által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítése útján;mivel általánosan elfogadott tény, hogy a Közösségben a közúti forgalom növekedése a környezet súlyos károsodásával jár; mivel több, a forgalom sűrűségének további növekedésére vonatkozó hivatalos becslés a tényleges adatok alattinak bizonyult; mivel ezen okból szükséges valamennyi gépjárműre vonatkozóan szigorú kibocsátási szabvány megalkotása;mivel a Bizottság elfogadott egy európai programot (EPEFE) a szennyezőanyag-kibocsátás, a tüzelőanyagok és a motortechnológiák vonatkozásában; mivel e program annak biztosítására született, hogy a jövőbeni szennyezőanyag-kibocsátásra vonatkozó irányelvi javaslatok mind a fogyasztók, mind a gazdaság számára optimális megoldással szolgáljanak; mivel a program figyelembe veszi a gépjárművek, valamint az üzemeltetésükhöz szükséges tüzelőanyagok ebben való részesedését;mivel a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekkel foglalkozó 70/220/EGK [5] tanácsi irányelv egyike a gépjárművek és pótkocsijaik [6] típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvben megállapított típus-jóváhagyási eljárás szerinti külön irányelveknek;mivel a 70/220/EGK irányelv meghatározza az ilyen motorok szén-monoxid- és el nem égetett szénhidrogének kibocsátása határértékeit; mivel ezeket a határértékeket először a 74/290/EGK [7] irányelv szállította lejjebb, a 77/102/EGK [8] bizottsági irányelvnek megfelelően kiegészítve a megengedett nitrogénoxid-kibocsátás határértékeivel; mivel e három szennyezőanyag-típus határértékeit a 78/665/EGK [9], a 83/351/EGK [10] és a 88/76/EGK [11] bizottsági irányelv folyamatosan lejjebb szállította; és a 88/436/EGK [12] irányelv határértékeket állapított meg a dízelüzemű motorok által kibocsátott légszennyező részecskékre; mivel a 89/458/EGK [13] irányelv bevezette az 1400 cm3 hengerűrtartalom alatti személygépjárművek gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátásának szigorított európai szabványát; mivel ezen szabványok alkalmazása a továbbfejlesztett, városon kívüli menetciklust tartalmazó továbbfejlesztett európai vizsgálati eljárás alapján valamennyi személygépjárműre kiterjesztésre került, függetlenül a motor-lökettérfogattól; mivel a 91/441/EGK [14] irányelv előírásokat vezetett be a párolgási emissziókra és a párolgáshoz kapcsolódó gépjárműalkatrészek tartósságára, valamint a dízelüzemű gépjárműveknek a légszennyező részecskék kibocsátására vonatkozóan szigorúbb határértékeket határozott meg; mivel a hatnál több utas szállítására alkalmas vagy 2500 kg-ot meghaladó legnagyobb tömegű személygépjárművek, könnyű haszongépjárművek és terepjárók, amelyek a 70/220/EGK irányelv hatálya alá esnek, és eddig enyhébb szabványok vonatkoztak rájuk, figyelembe véve az ezekkel a gépjárművek sajátos jellemzőit, ugyanolyan szigorú szabványok hatálya alá kerültek a 93/59/EGK irányelv révén, mint a személygépjárművek;mivel a Bizottság e téren folytatott tevékenysége bebizonyította, hogy a Közösség jelenleg rendelkezésre álló legjobb technológiái továbbfejleszthetők, a személygépjárművek meg tudnak felelni további, jelentős mértékben csökkentett szennyezőanyag-kibocsátási határértéknek; mivel a javasolt szabványokat az új gépjárműtípusok jóváhagyása, valamint a gyártás megfelelőségének ellenőrzése során egyaránt alkalmazni kell, mivel a mintavétel és a statisztikai kiértékelés megváltozott módszere megszüntette a határértékeknél alkalmazott, a 70/220/EGK irányelv korábbi változataiban még megengedett tűréseket;mivel a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátása és annak szerepe az