title: A Bizottság 2006/119/EK irányelve ( 2006. november 27. ) a gépjárművek és pótkocsijaik fűtéséről szóló 2001/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               28.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 330/12

         A BIZOTTSÁG 2006/119/EK IRÁNYELVE
   (2006. november 27.)
   a gépjárművek és pótkocsijaik fűtéséről szóló 2001/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 13. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2001/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) a 70/156/EGK irányelvben kidolgozott EK-típus-jóváhagyási eljárásra vonatkozó külön irányelvek egyike. A 2001/56/EK irányelv meghatározta az égéshő felhasználásával működő fűtőberendezéssel felszerelt járművek és az égéshő felhasználásával működő fűtőberendezések mint alkatrészek típusjóváhagyásának követelményeit.

               (2)

               Az M, N és O kategóriába tartozó gépjárművek fűtésrendszerének jóváhagyásáról szóló 122. ENSZ–EGB előírás 2006. január 18-án lépett hatályba. Mivel ezt az előírást a Közösségre nézve is alkalmazni kell, egyenértékűséget szükséges biztosítani a 2001/56/EK irányelvben és a 122. ENSZ–EGB előírásban meghatározott követelmények között. Ezért a 122. ENSZ–EGB előírás 9. mellékletében meghatározott, a veszélyes anyagot szállító gépjárművek fűtésrendszerére vonatkozó különleges követelményeket a 2001/56/EK irányelvbe be kell vezetni.

               (3)

               A 2001/56/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (4)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 70/156/EGK irányelv 13. cikke által létrehozott, az irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2001/56/EK irányelv módosítása
   A 2001/56/EK irányelvet az ezen irányelv mellékletében szereplő szöveggel összhangban kell módosítani.
   2. cikk
   Átmeneti rendelkezések
   (1)   2007. október 1-jei hatállyal a 2001/56/EK irányelvnek az ezen irányelvvel módosított változatában meghatározott követelményeknek megfelelő, PB-gáz tüzelőanyagú fűtésrendszerrel felszerelt járműtípusok tekintetében a tagállamok a fűtésrendszerekkel kapcsolatos alapon:

               a)

               nem tagadhatják meg EK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás kiadását;

               b)

               nem tilthatják meg ilyen típusú jármű nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését.

         (2)   2007. október 1-jei hatállyal, a 2001/56/EK irányelvnek az ezen irányelvvel módosított változatában meghatározott követelményeknek megfelelő, PB-gáz tüzelőanyagú, az égéshő felhasználásával működő fűtőberendezés-típusok mint alkatrészek tekintetében a tagállamok az alábbi intézkedések egyikét sem hozhatják meg:

               a)

               az EK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás kiadásának megtagadása;

               b)

               az ilyen típusú alkatrész értékesítésének vagy forgalomba helyezésének megtiltása.

         (3)   2008. április 1-jei hatállyal a 2001/56/EK irányelvnek az ezen irányelvvel módosított változatában meghatározott követelményeknek nem megfelelő, PB-gáz tüzelőanyagú fűtésrendszerrel felszerelt járműtípusok vagy PB-gáz tüzelőanyagú, az égéshő felhasználásával működő fűtőberendezés-típusok mint alkatrészek tekintetében a tagállamoknak meg kell tagadniuk az EK-típusjóváhagyás kiadását és megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás kiadását.
   3. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2007. szeptember 30-ig megfeleljenek. A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal e rendelkezések szövegét és megadják a rendelkezések és az ezen irányelv közötti korrelációs táblázatot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   4. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   5. cikk
   A címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. november 27-én.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            alelnök

      (1)  HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 2006/40/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 161., 2006.6.14., 12. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 292., 2001.11.9., 21. o. A legutóbb a 2004/78/EK bizottsági irányelvvel (HL L 231., 2004.6.30., 69. o.) módosított irányelv.

      MELLÉKLET
      A 2001/56/EK irányelv a következőképpen módosul:

                  1.

                  A „Mellékletek listája” felsorolás az utolsó sorban a következő sorral egészül ki:

                              „IX. melléklet

                           A 94/55/EK irányelvben meghatározott bizonyos járművekre vonatkozó kiegészítő rendelkezések”.

                  2.

