title: A Bizottság 2009/84/EK irányelve ( 2009. július 28. ) a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a szulfuril-fluorid hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               29.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 197/67

      A BIZOTTSÁG 2009/84/EK IRÁNYELVE

   (2009. július 28.)
   a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a szulfuril-fluorid hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (2) bekezdésében említett tízéves munkaprogram második szakaszáról szóló, 2007. december 4-i 1451/2007/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 98/8/EK irányelv I., I.A., illetőleg I.B. mellékletébe való felvétel lehetősége szempontjából meg kell vizsgálni. Ez a jegyzék tartalmazza a szulfuril-fluoridot.

               (2)

               A 2006/140/EK bizottsági rendelet (3) a szulfuril-fluoridot mint hatóanyagot belefoglalta a 98/8/EK irányelv I. mellékletébe a 98/8/EK irányelv V. melléklete szerinti 8. terméktípusban, azaz a faanyagvédő szerekben történő felhasználás vonatkozásában.

               (3)

               Az 1451/2007/EK rendelet értelmében, a 98/8/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban megtörtént a szulfuril-fluorid értékelése az irányelv V. melléklete szerinti 18. terméktípusban, azaz a rovarölő szerekben történő felhasználás vonatkozásában.

               (4)

               A tárgyban Svédországot jelölték referens tagállamnak, amely az 1451/2007/EK rendelet 14. cikke (4) és (6) bekezdésének megfelelően 2007. június 19-én benyújtotta a Bizottságnak az illetékes hatóság jelentését és egy kapcsolódó ajánlást.

               (5)

               Az illetékes hatóság jelentését a tagállamok és a Bizottság felülvizsgálták. A 1451/2007/EK rendelet 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban a vizsgálat eredményeit a Biocid Termékek Állandó Bizottsága 2009. február 20-án értékelő jelentésben foglalta össze.

               (6)

               A vizsgálatok alapján úgy tűnik, hogy a rovarölő szerként felhasznált, szulfuril-fluoridot tartalmazó biocid termékek várhatóan megfelelnek a 98/8/EK irányelv 5. cikkében megfogalmazott követelményeknek. Ennek megfelelően indokolt a szulfuril-fluoridot felvenni az I. mellékletbe, és ezzel biztosítani, hogy a rovarölő szerként felhasznált, szulfuril-fluoridot tartalmazó biocid termékekre vonatkozó engedélyeket valamennyi tagállamban a 98/8/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján lehessen kiadni, módosítani és visszavonni.

               (7)

               Az értékelő jelentés megállapításainak fényében a rovarölő szerként felhasznált, szulfuril-fluoridot tartalmazó termékekkel kapcsolatban indokolt előírni, hogy a 98/8/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdése i. pontjának e) alpontjával összhangban csak foglalkozásszerű használatra lehessen engedélyezni, és a felhasználók, valamint a közelben tartózkodók biztonsága érdekében az ilyen termékekre vonatkozóan a termékengedélyeztetés során különleges kockázatcsökkentő intézkedéseket alkalmazzanak.

               (8)

               Továbbá indokolt előírni a távoli troposzféra szulfuril-fluorid-koncentrációjának folyamatos monitorozását, valamint azt, hogy ennek eredményéről rendszeresen tájékoztassák a Bizottságot.

               (9)

               Fontos, hogy ezen irányelv előírásai valamennyi tagállamban egyszerre legyenek alkalmazandók, mert így biztosítható a szulfuril-fluoridot tartalmazó biocid termékek közötti egyenlő bánásmód, és általában véve így segíthető elő a biocid termékek piacának megfelelő működése.

               (10)

               Egy adott hatóanyagnak az I. mellékletbe való felvételét megelőzően indokolt ésszerű időt hagyni arra, hogy a tagállamok és az érdekeltek felkészülhessenek a felvételből fakadó új követelmények teljesítésére; ezzel egyúttal az is biztosítható, hogy a dokumentációt benyújtó kérelmezők teljes mértékben élvezhessék a tízéves adatvédelmi időszakot, amely a 98/8/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja alapján a felvétel napjával veszi kezdetét.

               (11)

               A felvételt követően indokolt ésszerű időt hagyni arra, hogy a tagállamok végrehajtsák a 98/8/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket és különösen oly módon adhassák meg, módosíthassák és vonhassák vissza a 18. terméktípusba tartozó, szulfuril-fluoridot tartalmazó biocid termékekre vonatkozó engedélyeket, hogy azok teljesítsék a 98/8/EK irányelv előírásait.

               (12)

               A 98/8/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (13)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Biocid Termékek Állandó Bizottságának véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 98/8/EK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2010. június 30-ig elfogadják és kihirdetik az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket.
   A tagállamok ezeket a rendelkezéseket 2011. július 1-jétől alkalmazzák.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. július 28-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 123., 1998.4.24., 1. o.

      (2)  HL L 325., 2007.12.11., 3. o.

      (3)  HL L 414., 2006.12.30., 78. o.

      MELLÉKLET
      A 98/8/EK irányelv I. melléklete a következő, „1. sz.” bejegyzéssel egészül ki:

                     Sz.

                     Közhasználatú név

                     IUPAC-név
                     Azonosító számok

                     A hatóanyag minimális tisztasága a forgalomba hozott biocid termékben

                     A felvétel napja

                     A 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határideje
                     (nem vonatkozik a több hatóanyagot is tartalmazó termékekre, amelyek esetében a 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határideje az egyes hatóanyagokra vonatkozó rendelkezésekben meghatározott határidők közül a legkésőbbi)

                     A felvétel lejárta

                     Terméktípus

                     Különös rendelkezések (1)

                     „994 g/kg

                     2011. július 1.

                     2013. június 30.

                     2021. június 30.

                     18

                     A tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy az engedélyeket a következő feltételekkel adják ki:

                                 1.

                                 A termékeket csak az azok használatára felkészített szakemberek vehetik meg és használhatják.

                                 2.

                                 Megfelelő intézkedéseket kell hozni a fertőtlenítést végző személyeknek és a közelben tartózkodó embereknek a kezelt épületek és más létesítmények fertőtlenítése és szellőztetése során történő védelme érdekében.

                                 3.

                                 A termékek címkéin és/vagy biztonsági adatlapjain szerepelnie kell annak, hogy bármely létesítmény fertőtlenítése előtt minden élelmiszert el kell távolítani a helyszínről.

                                 4.

                                 Monitorozni kell a távoli troposzférában kialakuló szulfuril-fluorid-koncentrációt.

                                 5.

                                 A tagállamok kötelesek gondoskodni továbbá arról, hogy a 4. pontban előírt monitorozásról szóló jelentéseket a jogosultak ötévenként közvetlenül a Bizottságnak eljuttassák, a legelső jelentést legkésőbb öt évvel az engedélyezést követően kell megküldeni. Az elemzés céljaira az észlelés küszöbértéke legalább 0,5 ppt (troposzférikus levegő m3-ként 2,1 ng szulfuril-fluorid) legyen.”

         (1)  A VI. mellékletben előírt közös elvek alkalmazásához az értékelő jelentések tartalma és következtetései a Bizottság internetes honlapján olvashatók: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: A Tanács irányelve (1974. június 4.) a toxikus termékekkel kapcsolatos tevékenységekre, kereskedelemre és forgalmazásra vonatkozó átmeneti intézkedésekre, és az ilyen termékek hivatásszerű használatával, beleértve a közvetítők tevékenységeit is, kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31974L0556

Hivatalos Lap L 307 , 18/11/1974 o. 0001 - 0004 finn különkiadás fejezet 6 kötet 1 o. 0163  görög különkiadás: fejezet 06 kötet 1 o. 0180  svéd különkiadás fejezet 6 kötet 1 o. 0163  spanyol különkiadás fejezet 06 kötet 1 o. 0174  portugál különkiadás fejezet 06 kötet 1 o. 0174