üvegházhatásért felelős gázok képződésében aggasztó méreteket öltött, és emiatt ezek, különösen a szén-dioxid-kibocsátás az 1992-ben, Rióban aláírt, a környezeti változásról szóló keretmegállapodásnak megfelelő csökkentése szükséges; mivel a szén-dioxid a fosszilis tüzelőanyagok elégetésének közvetlen terméke; mivel a szén-dioxid-kibocsátás mindenekelőtt alacsonyabb tüzelőanyag-fogyasztással csökkenthető; mivel ez a motorok és gépjárművek kialakításának, továbbá a tüzelőanyagok minőségének a javítását igényeli; mivel a Bizottság későbbi javaslatai mindezen tényezőket figyelembe fogják venni;mivel meg kell engedni, hogy a tagállamok adókedvezményekkel segítsék olyan gépjárművek forgalomba helyezését, amelyek eleget tesznek a közösségi szinten elfogadott előírásoknak; mivel ezeknek az adókedvezményeknek összhangban kell lenniük a Szerződés rendelkezéseivel, és teljesíteniük kell bizonyos, a belső piac torzulásának elkerülése érdekében meghatározott feltételeket; mivel ezen irányelv nem érinti a tagállamoknak azt a jogát, hogy a szennyező- és egyéb anyagok kibocsátásának mértékét is figyelembe vegyék a gépjárműadók számítása során;mivel az ezen irányelvben foglalt előzetes értesítési kötelezettség nem sérti a közösségi jog rendelkezéseiben, különösen a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdésében foglalt értesítési kötelezettséget;mivel a Tanács legkésőbb 1996. június 30-ig elfogadja a 2000. évtől bevezetendő követelményeit az 1994. december 31-ig a Bizottság által benyújtott javaslat alapján; mivel az a javaslat a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának lényeges csökkentését irányozza elő;mivel a Bizottság által kezdeményezett, az érdekelt körök által 1992. szeptember 21-én és 22-én tartott széles körű konzultáció, melynek kiemelkedő eseménye a "Gépjármű-kibocsátás 2000" volt, megmutatta, hogy ennek a megközelítésnek, amelynek súlypontja a kipufogógáz-kibocsátásra helyeződik, egyik elemének kell lennie az ezen irányelv követelményeinek teljesítésén túlmutató fejlődési szakasznak, egy sokoldalú, a közúti forgalomból származó levegőszennyezés csökkentésére irányuló, valamennyi intézkedést magában foglaló megközelítés részeként; mivel az azonosított, a szennyezést jelentősen befolyásoló jellemzők jelenleg csak felsorolás formájában mutathatók be; mivel a Bizottság megvizsgálja a környezeti, technológiai és a költség-haszonelemző szempontokat, a célból, hogy 1994. december vége előtt számszerűsített célkitűzéseket határozzon meg a 2000. évi közösségi intézkedésekre vonatkozóan;mivel a gépjárművek által kibocsátott szennyezőanyagok mennyisége csökkentésének feltétele, hogy a Bizottság a 2000. év után alkalmazandó intézkedésekre vonatkozó javaslatainak megalkotásakor és, többek között a 4. cikk szerinti, kiegészítő műszaki intézkedések fényében olyan célokat fogalmazzon meg, amelyek a kibocsátás további jelentős csökkentéséhez vezetnek,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 70/220/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikk(1) 1994. július 1-jétől, illetve, ha ezen irányelvet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában legkésőbb 1993. december 31-ig nem hirdetik ki, akkor a megjelenés után hat hónappal a tagállamok elismerik a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének és a 7. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv követelményeinek való megfelelést.(2) 1996. január l-jét követően a tagállamok nem adhatnak ki- a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése szerinti EK-típusjóváhagyást, vagy- nemzeti típusjóváhagyást, kivéve ha a 70/156/EGK irányelv 8. cikke (2) bekezdésének rendelkezései kerülnek alkalmazásra,semmilyen gépjárműtípusra a kibocsátás által okozott levegőszennyezéssel kapcsolatos okokból, ha a gépjárműtípus az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv előírásainak nem felel meg.(3) 1997. január 1-jétől a tagállamok:- a 70/156/EGK irányelv alapján az új gépjárműre kiállított megfelelőségi igazolást ugyanezen irányelv 7. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában nem tekintik többé érvényesnek, és- megtiltják az olyan új gépjárművek bejegyzését, értékesítését vagy forgalomba helyezését, amelyekre nem adtak ki a 70/156/EGK irányelv követelményeinek megfelelő megfelelőségi igazolást, kivéve ha a 70/156/EGK irányelv 8. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazzák,a kibocsátás által okozott levegőszennyezéssel kapcsolatos okokból, ha a gépjármű az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv előírásainak nem felel meg.3. cikkA tagállamok csak olyan gépjárművekre adhatnak adókedvezményt, amelyek az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelvnek megfelelnek. Az ilyen kedvezményeknek meg kell felelniük a Szerződésnek és az alábbi követelményeknek:- a tagállamban minden piaci értékesítésre kerülő új gépjárműre alkalmazzák, amely az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv követelményeinek előre megfelel,- megszűnnek azon időpontban, amelytől kezdődően a 2. cikk (3) bekezdése szerinti kibocsátási határértékeket kötelezően kell az új gépjárművekre alkalmazni,- minden gépjárműtípus esetében jelentősen alacsonyabb összeget kell képviselniük, mint az olyan tényleges többletköltség, amely az előírt értékek betartása céljából alkalmazott műszaki megoldást és annak a gépjárműbe történő beszerelési költségét tartalmazza.A Bizottságnak valamennyi, az első bekezdésben említett adókedvezmény bevezetésére vagy módosítására vonatkozó tervről az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatást kell kapnia.4. cikkA Tanács a Szerződésben rögzített feltételek alapján legkésőbb 1996. június 30-ig határoz a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni közösségi intézkedések továbbfejlesztési javaslatai tárgyában, amelyet a Bizottság 1994. december 31-ig terjeszt elő. Az intézkedéseket a 2000. évtől kell alkalmazni.A Bizottság javaslatainak alapját a következő megközelítés képezi:- olyan intézkedésekre van szükség, amelyek hatása megfelel a Közösségben a levegőminőséggel szemben támasztott követelményeknek és az azokkal kapcsolatban álló céloknak,- minden intézkedést költség-haszon számításnak kell megelőznie; ezen átfogó értékelés során, többek között, figyelembe kell venni, hogy- a közlekedés szabályozása, pl. a környezetvédelmi költségek célszerű megosztása,- a városi tömegközlekedés színvonalának javítása,- az új meghajtási rendszerek (pl. elektromos üzem), és- az alternatív tüzelőanyagok alkalmazása (pl. bio-tüzelőanyag) hozzájárulnak a levegő minőségének javulásához,- a szükséges intézkedéseknek ésszerűnek kell lenniük és arányban kell állniuk a kitűzött célokkal.Az előzőekben leírt módszereket figyelembe vevő, az ezen irányelv hatálya alá tartozó gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának jelentős csökkentését célzó javaslatok különösképpen a következő elemeket tartalmazzák:1. Az ezen irányelvben megadott követelmények továbbfejlesztése:a következők értékelése alapján:- a hagyományos motor- és utóégető technológia lehetőségei,- a vizsgálati eljárások lehetséges fejlesztése, pl. hidegindítás, alacsony hőmérsékleten történő, illetve téli indítás, időjárással szembeni