		A Tanács irányelve(1974. június 4.)a toxikus termékekkel kapcsolatos tevékenységekre, kereskedelemre és forgalmazásra vonatkozó átmeneti intézkedésekre, és az ilyen termékek hivatásszerű használatával, beleértve a közvetítők tevékenységeit is, kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról(74/556/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 49. cikkére, 54. cikke (2) bekezdésére, 57. cikkére, 63. cikke (2) bekezdésére, 66. cikkére és 235. cikkére,tekintettel a letelepedés szabadsága korlátozásának eltörléséről szóló általános programra [1] és különösen annak V. címe (2) és (3) bekezdésére,tekintettel a szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozásának eltörléséről szóló általános programra [2] és különösen annak VI. címe (2) és (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a korlátozások eltörlésére készített rendelkezések mellett az általános programok rendelkeznek annak vizsgálatáról, hogy az oklevelek, bizonyítványok és képesítések kölcsönös elismerésének, illetve a szóban forgó tevékenységek elkezdésére és folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek az összehangolása időben megelőzze-e, együtt történjen-e vagy kövesse-e ezeket az eltörléseket, valamint, ha szükséges, el kell-e fogadni ilyen jellegű elismeréstől vagy összehangolástól függő átmeneti intézkedéseket; mivel továbbá bizonyos, a letelepedés szabadsága megszerzésére és a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó tanácsi irányelvek rendelkeznek a toxikus termékekkel kapcsolatos tevékenységekre, kereskedelemre és forgalmazásra és az ilyen termékeknek a hivatásszerű használatával kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó kölcsönös elismerésről szóló irányelvek elfogadásáról;mivel különös tekintettel az 1964. július 7-i 64/427/EGK tanácsi irányelvre [5], amely megállapítja az ISIC (Ipari és kiskézműves szakmák) 23–40-es főcsoportjaiba tartozó gyártási és feldolgozó iparágakba tartozó magánvállalkozók tevékenységével kapcsolatos részletes rendelkezéseket, és mivel az 1968. október 15-i 68/336/EGK irányelv [6] szerint, amely megállapítja az élelmiszer- és italiparágakba (ISIC 20-as és 21-es főcsoportok) tartozó magánvállalkozók tevékenységével kapcsolatos részletes rendelkezéseket, a toxikus termékek használata nincs kizárva az általuk végzett tevékenységek közül; mivel az ezekben az irányelvekben szereplő átmeneti intézkedések megfelelően alkalmazhatók az ilyen jellegű termékek használata esetén is, amennyiben azt ezen tevékenységek végzése megkívánja;mivel a toxikus termékekkel kapcsolatos tevékenységekre, kereskedelemre és forgalmazásra vonatkozó átmeneti intézkedésekre és az ilyen termékek hivatásszerű használatával – beleértve a közvetítők tevékenységeit is – kapcsolatos tevékenységeket illetően a tagállamok néha megkívánják, hogy egyes, ezekkel a tevékenységekkel kapcsolatba kerülő személyek rendelkezzenek bizonyos képességekkel, amelyeket hivatalos képesítések vagy oklevelek igazolnak, miközben más tagállamok nem szabnak feltételül semmilyen különleges követelményt, csupán a toxikus termékek kezelését és raktározását szabályozzák; mivel ebből következően a megkülönböztetés megszüntetésével egyidejűleg nem lehetséges érvényesíteni az összehangolást; mivel egy ilyen jellegű összehangolást egy későbbi időpontban kell érvényesíteni;mivel az azonnali összehangolás hiányában mindazonáltal kívánatosnak tűnik a letelepedés szabadságának elérése és a kérdéses tevékenységekkel kapcsolatos szolgáltatásnyújtás szabadságának megkönnyítése az általános programban felvázolt ilyen átmeneti intézkedések elfogadásával, különösen annak érdekében, hogy elkerüljék, hogy kivételes nehézségeket okozzanak az olyan tagállamok állampolgárainak, ahol ezeknek a tevékenységeknek a megkezdését nem kötik semmilyen feltételhez;mivel az ilyen jellegű nehézségek elkerülése végett, az átmeneti intézkedések fő célja elfogadni a kérdéses tevékenységek elkezdéséhez elegendő minősítésként, abban a fogadó tagállamban, amelyben szabályozva van az ilyen jellegű tevékenységek elkezdése, azt a tényt, hogy a tevékenységet a Közösség egy, a fogadó tagállamtól különböző tagállamában végezték egy ésszerű és megfelelően közeli időszakban annak érdekében, hogy biztosítsák, hogy az érintett személy megszerezze azt a szakmai tudást, amely megfelel a fogadó tagállam polgáraitól megkövetelt szintnek, tekintetbe véve a toxikus termékeknek a környezetben közvetlenül vagy közvetve az emberi, állati és növényi egészségre tett esetleges káros hatását;mivel tekintetbe véve a toxikus termékek különféle jellemzőit és azoknak az emberre, állatra és növényre gyakorolt mérgező hatásának változó mértékét, bármely ilyen termék hatásának ismeretét vagy kezelési tapasztalatot nem lehet a forgalmazására vagy hivatásszerű használatára vonatkozó egyenértékű alkalmasság bizonyítékaként kezelni; mivel ezért a fogadó tagállam számára lehetőséget kell biztosítani azon átmeneti intézkedések hatályának az olyan termékekre való korlátozására, amelyek ugyanazokból az aktív anyagokból állnak, vagy amelyek a környezeten keresztül közvetve vagy közvetlenül hasonló hatással vannak az emberi, állati és növényi egészségre;mivel, amennyiben a tagállamokban a kérdéses tevékenység elkezdése vagy végzése azon munkavállalók által történik, akik az általános, kereskedelmi vagy szakmai tudással vagy képességgel rendelkeznek, ezt az irányelvet ezekre a személyekre is alkalmazni kell a munkavállalók szabad mozgását gátló tényező megszüntetése érdekében, és azért, hogy kiegészítsék a Közösségen belül a munkavállalók szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendeletben [7] elfogadott intézkedéseket;mivel ugyanebből az okból a jó hírnév, illetve az eddigi fizetőképesség bizonyítéka tekintetében megállapított rendelkezéseket a munkavállalók esetén is alkalmazni kell;mivel az ebben az irányelvben megadott intézkedések fő célja megszűnik, mihelyt a kérdéses tevékenységek megkezdéséhez és végzéséhez szükséges feltételek összehangolása, valamint az oklevelek, bizonyítványok és más képesítések kölcsönös elismerése megvalósult,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok elfogadják az ezen irányelvben meghatározott átmeneti intézkedéseket a területükön vállalkozást megkezdeni vagy szolgáltatást nyújtani szándékozó természetes személyekre és az általános programok I. címe szerinti vállalatokra vagy cégekre vonatkozóan (a továbbiakban "kedvezményezettek"), amelyek e cikk (2) bekezdésében említett tevékenységeket kívánnak végezni.(2) Az említett tevékenységek azok, amelyek a toxikus termékek kereskedelmével és forgalmazásával foglalkozó magánvállalkozók és közvetítők tevékenységére vonatkozóan a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságáról szóló, 1974. június 4-i 74/557/EGK tanácsi irányelv [8] hatálya alá esnek.Ez az irányelv a toxikus termékek hivatásszerű használatát magában foglaló tevékenységeket is érinti, amennyiben ezeket a tevékenységeket liberalizálják, a következő irányelvek szerint:- az 1964. december 14-i 65/1/EGK tanácsi irányelv [9] a mezőgazdaságban és a kertészetben nyújtott szolgáltatásnyújtás szabadságának elérésével kapcsolatos részletes rendelkezések megállapításáról,- az 1967. október 24-i 667/654/EGK tanácsi irányelv [10] az erdészetben és a fakitermelésben dolgozó magánvállalkozók letelepedése szabadságának elérésével és az általuk nyújtott szolgáltatások szabadságával kapcsolatos részletes rendelkezések megállapításáról,- az 1970. december 16-i 71/18/EGK tanácsi irányelv [11] a mezőgazdasági és kertészeti szolgáltatást nyújtó magánvállalkozók letelepedése szabadságának megszerzésével kapcsolatos részletes rendelkezések megállapításáról,- az …-i 74/…/EGK tanácsi irányelv, amely a letelepedés szabadságának megszerzését és a szolgáltatásnyújtás szabadságát érinti, a magánvállalkozók olyan különféle tevékenységeinek tekintetében (ex ISIC a 01-es főcsoporttól a 85-ös főcsoportig terjedően), amelyeket az adott irányelv érint, és beletartoznak a 859. ISIC csoportba, valamint a toxikus termékek használatát is igénylik.(3) Az átmeneti intézkedéseket azon személyek esetében is alkalmazni kell, akik a 2. bekezdésben említett tevékenységeket fizetett alkalmazottként végzik a 74/557/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének (1)–(4) bekezdése szerint.2. cikkAmennyiben egy tagállamban az 1. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében említett bármely tevékenység megkezdése vagy végzése általános, kereskedelmi vagy szakmai tudás és képesség birtoklásától függ, annak a tagállamnak az ilyen tudás és képesség elegendő bizonyítékaként kell elfogadnia azt a tényt, hogy a kérdéses tevékenységet már más tagállamban is végezték a következő időszakok egyike folyamán:a) független vagy irányító minőségben eltöltött öt egymást követő év, ha az ilyen tevékenység nem szűnt meg több mint két évvel azt az időpontot megelőzően, amikor a 4. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet benyújtották;b) független vagy irányító minőségben eltöltött két egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett a szakmai alkalmasságról szóló bizonyítvány birtokában van a kérdéses tevékenység tekintetében, amely a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában felhatalmazza őt a toxikus anyagokkal kapcsolatos kereskedelmi és forgalmazói tevékenységre;c) független vagy irányító minőségben eltöltött három egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy a kérdéses tevékenység tekintetében az állam által elismert bizonyítvánnyal tanúsított vagy az illetékes szakmai vagy kereskedelmi testület által a követelmények szempontjából teljességgel kielégítőnek talált előzetes képzést kapott;d) nem önálló vállalkozóként vagy nem független minőségben eltöltött három egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett a szakmai alkalmasságról szóló bizonyítvány birtokában van a kérdéses tevékenység tekintetében, amely a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában felhatalmazza őt a toxikus anyagokkal kapcsolatos kereskedelmi és forgalmazói tevékenységre;e) nem független vállalkozóként vagy nem független minőségben eltöltött négy egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy a kérdéses tevékenység tekintetében az állam által elismert bizonyítvánnyal tanúsított vagy az illetékes szakmai vagy kereskedelmi testület által a követelmények szempontjából teljességgel megfelelőnek talált előzetes képzést kapott.Ez a cikk csak azoknak a csomagolt toxikus termékeknek a kereskedelmére vagy forgalmazására vonatkozik, amelyeket eredeti csomagolásukban szándékoznak a végső felhasználóhoz eljuttatni.3. cikkAmennyiben egy tagállamban az 1. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett bármely tevékenység megkezdése vagy végzése általános, kereskedelmi vagy szakmai tudás és képesség birtoklásától függ, annak a tagállamnak az ilyen tudás és képesség elegendő bizonyítékaként kell elfogadnia azt a tényt, hogy a kérdéses tevékenységet más tagállamban is folytatták a következő időszakok egyike folyamán:a) független vagy irányító minőségben eltöltött hat egymást követő év, amennyiben az ilyen jellegű tevékenység nem szűnt meg több mint két évvel azt az időpontot megelőzően, amikor a 4. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet benyújtották;b) független vagy irányító minőségben eltöltött három egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett a szakmai alkalmasságról szóló bizonyítvány birtokában van a kérdéses tevékenység tekintetében, amely a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában felhatalmazza őt a toxikus anyagokkal kapcsolatos kereskedelmi és forgalmazói tevékenységre;c) független vagy irányító minőségben eltöltött négy egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy a kérdéses tevékenység tekintetében az állam által elismert bizonyítvánnyal tanúsított vagy az illetékes szakmai vagy kereskedelmi testület által a követelmények szempontjából teljességgel megfelelőnek talált előzetes képzést kapott;d) nem önálló vállalkozóként vagy független minőségben eltöltött négy egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett szakmai alkalmasságról szóló bizonyítvánnyal rendelkezik a kérdéses tevékenység tekintetében, amely a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában felhatalmazza őt a toxikus anyagokkal kapcsolatos kereskedelmi és forgalmazói tevékenységre;e) nem önálló vállalkozóként vagy független minőségben eltöltött öt egymást követő év, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy a kérdéses tevékenység tekintetében az állam által elismert bizonyítvánnyal tanúsított vagy az illetékes szakmai vagy kereskedelmi testület által a követelmények szempontjából teljességgel megfelelőnek talált előzetes képzést kapott.Az a), c) és e) pontokban említett rendelkezések nem alkalmazhatók olyan tevékenységek esetén, amelyek az alább megadott, erősen mérgező termékek hivatásszerű használatát követelik meg:- hidrogén-cianid és oldható sói,- hidrogén-fluorid és oldható sói,- akrilonitril,- sűrített cseppfolyósított ammónia,- metil-bromid,- klórpikrin,- foszfor-hidrogén és annak felszabadítására képes termékek,- etilén-oxid,- szén-diszulfid,- szén-tetraklorid,- triklór-acetonitril.A b) és d) pontokban említett rendelkezések alkalmazásakor ezen erősen toxikus termékek esetén a szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványnak meg kell neveznie azt a terméket vagy azokat a termékeket, amelyek használatára a kedvezményezettet a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában felhatalmazták.Ebben az esetben a kedvezményezett tevékenysége nem fejeződhet be annál az időpontnál két évvel korábban, amikor a 4. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet benyújtották.4. cikk(1) A 2. és 3. cikk értelmében egy személyt akkor kell irányító minőségben munkát végzőnek tekinteni, amennyiben már végzett ilyen jellegű tevékenységet egy ipari vagy kereskedelmi vállalkozásban az adott foglalkozási területen:a) egy vállalkozás irányítójaként vagy egy vállalkozás fióktelepének irányítójaként; vagyb) a tulajdonosnak vagy a vállalkozás irányítójának helyetteseként, ha egy ilyen jellegű munkakör maga után vonja a képviselt tulajdonoséval vagy irányítóéval egyenértékű felelősséget; vagyc) egy olyan irányító tisztségben munkát végzőként, ahol a feladatok a toxikus termékek kereskedelmével vagy forgalmazásával kapcsolatosak, a vállalkozásnak legalább egy részlegére vonatkozó felelősséggel, vagy egy, az említett termékek használatáért felelős irányító tisztségben.(2) A bizonyítékot arra nézve, hogy a 2. és 3. cikkben megállapított feltételek teljesülnek, a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában az illetékes hatóság vagy testület által kibocsátott tanúsítvány útján kell megállapítani, amelyet az utóbbinak kell benyújtania a fogadó tagállamot érintő kérdéses tevékenység vagy tevékenységek végzésének jóváhagyására vonatkozó kérelem támogatása céljából. Az ilyen tanúsítvány meghatározza, adott esetben, hogy a termék vagy az érintett személy származásának tagállamában a felhatalmazás a toxikus termékek forgalmazásának megkezdésére korlátozódik, vagy azokra a tevékenységekre, amelyek megkövetelik ezeknek a termékeknek a hivatásszerű használatát, vagy ki vannak-e zárva ezekből az utóbbi tevékenységekből bizonyos toxikus termékek.(3) A tagállamok, a 7. cikkben megállapított időszakon belül kijelölik azokat a hatóságokat és testületeket, amelyek a (2) bekezdésben említett oklevelek kibocsátásában illetékesek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.5. cikkAmennyiben a termék vagy az érintett személy származási tagállamában a 2. és 3. cikkekben megállapított hivatalos képesítések vagy a 4. cikk (2) bekezdésében megállapított tanúsítványok csak a toxikus termékek forgalmazására vagy azokra a tevékenységekre adnak felhatalmazást, amelyek megkövetelik az ilyen termékek hivatásszerű használatát, vagy kizárnak bizonyos toxikus termékeket ez utóbbi tevékenységekből, a fogadó tagállam ugyanazokat a korlátozásokat alkalmazhatja a területén, és ki is zárhatja a tevékenységek közül azokat, amelyek azoknak a toxikus termékeknek hivatásszerű használatát követelik meg, amelyek ugyanazt az aktív anyagot tartalmazzák, mint azok a termékek, amelyeket hivatalos képesítések és tanúsítványok zártak ki, vagy a környezetben közvetlenül vagy közvetve hasonló kockázatokat tartalmaznak az emberi, állati és növényi egészségre nézve.6. cikkEz az irányelv továbbra is alkalmazható a kérdéses tevékenységek megkezdésére vagy végzésére vonatkozó nemzeti szabályok összehangolásával kapcsolatos rendelkezések hatálybalépéséig.7. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a kihirdetésétől számított hat napon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1974. június 4-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Ertl[1] HL L 2., 1962.1.15., 36/62. o.[2] HL L 2., 1962.1.15., 36/62. o.[3] HL C 63., 1969.5.28., 21. o.[4] HL C 10., 1970.1.27., 23. o.[5] HL 117., 1964.7.23., 1863/64. o.[6] HL L 260., 1968.10.22., 12. o.[7] HL L 257., 1968.10.19., 2. o.[8] HL L 307., 1974.11.18., 5. o.[9] HL 1., 1965.1.8., 1/65. o.[10] HL 263., 1967.10.30., 6. o.[11] HL L 8., 1971.1.11., 24. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1980. október 20.) a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31980L0987