ellenállóság (pl. a megfelelőségi vizsgálatok során), párolgási kibocsátások,- a típusjóváhagyás területén szükséges intézkedések, szigorúbb előírások az ellenőrzések és karbantartás terén, beleértve pl. a fedélzeti diagnosztikai rendszert,- a forgalomba helyezett gépjárművek megfelelőségi ellenőrzésének lehetősége,- megfelelő igény:i. egyedi HC és NOx határérték megállapítására a kumulált érték kiegészítéseként; ésii. az eddig nem szabályozott szennyezőanyagokra vonatkozó intézkedésekre.2. További műszaki jellegű, külön irányelvek keretein belüli intézkedések, beleértve a következőket:- a tüzelőanyagok minőségének javítása, ha a gépjárművek kibocsátása veszélyes anyagot (különösen, ha benzolt) tartalmaz;- az ellenőrzési és karbantartási program követelményeinek szigorítása.Az új irányelv tárgyát képező csökkentett határértékeket az új típusjóváhagyásokra 2000. január 1-jét megelőzően nem kell alkalmazni. A Tanács határoz azon feltételekről, amelyek alapján az adókedvezmények adhatók e határértékek alapján.5. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1993. július 1-je előtt, illetve ha ezen irányelvet legkésőbb 1993. december 31-ig az Európai Közösség Hivatalos Lapjában nem hirdetik ki, akkor hat hónappal a közzétételt követően megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz a hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. március 23-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökE. Klepscha Tanács részérőlaz elnökTh. Pangalos[1] HL C 56., 1993.2.26., 34. o.[2] HL C 201., 1993.7.26., 9. o.[3] HL C 112., 1973.12.20., 1. o.[4] HL C 138., 1993.5.17., 1. o.[5] HL L 76., 1970.4.6., 1. o. A legutóbb a 93/59/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 186., 1993.7.28., 21. o.)[6] HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 93/81/EGKbizottsági irányelvvel módosított irányelv (HL L 264., 1993.10.23., 49. o.)[7] HL L 159., 1974.6.15., 61. o.[8] HL L 32., 1977.2.3., 32. o.[9] HL L 223., 1978.8.14., 48. o.[10] HL L 197., 1983.7.20., 1. o.[11] HL L 36., 1988.2.9., l. o.[12] HL L 214., 1988.8.6., l. o.[13] HL L 226., 1989.8.3., l. o.[14] HL L 242., 1991.8.30., l. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 93/59/EGK IRÁNYELV ÁLTAL MÓDOSÍTOTT 70/220/EGK IRÁNYELV MELLÉKLETEINEK MÓDOSÍTÁSAII. MELLÉKLET1.A 3.1. pont helyébe a következő rendelkezés lép:"3.1. A 70/156/EGK irányelv 3. cikkében meghatározott típusjóváhagyás iránti kérelmet az egyes gépjárműtípusokra a kipufogógáz-kibocsátás, a párolgási emissziót és a szennyezőanyag-kibocsátást csökkentő elemek tartóssága vonatkozásában a gépjármű gyártója nyújtja be."2.A 4. pont helyébe a következő rendelkezés lép:"4. AZ EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS MEGADÁSA4.1. A vonatkozó követelmények teljesülése esetén az EK-típusjóváhagyást a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (3) bekezdésében foglaltak szerint adják meg.4.2. A IX. melléklet tartalmaz mintát az EK-típusjóváhagyási bizonyítványra vonatkozóan."3.5.3.1.4. pontAz oszlopok fejléce és a táblázat első, az M kategóriájú gépjárművekre vonatkozó sora az alábbiakkal módosul:"Gépjármű-kategória | Referenciatömeg RM (kg) | Határérték |Szén-monoxid-tömeg L1 (g/km) | Szénhidrátok és nitrogénoxidok együttes tömege L2 (g/km) | Részecskék tömege L3 (g/km) |benzin | dízel | benzin | dízel | dízel |M | teljes | 2,2 | 1,0 | 0,5 | 0,7 | 0,08 |+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2009/3/EK irányelve ( 2009. március 11. ) a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK tanácsi irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg )

text:
               7.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 114/10

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/3/EK IRÁNYELVE

   (2009. március 11.)
   a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK tanácsi irányelv módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen 95. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               A 80/181/EGK tanácsi irányelv (3) előírja, hogy az Egyesült Királyság és Írország időpontot jelöljön ki a még mindig érvényben lévő mentességek felszámolására az alábbi mértékegységek vonatkozásában: a visszaváltható palackos tej, a csapolt sör és almabor kimérésére szolgáló „pint”, a közúti jelzőtáblákon és a sebesség jelzésére használt „mile”, továbbá a nemesfémekkel kapcsolatos ügyletekben használatos „troy ounce”. Mindazonáltal a tapasztalat azt mutatta, hogy a mentességek helyi jellege és az érintett termékek korlátozott száma miatt a mentességek fenntartása nem eredményezné a kereskedelem nem vámjellegű intézkedésekkel történő korlátozását, következésképpen nincs szükség e mentességek felszámolására.

               (2)

               Helyénvaló tisztázni, hogy a 80/181/EGK irányelv alkalmazási köre összhangban van a Szerződés 95. cikkében említett célokkal, és nem korlátozódik egy adott közösségi tevékenységi körre.

               (3)

               A 80/181/EGK irányelv 2009. december 31-ig engedélyezi az említett irányelv mellékletének I. fejezetében részletezett törvényes mértékegységeken felüli kiegészítő jelölések használatát. Ugyanakkor indokolt a kiegészítő jelölések engedélyezésének fenntartása a termékeken az I. fejezetben meghatározottaktól eltérő mértékegységek feltüntetését előíró egyes harmadik országokba exportáló közösségi vállalkozások akadályozásának elkerülése végett.

               (4)

               A 80/181/EGK irányelv a mértékegységek harmonizációs szintjének előírásával hozzájárul a belső piac zavartalan működéséhez. Ezzel összefüggésben indokolt, hogy a Bizottság az említett irányelvvel és végrehajtásával összefüggő piaci fejleményeket figyelemmel kísérje, különös tekintettel a belső piac működésének esetleges akadályozására és az akadályok leküzdéséhez szükséges további harmonizációra.

               (5)

               Indokolt, hogy a Bizottság a harmadik országokkal fennálló kereskedelmi kapcsolatai – többek között a Transzatlanti Gazdasági Tanács – keretében továbbra is határozottan törekedjék arra, hogy a harmadik országok beengedjék piacaikra az olyan termékeket, amelyek címkéjén kizárólag a Nemzetközi Mértékegység-rendszer mértékegységei (SI) vannak feltüntetve.

               (6)

               A kiegészítő jelölések az esetleges új, nemzetközi szinten kidolgozott mértékegységek fokozatos és zökkenőmentes bevezetését is lehetővé tehetnék.

               (7)

               Az Általános Súly- és Mértékügyi Értekezlet 1995-ben úgy határozott, hogy a kiegészítő SI-egységek osztályát mint az SI-n belüli külön osztályt megszünteti, és a „radiánt” és a „szteradiánt” dimenziótlan, származtatott SI-egységként értelmezi, melyek neve és jele adott esetben egyéb származtatott SI-egységek kifejezésére – nem kötelezően – használható.

               (8)

               1999-ben az Általános Súly- és Mértékügyi Értekezlet az SI keretén belül elfogadta a „katal”-t, amelynek jele: „kat”, mint a katalitikus aktivitás SI-egységét. Ez az új, egységesített SI-egység biztosítja a mértékegységek koherens és egységes jelölését az orvostudomány és a biokémia területén, és következésképpen megszünteti a nem egységesített mértékegységek használatából adódó félreértések kockázatát.