Hivatalos Lap L 283 , 28/10/1980 o. 0023 - 0027 finn különkiadás fejezet 5 kötet 2 o. 0121  görög különkiadás: fejezet 05 kötet 4 o. 0035  svéd különkiadás fejezet 5 kötet 2 o. 0121  spanyol különkiadás fejezet 05 kötet 2 o. 0219  portugál különkiadás fejezet 05 kötet 2 o. 0219

		A Tanács irányelve(1980. október 20.)a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(80/987/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a munkáltató fizetésképtelensége esetén szükséges a munkavállalók védelme, különösen a fennálló követelések kifizetésének biztosítása érdekében, mindeközben figyelembe véve a Közösségen belüli kiegyensúlyozott gazdasági és szociális fejlődés szükségességét;mivel a munkavállalók védelmének mértékét illetően a tagállamok között továbbra is maradnak különbségek ezen a területen; mivel törekedni kell e különbségek csökkentésére, amelyek közvetlen hatással lehetnek a közös piac működésére;mivel ezért elő kell segíteni e területen a jogszabályok közelítését a Szerződés 117. cikkében megállapított fejlődés fenntartása mellett;mivel földrajzi helyzete és a terület jelenlegi foglalkoztatási struktúrája miatt Grönland munkaerőpiaca alapvetően különbözik a Közösség más területeinek munkaerőpiacától;mivel, amennyiben a Görög Köztársaság csatlakozásának feltételeiről és a szerződések kiigazításairól szóló okmánnyal összhangban 1981. január 1-jétől a Görög Köztársaság az Európai Gazdasági Közösség tagja lesz, ezen irányelv mellékletében a "Görögország" címszó alatt célszerű meghatározni a munkavállalók azon kategóriáit, amelyeknek a követeléseit ezen irányelv 1. cikkének (2) bekezdése értelmében az irányelv hatályából ki lehet zárni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZHatály- és fogalommeghatározások1. cikk(1) Ezen irányelvet a munkaszerződésből vagy munkaviszonyból származó, a 2. cikk (1) bekezdésének értelmében fizetésképtelen munkáltatókkal szembeni munkavállalói követelések esetén kell alkalmazni.(2) A tagállamok ezen irányelv hatályából kivételes esetekben kizárhatják a munkavállalók bizonyos kategóriáinak követeléseit a munkavállalók munkaszerződésének vagy munkaviszonyának sajátos jellege miatt, vagy egyéb garanciák olyan formáinak fennállása esetén, amelyek a munkavállalónak az ezen irányelvből származó védelemmel azonos védelmet nyújtanak.Az első albekezdésben említett munkavállalók kategóriáinak jegyzékét a melléklet tartalmazza.(3) Ezen irányelv hatálya nem terjed ki Grönlandra. E terület foglalkoztatási szerkezetének fejlődése esetén e kivételt felülvizsgálják.2. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában fizetésképtelen a munkáltató,a) ha az érintett tagállam törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései szerint a hitelezők követeléseinek együttes kielégítése céljából kérelmezték a munkáltató vagyonára folytatott eljárás megkezdését, és ez lehetővé teszi az 1. cikk (1) bekezdésében említett követelések figyelembevételét, továbbáb) ha az említett törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések szerinti illetékes hatóság:- vagy elhatározta az eljárás megkezdését,- vagy megállapította, hogy a munkáltató vállalkozása vagy üzeme végleg megszűnt, és a rendelkezésre álló vagyontömeg nem elegendő az eljárás megkezdésének biztosítására.(2) Az irányelv nem sérti az egyes tagállamok jogszabályaiban szereplő munkavállaló, munkáltató, díjazás, megszerzett jogosultság és jövőbeli jogosultság kifejezések meghatározásait.II. SZAKASZA garanciaintézetekre vonatkozó előírások3. cikk(1) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 4. cikk alá tartozó garanciaintézetek biztosítsák a munkavállalók munkaszerződésből vagy munkaviszonyokból származó olyan fennálló követeléseinek a kielégítését, amelyek egy meghatározott időpont előtti időszak díjazását érintik.(2) Az (1) bekezdésben említett időpont a tagállamok választása szerint:- vagy az az időpont, amikor a munkáltató fizetésképtelensége bekövetkezik,- vagy a felmondás időpontja, amikor az érintett munkavállalónak a munkáltató fizetésképtelensége miatti elbocsátás során mondanak fel,- vagy az az időpont, amikor a munkáltató fizetésképtelensége bekövetkezik, illetve amikor az érintett munkavállaló munkaszerződése vagy munkaviszonya a munkáltató fizetésképtelensége miatt megszűnik.4. cikk(1) A garanciaintézetek 3. cikkben említett felelősségét a tagállamok korlátozhatják.(2) Ha a tagállamok az (1) bekezdésben foglalt lehetőséget igénybe veszik, biztosítják a következőket:- a 3. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdésében említett esetben a munkaszerződés, illetve munkaviszony utolsó három hónapjáért járó díjazással kapcsolatos olyan fennálló követelések kielégítését, amelyek a munkáltató fizetésképtelenségét megelőző hat hónapon belül keletkeztek,- a 3. cikk (2) bekezdésének második francia bekezdésében említett esetben a munkaszerződés, illetve munkaviszony utolsó három hónapjáért járó díjazással kapcsolatos olyan fennálló követelések kielégítését, amelyek a munkáltató fizetésképtelenségéből eredő elbocsátás miatti felmondás időpontja előtt keletkeztek,- a 3. cikk (2) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett esetben a munkaszerződés, illetve munkaviszony utolsó tizennyolc hónapjáért járó díjazással kapcsolatos olyan fennálló követelések kielégítését, amelyek azelőtt az időpont előtt keletkeztek, amikor a munkavállaló fizetésképtelensége bekövetkezett, illetve amikor a munkavállaló munkaszerződése, illetve munkaviszonya a munkáltató fizetésképtelensége miatt szűnt meg. Ebben az esetben a tagállamok a munka díjazását érintő fizetési kötelezettséget nyolchetes időszakra, vagy több olyan rövidebb időszakra korlátozhatják, amelyek összesen nyolc hetet tesznek ki.(3) A tagállamok azonban, hogy elkerüljék olyan összegek kifizetését, amelyek ezen irányelv szociális céljait túllépnék, megállapíthatják a munkavállalók fennálló követeléseinek teljesítését biztosító kötelezettség felső határát.Ha a tagállamok élnek e lehetőséggel, akkor tájékoztatják a Bizottságot arról, hogy a kötelezettség felső határát milyen módszerekkel állapították meg.5. cikkA tagállamok meghatározzák a garanciaintézetek felépítésének, finanszírozásának és működésének részletes szabályait, különös tekintettel a következő alapelvekre:a) a garanciaintézetek vagyona a munkáltató vállalati vagyonától elkülönül és úgy kell kezelni, hogy a fizetésképtelenség miatt folytatott eljárásban ne legyen hozzáférhető;b) a munkáltatók hozzájárulnak a finanszírozásához, kivéve ha azt teljes mértékben az állami hatóságok biztosítják;c) a garanciaintézetek fizetési kötelezettségei függetlenek a finanszírozáshoz történő hozzájárulás kötelezettségének teljesítésétől.III. SZAKASZA szociális biztonságra vonatkozó rendelkezések6. cikkA tagállamok kiköthetik, hogy a 3., 4. és 5. cikk nem vonatkozik azokra a munkavállalói hozzájárulásokra, amelyeket a törvényileg előírt nemzeti szociális biztonsági rendszerek, vagy a törvényileg előírt nemzeti szociális biztonsági rendszereken kívüli, vállalati vagy vállalatközi kiegészítő ellátási rendszerek alapján esedékesek.7. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a törvényileg előírt nemzeti szociális biztonsági rendszerekben meghatározott biztosító intézeteknek fizetendő kötelező munkáltatói hozzájárulásnak a munkáltató fizetésképtelenségének bekövetkeztét megelőző nem fizetése ne érintse hátrányosan a munkavállalóknak az ilyen biztosító intézetekkel szemben fennálló ellátáshoz való jogosultságát, amennyiben a munkavállalói hozzájárulást a kifizetett munkabérekből levonták.8. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a törvényileg előírt nemzeti szociális biztonsági rendszereken kívüli, vállalati és vállalatközi kiegészítő ellátórendszerek előírásai szerinti, az öregkori ellátásra vonatkozó, beleértve a túlélő hozzátartozók ellátását is, a már megszerzett vagy jövőbeli jogosultságaik tekintetében megteszik a szükséges intézkedéseket a munkavállalók és az olyan személyek érdekeinek védelmében, akik a munkáltató fizetésképtelenségének kezdetekor már kiléptek a munkáltató vállalkozásából vagy üzeméből.IV. SZAKASZÁltalános és záró rendelkezések9. cikkEz az irányelv nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy a munkavállalókra nézve kedvezőbb törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket alkalmazzanak vagy vezessenek be.10. cikkEz az irányelv nem érinti a tagállamoknak azt a lehetőségét, hogya) megtegyék a visszaélések elkerüléséhez szükséges intézkedéseket;b) a 3. cikkben említett fizetési kötelezettséget vagy a 7. cikkben említett garanciakötelezettséget elutasítsák vagy csökkentsék, ha kitűnik, hogy a kötelezettség teljesítése a munkavállaló és munkáltató közötti különleges kapcsolatok, illetve a munkavállaló és munkáltató közötti összejátszást eredményező közös érdekek miatt nem indokolt.11. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az ezen irányelvről szóló értesítéstől számított harminchat hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.12. cikkA 11. cikk (1) bekezdésében rögzített harminchat hónapos időszak lejártát követő tizennyolc hónapon belül a tagállamok eljuttatnak a Bizottsághoz minden vonatkozó információt, hogy azok alapján a Bizottság ezen irányelv alkalmazásáról jelentést készíthessen a Tanács részére.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1980. október 20-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Santer[1] HL C 135., 1978.6.9., 2. o.[2] HL C 39., 1979.2.12., 26. o.[3] HL C 105., 1979.4.26., 15. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA munkavállalók azon kategóriái, amelyeknek a követeléseit az 1. cikk (2) bekezdése értelmében ki lehet zárniaz irányelv hatályábólI. Sajátos jellegű munkaszerződéssel, illetve munkaviszonnyal rendelkező munkavállalókA. GÖRÖGORSZÁGA halászhajó kapitánya és a legénység tagjai, ha és amennyiben a hajó bruttó bevételéből vagy nyereségéből történő részesedés formájában kapják munkabérüket.B. ÍRORSZÁG1. Bedolgozók (azok a személyek, akik saját otthonukban darabbérben fizetett munkát végeznek), kivéve ha írásos munkaszerződéssel rendelkeznek.2. A munkáltató közeli rokonai, akik nem rendelkeznek írásos munkaszerződéssel, és munkájuk olyan magánlakással vagy mezőgazdasági üzemmel kapcsolatos, ahol a munkáltató és annak közeli rokonai laknak.3. Azok a személyek, akik rendszerint egy vagy több munkáltatónál heti tizennyolc óránál kevesebbet dolgoznak, és akik alapvetően nem e foglalkozásukból származó jövedelmükből tartják fenn magukat.4. Azok a személyek, akiket a halászatban idénymunkában, alkalmi munkában vagy részmunkában alkalmaznak, és a fogás eredményéből részesednek.5. A munkáltató házastársa.C. HOLLANDIAHáztartási alkalmazottak, akiket természetes személy foglalkoztat, és akik ennél a természetes személynél heti három napnál kevesebbet dolgoznak.D. EGYESÜLT KIRÁLYSÁG1. A halászhajó kapitánya és a legénység tagjai, akik a hajó bruttó bevételéből vagy nyereségéből történő részesedés formájában kapják munkabérüket.2. A munkáltató házastársa.II. Más garanciaformákkal rendelkező munkavállalókA. GÖRÖGORSZÁGTengerjáró hajók legénysége.B. ÍRORSZÁG1. Helyi vagy más állami hatóságok, valamint közszolgáltatást nyujtó közlekedési vállalatok állandó és nyugdíjra jogosult munkavállalói.2. A national schools, secondary schools, comprehensive schools, valamint a teachers' training colleges nyugdíjra jogosult tanárai.3. A Pénzügyminisztérium által finanszírozott magánkórházak állandó és nyugdíjra jogosult munkavállalói.C. OLASZORSZÁG1. Azok a munkavállalók, akik olyan jogszabályilag meghatározott ellátásokra jogosultak, amelyek biztosítják, hogy bérüket a vállalat gazdasági nehézsége esetén is megkapják.2. Tengerjáró hajók legénysége.D. EGYESÜLT KIRÁLYSÁG1. Bejegyzett dokkmunkások, kivéve azokat, akik egészen vagy túlnyomórészt olyan munkát végeznek, amely nem a dokkmunkás feladata.2. Tengerjáró hajók legénysége.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament És A Tanács 2002/44/EK irányelve (2002. június 25.) a munkavállalók fizikai tényezők (vibráció) hatásából keletkező kockázatoknak való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről (tizenhatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében)