               (9)

               2007-ben a víz hármaspontjának különböző megvalósításai esetén megfigyelt eltérések egyik legfőbb forrásának megszüntetése érdekében az Általános Súly- és Mértékügyi Értekezlet feljegyzést fogadott el a „kelvin” definíciójáról. A „kelvin” – definíciója szerint – a víz hármaspontja termodinamikai hőmérsékletének egy bizonyos tört része. A feljegyzés meghatározott izotópos összetételű vízre hivatkozik.

               (10)

               Mivel az Egyesült Királyságban és Írországban az „acre”-t már nem használják ingatlan-nyilvántartási célokra, ennél a mértékegységnél nincs már szükség a mentességre.

               (11)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (4) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy a maguk számára, illetve a Közösség érdekében készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (12)

               A 80/181/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Módosítások
   A 80/181/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               Az 1. cikk b) pontja helyébe a következő szöveg lép:

                           „b)

                           a melléklet II. fejezetében felsorolt mértékegységek csak azokban a tagállamokban, amelyekben ezek használata engedélyezett volt 1973. április 21-én”;

               2.

               A 2. cikk a) pontja helyébe a következő szöveg lép:

                           „a)

                           Az 1. cikkben felmerülő kötelezettségek mérőműszerekre, mérésekre és mértékegységekben kifejezett mennyiségjelölésekre vonatkoznak.”;

               3.

               A 3. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
               „(2)   A kiegészítő jelölések alkalmazása engedélyezett.”;

               4.

               A szöveg a következő cikkel egészül ki:
               „6b. cikk
               A Bizottság az irányelvvel és végrehajtásával összefüggő, a belső piac és a nemzetközi kereskedelem zavartalan működésével kapcsolatos piaci fejleményeket figyelemmel kíséri, és legkésőbb 2019. december 31-ig jelentést nyújt be e fejleményekről – szükség esetén a megfelelő javaslatokkal együtt – az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.”;

               5.

               A melléklet a következőképpen módosul:

                           a)

                           az I. fejezet 1.1. pontjában „A termodinamikai hőmérséklet egysége” című bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „A termodinamikai hőmérséklet egysége
                           A kelvin, a termodinamikai hőmérséklet egysége, a víz hármaspontja termodinamikai hőmérsékletének 273,16-od része.
                           Ez a definíció olyan vízre vonatkozik, amelynek izotópos összetétele az alábbi anyagmennyiségi arányokkal jellemezhető: 1 mól 1H-ra 0,00015576 mól 2H jut, 1 mól 16O-ra 0,0003799 mól 17O jut, és 1 mól 16O-ra 0,0020052 mól 18O jut.
                           (Tizenharmadik CGPM (1967), 4. határozat és huszonharmadik CGPM (2007), 10. határozat)”;

                           b)

                           az I. fejezet 1.1.1. pontjában a cím helyébe a következő szöveg lép:

                           c)

                           az I. fejezet 1.2. pontjában a cím helyébe a következő szöveg lép:

                           d)

                           az I. fejezet 1.2.1. pontját el kell hagyni;

                           e)

                           az I. fejezet 1.2.2. és 1.2.3. pontja helyébe a következő szöveg lép:
                           „1.2.2.   A származtatott SI-egységekre vonatkozó általános szabályok
                           Az SI-alapegységekből koherens módon származtatott egységek, amelyek az SI-alapegységek hatványainak az 1 numerikus tényezővel képzett szorzatainak algebrai kifejezései.
                           1.2.3.   Speciális névvel és jellel rendelkező származtatott SI-egységek