text:
Avis juridique important

|

32002L0044

Official Journal L 177 , 06/07/2002 P. 0013 - 0020

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/44/EK IRÁNYELVE(2002. június 25.)a munkavállalók fizikai tényezők (vibráció) hatásából keletkező kockázatoknak való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről (tizenhatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 137. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően előterjesztett javaslatára1,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére2,a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében3 megállapított eljárásnak megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2002. április 8-án jóváhagyott közös szövegtervezet értelmében,mivel:(1) A Szerződés értelmében a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket határoz meg, amelyek célja különösen a munkakörnyezet javítása annak érdekében, hogy biztosítsa a munkavállalók egészségének és biztonságának fokozott védelmét. Az ilyen irányelvek azt a célt szolgálják, hogy el lehessen kerülni az olyan hatósági, pénzügyi és jogi korlátok létrejöttét, amelyek hátráltathatják a kis- és középvállalkozások létrehozását és fejlődését.(2) A munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közösségi charta megvalósítására vonatkozó cselekvési programjáról szóló közleményében a Bizottság rendelkezik a munkavállalók fizikai tényezők által kiváltott kockázatoknak való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről. 1990 szeptemberében az Európai Parlament határozatot fogadott el erről a cselekvési programról4, amely különösen arra szólítja fel a Bizottságot, hogy fogadjon el konkrét irányelvet a zaj és a vibráció, valamint más fizikai tényezők által a munkahelyen előidézett kockázatokról.(3) Első lépésként szükség van azoknak az intézkedéseknek a bevezetésére, amelyek megóvják a munkavállalókat a vibrációk okozta veszélyektől, a munkavállalók egészségét és biztonságát, többek között az izomzatot/csontrendszert, az idegrendszert és az érrendszert veszélyeztető kockázatoktól. Ezek az intézkedések nemcsak az egyes munkavállalók egészségének és biztonságának védelmét szolgálják, hanem megteremtik a Közösség területén foglalkoztatott valamennyi munkavállaló védelmének minimális alapjait az esetleges versenytorzító hatások megelőzése érdekében.(4) Ez az irányelv minimumkövetelményeket fogalmaz meg, ily módon lehetővé teszi a tagállamok számára a munkavállalók védelmére vonatkozó kedvezőbb rendelkezések fenntartását vagy bevezetését, különösen a napi beavatkozási határértékre vagy a vibrációknak való expozíció napi határértékeire vonatkozó alacsonyabb értékek elfogadását. Ennek az irányelvnek a végrehajtása nem lehet alapja a tagállamokban már fennálló helyzethez képest történő visszalépésnek.(5) A vibráció elleni védekezés rendszerének a felesleges és szükségtelen részletek mellőzésével a megvalósítandó célkitűzések ismertetésére, az érvényesítendő elvekre és az alapvető értékek felsorolására kell korlátozódnia annak érdekében, hogy a tagállamok egységesen alkalmazhassák a minimumkövetelményeket.(6) A vibrációs expozíció mértéke hatékonyabban csökkenthető, ha már a munkahelyek és a munkaállomások tervezésénél és a munkaeszközök, eljárások és módszerek kiválasztása során figyelembe veszik a megelőző intézkedéseket, és az expozíció keletkezésének forrásánál kiemelt feladatként kezelik a kockázatok mérséklését. A munkaeszközökre és -módszerekre vonatkozó rendelkezések ily módon hozzájárulhatnak az érintett munkavállalók védelméhez.(7) A munkaadóknak a vibrációnak való expozícióval kapcsolatos kockázatokra vonatkozó műszaki fejlesztések és tudományos ismeretek alapján változtatásokat kell eszközölniük annak érdekében, hogy gondoskodjanak a munkavállalók biztonságának és egészségének fokozottabb védelméről.(8) A tengerhajózás és a légi közlekedés esetében a jelenlegi műszaki fejlettség egyelőre nem teszi lehetővé, hogy minden körülmények között érvényesítsék az egésztest-vibráció expozíciós határértékeit; ezért rendelkezni kell az egyes esetekre vonatkozó, indokolt kivételekről.(9) Miután ez az irányelv a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv5 16. cikkének (1) bekezdése értelmében egyedi irányelvnek minősül, utóbbi irányelv a munkavállalók vibrációs terhelésnek való expozíciójára vonatkozik, az ebben az irányelvben megfogalmazott szigorúbb és/vagy konkrét rendelkezések sérelme nélkül.(10) Ez az irányelv gyakorlati lépés a belső piac szociális dimenziójának megteremtése felé.(11) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal6 összhangban kell elfogadni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. SZAKASZÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkCél és hatály(1) Ez az irányelv, amely a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése szerinti a 16. egyedi irányelv, meghatározza a tényleges vibrációs expozícióból vagy a lehetséges vibrációs expozícióból keletkező, a munkavállalók egészségét és biztonságát veszélyeztető kockázatokkal szembeni védelemre vonatkozó minimumkövetelményeket.(2) Ennek az irányelvnek a rendelkezései olyan tevékenységekre vonatkoznak, ahol a munkavállalók munkavégzés közben ténylegesen ki vannak téve, vagy vélhetően ki vannak téve a vibrációból eredő kockázatoknak.(3) A 89/391/EGK irányelv teljes mértékben vonatkozik az (1) bekezdésben említett egész területre, az ebben az irányelvben megfogalmazott szigorúbb és/vagy konkrétabb rendelkezések sérelme nélkül.2. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:a) kéz-kar vibráció: olyan mechanikus vibráció, amely az emberi kéz-kar rendszerre áttevődve veszélyezteti a munkavállalók egészségét és biztonságát, és érrendszeri, csontrendszeri és ízületi, idegrendszerei vagy izomzati rendellenességeket okozhat;b) egésztest-vibráció: olyan mechanikus vibráció, amely az egész testre áttevődve veszélyezteti a munkavállalók egészségét és biztonságát, különösen hát-, derék- és gerincbántalmakat okozhat.3. cikkExpozíciós határérték és beavatkozási határértékek(1) A kéz-kar vibráció esetében:a) a napi szabványosított expozíciós határérték nyolcórás bázisidőszakban 5 m/s2;b) a napi szabványosított beavatkozási határérték nyolcórás bázisidőszakban 2,5 m/s2.A kéz-kar vibrációnak való expozíciót a melléklet A. részének 1. pontjában felsorolt rendelkezések alapján értékelik vagy mérik.(2) Az egész testet érintő vibráció esetében:a) a napi szabványosított expozíciós határérték nyolcórás bázisidőszakban 1,15 m/s2, vagy az érintett tagállam választása szerint egy 21 m/s1,75 vibrációs dózisérték;b) a napi szabványosított beavatkozási határérték nyolcórás bázisidőszakban 0,5 m/s2, vagy az érintett tagállam választása szerint egy 9,1 m/s1,75 vibrációs dózisérték.Az egésztest-vibrációs expozíciót a melléklet B. részének 1. pontjában felsorolt rendelkezések alapján értékelik vagy mérik.II. SZAKASZA MUNKAADÓK KÖTELEZETTSÉGE4. cikkA kockázatok meghatározása és értékelése1) A 89/391/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében és 9. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek ellátása során a munkaadónak értékelnie és szükség esetén mérnie kell azt a mechanikus vibrációt, amelynek munkavállalói ki vannak téve. A mérést ezen irányelv melléklete A. részének 2. pontjával vagy B. részének 2. pontjával összhangban kell elvégezni.(2) A mechanikus vibrációs expozíció mértékét a munkavégzés egyes módozatának megfigyelésével vagy a berendezésnek a vibráció valószínűsíthető nagyságára vonatkozó információi, illetve az eszközök jellegére vagy a használat körülményeire vonatkozó információi alapján lehet értékelni, beleértve a berendezés gyártója által rendelkezésre bocsátott információkat is. Ez az értékelés nem azonos azzal a méréssel, amely különleges műszerek és megfelelő mérési módszerek alkalmazását kívánja meg.(3) Az (1) bekezdésben említett értékelést és mérést meghatározott időközönként az illetékes szolgálatok tervezik és végzik, különösen a 89/391/EGK irányelv megfelelő szakértelemmel rendelkező szolgálatokról vagy személyekről szóló 7. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével. A mechanikus vibrációnak való expozíció mértékének értékelése és/vagy mérése során összegyűjtött adatokat megfelelő formában megőrzik, hogy későbbi időpontban lehetőség legyen azok megtekintésére.(4) A 89/391/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében a munkaadó a kockázatértékelés során kiemelt figyelmet fordít a következőkre:a) az expozíció mértékére, jellegére és időtartamára, beleértve az időszakos vagy az ismétlődő vibrációs expozíciót;b) az expozíció ezen irányelv 3. cikkében megállapított határértékei és beavatkozási határértékeire;c) a munkavállalók egészségét és biztonságát különösen érzékenyen érintő kockázati tényezők hatására;d) a mechanikus vibráció és a munkahely, vagy más munkaeszközök közötti kölcsönhatások következményeként jelentkező, a munkavállalók biztonságát veszélyeztető közvetett hatásokra;e) a vonatkozó közösségi irányelvekkel összhangban a munkaeszközök gyártói által biztosított információkra;f) a mechanikus vibrációs expozíció mértékének csökkentésére kifejlesztett helyettesítő eszközök hozzáférhetőségére;g) a munkaadó felelősségére, az egésztest-vibrációs expozíciónak a napi munkaidőn túlra való kiterjesztése során;h) sajátos munkakörülményekre, mint például alacsony hőmérséklet;i) az egészségügyi állapot folyamatos ellenőrzése során kapott megfelelő információkra, beleértve a lehetséges mértékben nyilvánosságra hozott információkat is.(5) A munkaadónak rendelkeznie kell a 89/391/EGK irányelv 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban végzett kockázatértékeléssel, és meg kell határoznia, hogy mely intézkedéseket kell meghozni összhangban ezen irányelv 5. és 6. cikkével. A kockázatértékelést a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelő adathordozón kell rögzíteni; a kockázatértékelés magában foglalhatja a munkaadó igazolását arra vonatkozóan, hogy a mechanikus vibrációval kapcsolatos kockázat jellege és mértéke szükségtelenné teszi a további részletes kockázatértékelést. A kockázatértékelést rendszeresen frissítik, különösen abban az esetben, ha olyan jelentős változások történtek, amelyek azt elavulttá tehetik, vagy ha az egészségügyi ellenőrzés eredményei alapján a frissítés szükségesnek látszik.5. cikkAz expozíció megelőzését vagy csökkentését célzó rendelkezések(1) A műszaki fejlődés eredményeinek és a kockázat keletkezésének forrásánál a kockázat mérséklésére rendelkezésre álló intézkedések figyelembevételével a mechanikus vibrációs expozícióból keletkező kockázatokat lehetőség szerint a kockázat forrásánál kell megszüntetni, vagy a minimumra csökkenteni.A kockázatok csökkentése a 89/391/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében megfogalmazott általános megelőzési elveken alapul.(2) A 4. cikkben említett kockázatértékelés alapján a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában vagy (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott értékek túllépése esetén a munkaadó elkészíti és megvalósítja a műszaki és/vagy szervezési intézkedésekből álló programot, amelynek célja a minimumra csökkenteni a mechanikus vibrációt és az ezzel járó kockázatokat, különösen a következők figyelembevételével:a) kisebb mechanikus vibrációs expozícióval járó más munkamódszerek alkalmazása;b) megfelelő ergonómiai tulajdonságokkal rendelkező és az elvégzendő munka figyelembevételével a lehető legkisebb vibrációt előidéző, alkalmas munkaeszközök kiválasztása;c) olyan segédberendezések alkalmazása, amelyek csökkentik a vibráció okozta sérülések kockázatát, például az egésztest-vibrációt csökkentő ülések és a kéz-kar rendszerre ható vibrációt csökkentő fogantyúk használata;d) a munkaeszközökre, a munkahelyre és a munkahelyi rendszerekre vonatkozó megfelelő karbantartási programok;e) munkahelyek és munkaállomások tervezése és kialakítása;f) a munkavállalók megfelelő tájékoztatása és képzése a munkaeszközök szakszerű és biztonságos használatáról, a mechanikus vibrációnak való expozíció mérséklése céljából;g) az expozíció időtartamának és intenzitásának korlátozása;h) megfelelő munkarend a szükséges pihenőidőkkel;i) a hideg és a nedvesség hatásának kitett munkavállalók ellátása megfelelő védőruházattal.(3) A munkavállalók semmilyen körülmények között sem tehetők ki az expozíciós határértéket meghaladó hatásoknak.Amennyiben azon intézkedések ellenére, amelyeket a munkaadó azért hoz, hogy megfeleljen ennek az irányelvnek, az expozíció meghaladja a határértéket, a munkaadó haladéktalanul megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a határérték alá csökkentse az expozíciót. A munkaadó feltárja a határérték túllépésének okait, és ennek megfelelően módosítja a védekezés és megelőzés érdekében tett intézkedéseket, hogy megelőzze a határértékek túllépésének ismételt előfordulását.(4) A 89/391/EGK irányelv 15. cikkének értelmében a munkaadó az adott kockázatnak kitett munkavállalók követelményeihez igazítja az e cikkben említett intézkedéseket.6. cikkA munkavállalók tájékoztatása és képzéseA 89/391/EGK irányelv 10. és 12. cikkének sérelme nélkül a munkaadó gondoskodik arról, hogy a mechanikus vibráció kockázatainak a munkavégzés során kitett munkavállalók és/vagy képviselőik megkapják a 4. cikk (1) bekezdésében említett kockázatértékelés eredményére vonatkozó információkat és a szükséges képzést, különös tekintettel a következőkre:a) az ezen irányelv végrehajtására hozott, a mechanikus vibrációból keletkező kockázatok megszüntetését vagy mérséklését szolgáló intézkedések;b) az expozíciós határértékek és napi beavatkozási határértékek;c) a mechanikus vibráció e határozat 4. cikkével összhangban elvégzett értékelésének és mérésének eredményei, valamint a használatban lévő munkaeszközöktől származó lehetséges sérülések;d) miért és hogyan kell felismerni és jelenteni a sérülésre utaló jeleket;e) milyen körülmények között jogosult a munkavállaló egészségügyi ellenőrzésre;f) a mechanikus vibrációs expozíciót a minimumra csökkentő biztonságos munkamódszerek.7. cikkKonzultáció a munkavállalókkal és a munkavállalók részvételeA konzultáció, valamint a munkavállalók és/vagy képviselőik részvétele az ezen irányelv által szabályozott kérdésekben a 89/391/EGK irányelv 11. cikkével összhangban történik.III. SZAKASZVEGYES RENDELKEZÉSEK8. cikkEgészségügyi felülvizsgálat(1) A 89/391/EGK irányelv 14. cikkének sérelme nélkül a tagállamok elfogadják a szükséges rendelkezéseket az ezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében említett kockázatértékelés eredményére való hivatkozással a munkavállalók megfelelő egészségügyi felülvizsgálatának biztosításához minden olyan esetben, amikor a kockázatértékelés eredménye egészségkárosító hatás kockázatát jelzi. Ezeket a rendelkezéseket, beleértve az egészségügyi dokumentációra és azok hozzáférhetőségére vonatkozó követelményeket, a nemzeti joggal és/vagy gyakorlattal összhangban vezetik be.Az egészségügyi felülvizsgálat, amelynek eredményeit a megelőző intézkedések alkalmazásánál minden egyes munkahelyen figyelembe kell venni, azt a célt szolgálja, hogy megelőzzék és a lehető legkorábban diagnosztizálják a mechanikus vibrációs expozíció következményeként jelentkező rendellenességeket. Az ilyen vizsgálat szükséges minden olyan esetben, ahol:- a munkavállalók vibrációs expozíciója olyan természetű, hogy ok-okozati összefüggés állapítható meg az expozíció és egy azonosítható betegség vagy egészségkárosító hatás között,- valószínűsíthető, hogy a betegség vagy a hatás a munkavállaló adott munkavégzési körülményei között keletkezett, valamint- léteznek bevált technikák a betegség vagy az egészségkárosodást okozó hatás azonosítására.A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének b) pontjában említett értékeket meghaladó mechanikus vibrációnak kitett munkavállalók jogosultak az egészségi állapotuknak megfelelő egészségügyi felülvizsgálatra.(2) A tagállamok olyan rendelkezéseket vezetnek be, amelyek értelmében az (1) bekezdéssel összhangban egészségügyi felülvizsgálaton részt vett munkavállalókról egészségügyi dokumentáció készül, és ezt naprakészen vezetik. Az egészségügyi dokumentáció az elvégzett egészségügyi felülvizsgálat összefoglaló adatait tartalmazza. Az egészségügyi dokumentációt olyan formában vezetik, amely - az orvosi titoktartás tiszteletben tartása mellett - megteremti a későbbi hozzáférés lehetőségét.A dokumentáció másolati példányait kérelemre megküldik az illetékes hatóságnak. A munkavállaló - kérelmére - hozzáférhet a rá vonatkozó egészségügyi dokumentációhoz.(3) Amennyiben az egészségügyi felülvizsgálat eredményeként kiderül, hogy a munkavállaló azonosítható betegségben szenved, vagy egészségkárosító hatás érte, és az orvos vagy a foglalkozás-egészségügyi szakember megállapítása szerint ez a munkavállalót munkavégzés közben ért mechanikus vibráció hatására vezethető vissza:a) az orvos vagy más megfelelően képzett szakember tájékoztatja a munkavállalót a személyére vonatkozó eredményről. A munkavállaló információt és tanácsot kap különösen arra vonatkozóan, hogy milyen egészségügyi vizsgálaton kell részt vennie az expozíció megszűnését követően;b) a munkaadót az orvosi titoktartás követelményeinek érvényesítése mellett tájékoztatják az egészségügyi felülvizsgálat valamennyi jelentős megállapításáról;c) a munkaadó:- felülvizsgálja a 4. cikk alapján elkészített kockázatértékelést,- felülvizsgálja a kockázat megszüntetésére vagy csökkentésére az 5. cikk alapján hozott intézkedéseket,- az 5. cikkel összhangban figyelembe veszi a foglalkozás-egészségügyi szakember vagy más megfelelően képzett személy, vagy az illetékes hatóság tanácsát a kockázat megszüntetésére, vagy csökkentésére vonatkozó szükséges intézkedésekről, beleértve a munkavállaló olyan más munkahelyre történő áthelyezését, ahol nem áll fenn a további expozíció kockázata, valamint- rendelkezik a folyamatos egészségügyi felülvizsgálatról és a hasonló hatásoknak kitett munkavállalók egészségi állapotának vizsgálatáról. Az ilyen esetekben az illetékes orvos vagy a foglalkozás-egészségügyi szakember vagy az illetékes hatóság javaslatot tehet a kockázatnak kitett személyek orvosi vizsgálatára.9. cikkÁtmeneti időszakAz 5. cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettségek teljesítése tekintetében a tagállamok, a szociális partnerek képviselőivel a nemzeti jogszabályokkal és a kialakult gyakorlattal összhangban folytatott konzultációt követően jogosultak arra, hogy legfeljebb ötéves, 2005. július 6-án kezdődő átmeneti időszakot vegyenek igénybe, ha olyan munkaeszközöket használnak, amelyeket 2007. július 6-át megelőzően bocsátottak a munkavállalók rendelkezésére, és amelyek, figyelembe véve a legújabb műszaki fejlesztéseket és/vagy a megtett szervezési intézkedéseket, az expozíciós határértékek betartását nem teszik lehetővé. A mezőgazdaságban és az erdőgazdaságban használt munkaeszközök tekintetében a tagállamok az átmeneti időszakot legfeljebb további négy évvel meghosszabbíthatják.10. cikkEltérések(1) A munkavállalókra vonatkozó általános egészségvédelmi és biztonsági elvek betartásával, a tengerhajózásban és a légi közlekedésben kellően indokolt körülmények esetén az egésztest-vibráció vonatkozásában a tagállamok eltérhetnek az 5. cikk (3) bekezdésének rendelkezéseitől, ha a munkahelyek műszaki állapota és konkrét jellemzői miatt az expozíciós határértékeket a megtett műszaki és/vagy szervezési intézkedések ellenére sem lehet betartani.1) Abban az esetben, ha a munkavállaló mechanikus vibrációnak való expozíciója általában nem éri el a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott expozíciós határértékeket, azonban időről időre számottevő ingadozásokat mutat és esetenként meghaladja az expozíciós határértéket, a tagállamok engedélyezhetik az 5. cikk (3) bekezdésétől való eltérést. 