                                       Mennyiség

                                       Az egység

                                       Kifejezése

                                       neve

                                       jele

                                       más SI-egységben

                                       SI alapegységekben

                                       Síkszög

                                       radián

                                       rad

                                       m · m–1

                                       Térszög

                                       szteradián

                                       sr

                                       m2 · m–2

                                       Frekvencia

                                       hertz

                                       Hz

                                       s–1

                                       Erő

                                       newton

                                       N

                                       m · kg · s–2

                                       Nyomás, feszültség

                                       pascal

                                       Pa

                                       N · m–2

                                       m–1 · kg · s–2

                                       Energia, munka; hőmennyiség

                                       joule

                                       J

                                       N · m

                                       m2 · kg · s–2

                                       Teljesítmény (5), sugárzott teljesítmény

                                       watt

                                       W

                                       J · s–1

                                       m2 · kg · s–3

                                       Elektromos töltés

                                       coulomb

                                       C

                                       s · A

                                       Elektromos feszültség, feszültségkülönbség, elektromos erő

                                       volt

                                       V

                                       W · A–1

                                       m2 · kg · s–3 · A–1

                                       Elektromos ellenállás

                                       ohm

                                       Ω

                                       V · A–1

                                       m2 · kg · s–3 · A–2

                                       Elektromos vezetőképesség

                                       siemens

                                       S

                                       A · V–1

                                       m–2 · kg–1 · s3 · A2

                                       Elektromos kapacitás

                                       farad

                                       F

                                       C · V–1

                                       m–2 · kg–1 · s4 · A2

                                       Mágneses fluxus

                                       weber

                                       Wb

                                       V · s

                                       m2 · kg · s–2 · A–1

                                       Mágneses indukció

                                       tesla

                                       T

                                       Wb · m–2

                                       kg · s–2 · A–1

                                       Induktivitás

                                       henry

                                       H

                                       Wb · A–1

                                       m2 · kg · s–2 · A–2

                                       Fényáram

                                       lumen

                                       lm

                                       cd · sr

                                       cd

                                       Megvilágítás

                                       lux

                                       lx

                                       lm · m–2

                                       m–2 · cd

                                       (Egy radionuklid) aktivitása

                                       becquerel

                                       Bq

                                       s–1

                                       Elnyelt sugárdózis, fajlagos átadott energiamennyiség, kerma, elnyelt dózisindex

                                       gray

                                       Gy

                                       J · kg–1

                                       m2 · s–2

                                       Dózisegyenérték

                                       sievert

                                       Sv

                                       J · kg–1

                                       m2 · s–2

                                       Katalitikus aktivitás

                                       katal

                                       kat

                                       mol · s–1

                                 Az SI alapegységeiből származtatott egységek az I. fejezetben felsorolt egységekből is kifejezhetők.
                           A származtatott SI-egységek a fenti táblázatban megadott speciális nevekkel és jelekkel is kifejezhetők; a dinamikai viszkozitás SI-egysége például az m–1 · kg · s–1, illetve N · s · m–2 vagy a Pa · s szorzattal is kifejezhető.”;

                           f)

                           a II. fejezetben a táblázatból a következő sort el kell hagyni:

                                       „Ingatlan-nyilvántartás

                                       acre

                                       1 ac = 4 047 m2

                                       ac”

                           g)

                           a II. fejezetben az utolsó mondat helyébe a következő szöveg lép: „Az e fejezetben felsorolt mértékegységek egymással, illetve az I. fejezetben szereplő mértékegységekkel összetett mértékegységek képzése céljából kombinálhatók.”

         2. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2009. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Ezen intézkedések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
   A tagállamok ezeket az intézkedéseket 2010. január 1-től alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2009. március 11-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. VONDRA

      (1)  HL C 120., 2008.5.16., 14. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2007. november 29-i jogalkotási állásfoglalása (HL C 297. E, 2008.11.20., 105. o.), a Tanács 2008. november 18-i közös álláspontja (HL C 330. E, 2008.12.30., 1. o.) és az Európai Parlament 2008. december 16-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL L 39., 1980.2.15., 40. o.

      (4)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (5)  A teljesítményegység speciális nevei: voltamper (jele »VA«) a váltóáram látszólagos teljesítményének kifejezésére, és var (jele »var«) a meddő teljesítmény kifejezésére. A CGPM határozataiban a »var« nem szerepel.