40 óra átlagában az expozíciós érték nem érheti el az expozíciós határértéket, ezenkívül bizonyítani kell, hogy a munkából adódó kockázatok, amelynek a munkavállaló ki van téve, alacsonyabbak az expozíciós határértéknél jelentkező expozícióból keletkező kockázatoknál.2) Az (1) és (2) bekezdésben említett eltéréseket a tagállamok a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban a szociális partnerekkel folytatott előzetes konzultációkat követően engedélyezhetik. Az ilyen eltéréseknek olyan feltételekkel kell párosulniuk, amelyek a különleges körülmények figyelembevételével is garantálják, hogy a jelentkező kockázatok a minimumra csökkenjenek, és hogy az érintett munkavállalók fokozott egészségügyi felülvizsgálatban vesznek részt. Az ilyen eltéréseket négyévenként felülvizsgálják, és az eltérést az engedélyezésének indoklásaként feltüntetett körülmények megszűnését követően haladéktalanul visszavonják.(4) A tagállamok négyévenként megküldik a Bizottságnak az (1) és a (2) bekezdésben említett eltérések jegyzékét, jelezve az eltérések engedélyezésének okait és körülményeit.11. cikkMűszaki módosításokA melléklet szigorúan műszaki jellegű és a következőkkel összhangban lévő módosításait:a) irányelvek elfogadása a munkaeszközök és/vagy munkahelyek tervezésére, építésére, gyártására vagy szerelésére vonatkozó műszaki harmonizáció és szabványosítás terén;b) a műszaki fejlődés, a legmegfelelőbb harmonizált európai szabványok vagy specifikációk változtatásai és a mechanikus vibrációra vonatkozó új tudományos megállapítások,a 12. cikk (2) bekezdésében megállapított szabályozási bizottsági eljárással összhangban fogadják el.12. cikkA bizottság(1) A Bizottság munkáját a 89/391/EGK irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében említett bizottság segíti.(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett időszak három hónap.(3) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.IV. SZAKASZZÁRÓ RENDELKEZÉSEK13. cikkJelentésekA tagállamok ötévenként jelentést készítenek a Bizottságnak ezen irányelv gyakorlati megvalósításáról, amelyben megadják a szociális partnerek álláspontját. A jelentés tartalmazza az egészségkárosító hatással járó vibráció megelőzésének legjobb módszereire és a munkaszervezés más formáira vonatkozó ismertetést, valamint az ilyen legjobb gyakorlat terjesztésének érdekében, a tagállamok által hozott intézkedéseket.A jelentések alapján a Bizottság átfogó értékelést készít az irányelv végrehajtásáról, a legújabb kutatási eredmények és tudományos információk felhasználásának fényében, és tájékoztatja erről az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot, valamint a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot, és szükség esetén javaslatot tesz a módosításokra.14. cikkÁtültetés(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. július 6-a előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. A tagállamok megküldik a Bizottság részére a 9. cikkel összhangban általuk elfogadott átmeneti intézkedések jegyzékét, ezek részletes indoklásával.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el vagy már elfogadtak.15. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.16. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2002. június 25-én.az Európai Parlament részéről az elnök P. COX a Tanács részéről az elnök J. MATAS I PALOUMELLÉKLETA. KÉZ-KAR VIBRÁCIÓ1. Az expozíció értékeléseA kéz-kar vibrációs expozíció értékelésének alapja az A(8) nyolcórás referencia-időszakra szabványosított napi expozíciós határérték kiszámítása, amelyet az ahwx, ahwy, ahwz ortogonális tengely mentén meghatározott, frekvenciával súlyozott gyorsulási értékek négyzeteinek (rms) összegéből vont négyzetgyökként az ISO 5349-1(2001) szabvány 4. és 5. fejezetében, valamint A. mellékletében meghatározott módon fejeznek ki.Az expozíció mértékének értékelése becslés alapján is elvégezhető, amelynek alapja a munkavégzéshez használt munkaeszközök által okozott vibráció mértékére vonatkozó, a gyártók által biztosított információ, valamint az adott munkamódszer megfigyelése vagy mérés.2. MérésAmennyiben a 4. cikk (1) bekezdésével összhangban mérést végeznek:a) az alkalmazott módszerek között szerepelhet a mintavétel, amennyiben az a szóban forgó, a munkavállalóra ható mechanikus vibráció vonatkozásában reprezentatív; az alkalmazott módszereket és készülékeket a mért mechanikus vibráció konkrét jellemzőihez, a környezeti tényezőkhöz és a mérőkészülék jellemzőihez kell igazítani az ISO 5349-2 (2001) szabvánnyal összhangban;b) olyan eszközök esetében, amelyeket két kézzel kell fogni, a méréseket mindkét kézen el kell végezni. Az expozíciót a két mért érték közül a magasabb érték alapján határozzák meg; a másik kézre vonatkozó értéket is közölni kell.3. InterferenciaA 4. cikk (4) bekezdésének d) pontját kell alkalmazni, különösen, ha a mechanikus vibráció befolyásolja a vezérlőeszközök megfelelő kezelését vagy a kijelzők leolvasását.4. Közvetett kockázatokA 4. cikk (4) bekezdésének d) pontját kell alkalmazni, különösen ha a mechanikus vibráció befolyásolja a szerkezetek stabilitását vagy a kötések biztonságát.5. Egyéni védőeszközökA kéz-kar vibráció ellen védelmet nyújtó egyéni védőeszközök alkalmazása hozzájárulhat az 5. cikk (2) bekezdésében említett intézkedési program megvalósításához.B. EGÉSZTEST-VIBRÁCIÓ1. Az expozíció értékeléseAz egésztest-vibrációs expozíció értékelésének alapja az A(8) napi expozíció kiszámítása, amelyet nyolcórás időszakon keresztül mért egyenértékű folyamatos gyorsulásként fejeznek ki. A gyorsulást három ortogonális tengelyen (1,4 awx, 1,4 awy, awz egy ülve vagy állva dolgozó munkavállaló esetében) mért, frekvenciával súlyozott legmagasabb (rms) értékként vagy legnagyobb vibrációs dózisértékként (VDV) az ISO 2631-1(1997) szabvány 5., 6. és 7. fejezetével, valamint az A. és B. melléklettel összhangban határozzák meg.Az expozíció mértékének értékelése becslés alapján is elvégezhető, amelynek alapja a munkavégzéshez használt munkaeszközök által okozott vibráció mértékére vonatkozó, a gyártók által biztosított információ, valamint az adott munkamódszer megfigyelése vagy mérés.Tengerhajózás esetében a tagállamok csak az 1 Hz-nél nagyobb vibrációt veszik figyelembe.2. MérésAmennyiben a 4. cikk (1) bekezdésével összhangban mérést végeznek, az alkalmazott módszerek között szerepelhet a mintavétel, amennyiben az a szóban forgó, a munkavállalóra ható mechanikus vibráció vonatkozásában reprezentatív. Az alkalmazott módszereket a mért mechanikus vibráció konkrét jellemzőihez, a környezeti tényezőkhöz és a mérőkészülék jellemzőihez kell igazítani.3. InterferenciaA 4. cikk (4) bekezdésének d) pontját kell alkalmazni, különösen ha a mechanikus vibráció befolyásolja a vezérlőeszközök megfelelő kezelését vagy a kijelzők leolvasását.4. Közvetett kockázatokA 4. cikk (4) bekezdésének d) pontját kell alkalmazni, különösen ha a mechanikus vibráció befolyásolja a szerkezetek stabilitását vagy a kötések biztonságát.5. Az expozíció kiterjesztéseA 4. cikk (4) bekezdésének g) pontját kell alkalmazni, különösen ha a tevékenység jellegénél fogva a munkavállaló használhatja a munkaadó által felügyelt, a pihenés célját szolgáló létesítményeket; ezekben a létesítményekben az egésztest-vibrációnak való expozíciót olyan szintre kell mérsékelni, amely összhangban van a létesítmények rendeltetésével és a használat feltételeivel, kivéve a vis maior esetét.1 HL C 77., 1993.3.18., 12. o., HL C 230., 1994.8.19., 3. o.2 HL C 249., 1993.9.13., 28. o.3 Az Európai Parlament 1994. április 20-i (HL C 128., 1994.5.9., 146. o.), 1999. szeptember 16-án megerősített véleménye (HL C 54., 2000.2.25., 75. o.), a Tanács 2001. június 25-i közös álláspontja (HL C 301., 2001.10.26., 1. o.) és az Európai Parlament 2001. október 23-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2002. április 25-i határozata és a Tanács 2002. május 21-i határozata.4 HL C 260., 1990.10.15., 167. o.5 HL L 183., 1989.6.29., 1. o.6 HL L 184., 1999.7.17., 23. o.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2003/58/EK irányelve (2003. július 15.) a meghatározott jogi formájú társaságokra vonatkozó nyilvánossági követelmények tekintetében a 68/151/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003L0058

Hivatalos Lap L 221 , 04/09/2003 o. 0013 - 0016

		Az Európai Parlament és a Tanács 2003/58/EK irányelve(2003. július 15.)a meghatározott jogi formájú társaságokra vonatkozó nyilvánossági követelmények tekintetében a 68/151/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 44. cikke (2) bekezdésének g) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) Az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1968. március 9-i 68/151/EGK első tanácsi irányelv [4] e biztosítékok egységessé tétele érdekében az egész Közösségre kiterjedően szabályozza a korlátolt felelősséggel rendelkező társaságok bizonyos okiratainak és adatainak kötelező közzétételét.(2) A belső piac jogszabályainak egyszerűsítésére vonatkozó, a Bizottság által 1998 októberében kezdeményezett folyamat (SLIM) negyedik szakaszának összefüggésében egy társasági joggal foglalkozó munkacsoport 1999 szeptemberében a társasági jogról szóló első és második irányelv egyszerűsítéséről jelentést tett közzé, amely különféle ajánlásokat tartalmazott.(3) A 68/151/EGK irányelvnek az említett ajánlások szerinti korszerűsítése nemcsak azt a fontos célkitűzést hivatott segíteni, hogy az érdekelt felek könnyebben és gyorsabban férhessenek hozzá a társaság információihoz, hanem jelentősen egyszerűsítene kell a társaságokra rótt adatszolgáltatási és közzétételi kötelezettségeket is.(4) A 68/151/EGK irányelvben foglalt jegyzéket a társaságokról naprakésszé kell tenni annak érdekében, hogy az figyelembe vegye az újonnan létrejött társasági formákat vagy az irányelv elfogadása óta nemzeti szinten megszüntetett társasági formákat.(5) 1968 óta több irányelvet fogadtak el azzal a céllal, hogy harmonizálják a társaságok által kötelezően elkészítendő pénzügyi beszámolókra vonatkozó követelményeket, nevezetesen: a meghatározott jogi formájú gazdasági társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv [5], az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv [6], a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló, 1986. december 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelv [7] és a biztosítóintézetek éves és összevont (konszolidált) éves beszámolójáról szóló, 1991. december 19-i 91/674/EGK tanácsi irányelv [8]. Ennek megfelelően módosítani kell a 68/151/EGK irányelv által említett pénzügyi beszámolókat, amelyeket az említett irányelvekkel összhangban kötelező nyilvánosságra hozni.(6) A végrehajtani szándékozott korszerűsítéssel összefüggésben és a tagállamok nemzeti jogszabályai által kialakított alapvető követelmények és alaki követelmények sérelme nélkül, a társaságok számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy eldöntsék, papíron vagy elektronikus formában kívánják-e benyújtani a kötelező okirataikat és adataikat.(7) Az érdekelt felek számára lehetővé kell tenni, hogy a nyilvántartásból papíron és elektronikus formában is beszerezhessenek másolatot ezekről az okiratokról és adatokról.(8) A tagállamoknak meg kell engedni, hogy eldöntsék, a kötelező okiratok és adatok közzétételére kijelölt nemzeti hivatalos lapot papíron vagy elektronikus formában megtartják-e, vagy hasonlóan hatékony úton gondoskodnak az adatok közzétételéről.(9) Meg kell könnyíteni a határokon átnyúló hozzáférést a társasági információkhoz úgy, hogy a társaság székhelyéül szolgáló tagállamban engedélyezett nyelvek egyikén való kötelező adatközlés mellett engedélyezik az előírt okiratok és adatok további nyelveken történő önkéntes bejegyzését. A jóhiszeműen eljáró harmadik személyek hivatkozhatnak ezekre a fordításokra.(10) Helyénvaló tisztázni, hogy a 68/151/EGK irányelv 4. cikkében előírt kötelező adatokat tartalmazó nyilatkozatot minden társasági levelezén és megrendelési nyomtatványon fel kell tüntetni, készüljön akár papíron, akár egyéb adathordozó felhasználásával. A műszaki fejlődés figyelembevételével helyénvaló arról is rendelkezni, hogy ezeket a közleményeket a társaságok honlapján is elhelyezzék.(11) A 68/151/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 68/151/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. Az 1. cikk a következőképpen módosul:a) a harmadik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"– Franciaországban:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée;"b) a hatodik francia bekezdés helyébe a következő lép:"– Hollandiában:de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;"c) a kilencedik francia bekezdés helyébe a következő lép:"– Dániában:aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab;"d) a tizennegyedik francia bekezdés helyébe a következő lép:"– Finnországban:yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;"2. 2. cikk:a) A 2. cikk (1) bekezdésének f) pontja helyébe a következő szöveg lép:"f) minden egyes üzleti évekre vonatkozó pénzügyi beszámolók, amelyeket a 78/660/EGK [9], a 83/349/EGK [10], a 86/635/EGK [11] és a 91/674/EGK [12]; tanácsi irányelvekkel összhangban kell közzétenni.";b) a (2) bekezdést el kell hagyni.3. A 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:"3. cikk(1) Minden tagállam központi nyilvántartásában, kereskedelmi nyilvántartásában vagy cégjegyzékében külön aktát kell nyitni valamennyi ott nyilvántartásba vett társaság számára.(2) A 2. cikk szerint szolgáltatott valamennyi okiratot és adatot ebben az aktában kell nyilvántartani, illetve a nyilvántartásba be kell jegyezni; a nyilvántartásban szereplő bejegyzések tárgyának minden esetben meg kell jelennie az aktában.A tagállamok biztosítják, hogy a társaságoknak, valamint minden egyéb olyan személynek vagy intézménynek, amelynek értesítést kell végrehajtania vagy abban segítséget nyújtania, 2007. január 1-jére lehetősége legyen elektronikus úton benyújtani minden olyan okiratot és adatot, amelynek a közzététele a 2. cikk értelmében kötelező.Ezenkívül a tagállamok minden társaságtól vagy meghatározott jogi formájú társaságoktól megkövetelhetik, hogy minden ilyen okiratot és adatot vagy ezek közül bizonyos típusúakat elektronikus úton nyújtsanak be.Minden, a 2. cikkben említett okiratot és adatot, amelyet legkésőbb 2007. január 1-jétől nyújtanak be – akár papíron, akár elektronikus úton –, elektronikus formában kell az aktában tárolni, illetve a nyilvántartásba bevezetni. Ebből a célból a tagállamok biztosítják, hogy mindazokat az okiratokat és adatokat, amelyeket legkésőbb 2007. január 1-jétől papíron nyújtanak be, a nyilvántartás elektronikus formában rögzítse.Azokat a 2. cikkben említett okiratokat és adatokat, amelyeket 2006. december 31-ig papíron nyújtottak be, nem kötelező a nyilvántartásnak automatikusan elektronikus formában rögzítenie. A tagállamoknak azonban biztosítaniuk kell, hogy amint az elektronikus úton történő közzétételre – a (3) bekezdés hatályba léptetése érdekében elfogadott szabályokkal összhangban – kérelmet nyújtanak be, ezeket a nyilvántartás elektronikus formában alakítsa át.(3) A 2. cikkben említett okiratok vagy adatok egészének, vagy azok kivonatának másolatát kérelemre hozzáférhetővé kell tenni. Legkésőbb 2007. január 1-jétől a kérelmeket a kérelmező választásától függően papíron vagy elektronikus formában lehet benyújtani a nyilvántartáshoz.A tagállamok által rögzített, 2007. január 1-jénél nem későbbi időponttól kezdődően az első albekezdésben említett másolatokat a kérelmező választásától függően papíron és elektronikus formában is beszerezhetővé kell tenni a nyilvántartásból. Ez minden okiratra és adatra vonatkozik, tekintet nélkül arra, hogy azokat a megjelölt időpont előtt vagy azt követően nyújtották-e be. A tagállamok azonban határozhatnak úgy, hogy egy meghatározott időpontban vagy az előtt – amely nem lehet későbbi, mint 2006. december 31. – a papíron benyújtott okiratokat és adatokat, vagy csak bizonyos típusú okiratokat és adatokat nem lehet elektronikus formában beszerezni a nyilvántartásból, amennyiben egy meghatározott idő már eltelt az okiratok és adatok benyújtása és a nyilvántartáshoz benyújtott kérelem időpontja között. Ez a meghatározott időtartam nem lehet kevesebb, mint 10 év.A 2. cikkben említett okiratok vagy adatok egészének vagy azok kivonatának papíron vagy elektronikus formában készült másolatáért fizetendő díj nem haladhatja meg annak eljárási költségét.A papíron kiadott másolatokat "hiteles másolat"-ként hitelesíteni kell, kivéve, ha a kérelmező ettől a hitelesítéstől eltekint. Az elektronikus formában kiadott másolatokat nem kell "hiteles másolat"-ként hitelesíteni, kivéve, ha a kérelmező kifejezetten kéri a hitelesítést.A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az elektronikus másolatok hitelesítése garantálja mind azok eredetének hitelességét, mind tartalmuk sértetlenségét az elektronikus aláírásra vonatkozó közösségi keretfeltételekről szóló, 1999. december 13-i 1999/93/EK európai parlamenti [*] HL L 13., 2000.1.19., 12. o. 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott és tanácsi irányelvlegalább egy fokozott biztonságú elektronikus aláírás segítségével.(4) A (2) bekezdésben említett okiratokkal és adatokkal kapcsolatos adatszolgáltatást a teljes szövegnek vagy egy részének a tagállamban erre a célra kijelölt nemzeti hivatalos lapban kell közzétenni, illetve az aktában elhelyezett vagy a nyilvántartásba bevezetett okirattal történő utalással kell teljesítenie. Az erre a célra kijelölt nemzeti hivatalos lap elektronikus formában is vezethető.A tagállamok határozhatnak úgy, hogy a nemzeti hivatalos lapban való közzétételt ugyanolyan hatékony eszközzel helyettesítik, amely lehetővé teszi legalább egy olyan rendszer használatát, amelyben a közzétett információ egy központi elektronikus platform segítéségével időrendi sorrendben hozzáférhető.(5) A társaság az okiratokra és adatokra harmadik személyekkel szemben kizárólag azt követően hivatkozhat, hogy azokat a (4) bekezdésnek megfelelően közzétették, kivéve azt az esetet, ha a társaság bizonyítani tudja, hogy a harmadik személyeknek azokról tudomásuk volt.A közzétételt követő 16. napot megelőző ügyletekkel kapcsolatban azonban okiratokra és az adatokra nem hivatkozhatnak harmadik személyekkel szemben akkor, ha az bizonyítani tudja, hogy azokról nem szerezhetett tudomást.(6) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a (4) bekezdéssel összhangban megjelentetett, illetve a nyilvántartásban vagy aktában megjelenő adatok közötti eltérések elkerülésére.Eltérés esetében azonban a (4) bekezdéssel összhangban megjelent szövegre harmadik személyekkel szemben nem lehet hivatkozni; harmadik személyek ugyanakkor hivatkozhatnak erre, kivéve, ha a társaság bizonyítani tudja, hogy a harmadik személyeknek tudomásuk volt az aktában elhelyezett vagy nyilvántartásba bejegyzett szövegről.(7) Harmadik személyek továbbá mindig hivatkozhatnak bármely olyan okiratra és adatra, amelyek tekintetében az adatközlést és a közzétételt elmulasztották, kivéve azokat az eseteket, amikor az adatközlés és a közzététel elmulasztása következtében ezek érvénytelenek.(8) E cikk alkalmazásában az "elektronikus eszközzel" kifejezés azt jelenti, hogy az információt elektronikus eszközzel küldik rendeltetési helyére, és azt a feldolgozás és tárolás céljából elektronikus eszközzel fogadják (beleértve a digitális tömörítést), és az információt teljes mértékben a tagállamok által meghatározott módon, kábelen, rádión, optikai vagy egyéb elektromágneses eszközökkel adják át, továbbítják és fogadják."4. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"3a. cikk(1) Azokat az okiratokat és adatokat, amelyeket a 2. cikk értelmében közzé kell tenni, az abban a tagállamban alkalmazandó nyelvhasználati szabályok által engedélyezett nyelvek egyikén kell kiállítani és benyújtani, amelyben a 3. cikk (1) bekezdésében említett aktát megnyitották.(2) A 3. cikkben említett kötelező közzététel mellett a tagállamok lehetővé teszik, hogy a 2. cikkben említett okiratokat és adatokat önkéntesen, a 3. cikkel összhangban a Közösség bármelyik hivatalos nyelvén vagy nyelvein benyújthassák és közzétehessék.A tagállamok előírhatják, hogy az okiratok és adatok fordítását hitelesíteni kell.A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket harmadik személyeknek az önkéntesen közzétett fordításokhoz való hozzáférése megkönnyítésére.(3) A 3. cikkben említett kötelező és az e cikk (2) bekezdésében meghatározott önkéntes adatközlés mellett a tagállamok megengedhetik, hogy az érintett okiratokat és adatokat a 3. cikkel összhangban bármely más nyelve(ke)n is közzétegyék.A tagállamok kiköthetik, hogy az okiratok és adatok fordítását hitelesíteni kell.(4) Amennyiben a nyilvántartás hivatalos nyelvén közzétett okiratok és adatok, valamint az önkéntesen közzétett fordítás között eltérés mutatkozik, ez utóbbira harmadik személyekkel szemben nem lehet hivatkozni. Harmadik személyek ennek ellenére hivatkozhatnak az önkéntesen közzétett fordításra, kivéve, ha a társaság bizonyítani tudja, hogy a harmadik személyeknek tudomása volt a kötelező adatszolgáltatás tárgyát képező változatról."5. A 4. cikk helyébe a következő lép:"4. cikkA tagállamok előírják, hogy a a levelezésnek és megrendeléseknek, akár papír, akár bármely más adathordozó használatával készültek, tartalmazniuk kell a következő adatokat:a) a 3. cikkben említett aktát magában foglaló nyilvántartás azonosításához szükséges adatok, a társaságnak az adott nyilvántartásban szereplő nyilvántartási számával együtt,b) a társaság jogi formája, székhelye, továbbá adott esetben annak említése, hogy a társaság felszámolás alatt áll.Amennyiben ezekben a dokumentumokban említés történik a társaság tőkéjéről, a hivatkozásnak a társaság jegyzett és befizetett tőkéjére kell vonatkoznia.A tagállamok előírják, hogy a társaságok honlapjai legalább az első bekezdésben említett adatokat, és adott esetben a társaság jegyzett és befizetett tőkéjét tartalmazzák."6. A 6. cikk helyébe a következő lép:"6. cikkA tagállamoknak megfelelő büntetéseket kell kiszabniuk legalább a következő esetekben:a) ha a pénzügyi beszámolók 2. cikk (1) bekezdése f) pontjában előírtak szerinti közzétételét elmulasztják;b) ha az üzleti dokumentumokban vagy a társaság honlapján nem tüntetik fel a 4. cikkben előírt kötelező adatokat.2. cikk(1) A tagállamok 2006. december 31. előtt hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(3) A Bizottság 2012. január 1-jéig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyhez adott esetben javaslatot csatol ennek az irányelvnek a módosítása céljából, az irányelv alkalmazása során szerzett tapasztalatok, az irányelv céljainak és az eltelt idő alatt lezajlott technológiai fejlődés figyelembevételével.3. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei."Kelt Brüsszelben, 2003. július 15-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökG. Tremonti[1] HL C 227. E, 2002.9.24., 377. o.[2] HL C 85., 2003.4.8., 13. o.[3] Az Európai Parlament 2003. március 12-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2003. június 11-i határozata.[4] HL L 65., 1968.3.14., 8. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[5] HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb a 2003/38/EK tanácsi irányelvvel (HL L 120., 2003.5.15., 22. o.) módosított irányelv.[6] HL L 193., 1983.7.18., 1. o. A legutóbb a 2003/51/EK irányelvvel (HL L 178., 2003.7.17., 16. o.) módosított irányelv.[7] HL L 372., 1986.12.31., 1. o. A legutóbb a 2003/51/EK irányelvvel módosított irányelv.[8] HL L 374., 1991.12.31., 7. o.[9] HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb a 2003/38/EK tanácsi irányelvvel (HL L 120., 2003.5.15., 22. o.) módosított irányelv.[10] HL L 193., 1983.7.18., 1. o. A legutóbb a 2003/51/EK irányelvvel (HL L 178., 2003.7.17., 16. o.) módosított irányelv.[11] HL L 372., 1986.12.31., 1. o. A legutóbb a 2003/51/EK irányelvvel módosított irányelv.[12] HL L 374., 1991.12.31., 7. o.--------------------------------------------------