                  A VIII. melléklet az alábbiak szerint módosul:

                              a)

                              Az 1. szakasz címének helyébe az alábbi szöveg lép:„1.   PB-GÁZ FŰTÉSRENDSZEREK KÖZÚTI HASZNÁLATRA A GÉPJÁRMŰVEKBEN”.

                              b)

                              Az 1.1.6.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „1.1.6.2.

                                          véletlen szétkapcsolódás következtében ne legyen ellenőrizhetetlen kiáramlás. A PB-gázáramlás lezárására egy készüléket kell felszerelni közvetlenül a tartályba vagy a palackra szerelt nyomásszabályozóba vagy ezek után, illetve amennyiben a nyomásszabályozót a palacktól vagy tartálytól távol szerelték fel, a készüléket közvetlenül a palack vagy tartály tömlője vagy kivezető csöve elé kell felszerelni, és egy segédkészüléket kell felszerelni a nyomásszabályozóba vagy az után.”

                              c)

                              A 2. szakasz címének helyébe az alábbi szöveg lép:„2.   PB-GÁZ FŰTÉSRENDSZEREK KIZÁRÓLAG HELYHEZ KÖTÖTT HASZNÁLATRA, GÉPJÁRMŰVEKBEN ÉS PÓTKOCSIJAIKBAN”.

                  3.

                  A szöveg a következő IX. melléklettel egészül ki:

                     „IX. MELLÉKLET
                     A 94/55/EK IRÁNYELVBEN (1) MEGHATÁROZOTT BIZONYOS JÁRMŰVEKRE VONATKOZÓ KIEGÉSZÍTŐ RENDELKEZÉSEK
                     1.   ALKALMAZÁSI KÖR
                     Ez a melléklet azokra a gépjárművekre vonatkozik, amelyekre a 94/55/EK irányelvben meghatározott, égéshő felhasználásával működő fűtőberendezésekre és azok beszerelésére vonatkozó különleges követelmények érvényesek.
                     2.   MEGHATÁROZÁSOK
                     E melléklet alkalmazásában a 94/55/EK irányelv B. mellékletének 9.1. fejezetében megállapított EX/II, EX/III, AT, FL és OX gépjárműjelölések meghatározásai érvényesek.
                     3.   MŰSZAKI KÖVETELMÉNYEK
                     3.1.   Általános (EX/II, EX/III, AT, FL és OX besorolású gépjárművek)
                     3.1.1.   Az égéshő felhasználásával működő fűtőberendezéseket és azok égéstermék-elvezető csöveit úgy kell megtervezni, elhelyezni és védeni vagy beborítani, hogy elejét lehessen venni a rakomány elfogadhatatlan melegedésének vagy kigyulladásának. Kielégítő megoldásnak minősül, ha a készülék tartálya és égéstermék-elvezető rendszere megfelel a 3.1.1.1. és a 3.1.1.2. pontban előírtaknak. A fenti követelményeknek való megfelelést a befejezett járművön ellenőrizni kell.
                     3.1.1.1.   A tüzelőanyag-ellátásra szolgáló üzemanyagtartályoknak a következő előírásoknak kell megfelelniük:

                                 a)

                                 elfolyás esetén a tüzelőanyagnak a talajra kell elfolynia, anélkül, hogy érintkezésbe kerülne a jármű vagy a rakomány meleg részeivel;

                                 b)

                                 a benzint tartalmazó tartályokat a töltőnyíláshoz illeszkedő hatékony lángzáróval kell felszerelni, vagy egy olyan szerkezettel, amely lehetővé teszi a töltőnyílás hermetikus zárását.

                           3.1.1.2.   A kipufogóberendezést, valamint a kipufogócsöveket úgy kell irányítani vagy védeni, hogy melegedés vagy kigyulladás következtében a rakomány semmilyen veszélynek se legyen kitéve. A kipufogórendszernek azokat az elemeit, amelyek közvetlenül az üzemanyagtartály alatt találhatók (dízelüzemnél) legalább 100 mm-re kell elhelyezni, vagy pedig hőszigetelő lappal kell azokat védeni.
                     3.1.2.   A kiegészítő fűtést manuálisan kell bekapcsolni. Programozott megoldások tilosak.
                     3.2.   EX/II és EX/III besorolású járművek
                     Tilos gáznemű üzemanyaggal üzemelő kiegészítő fűtőberendezéseket alkalmazni.
                     3.3.   FL besorolású járművek
                     3.3.1.   A kiegészítő fűtőkészülékek kikapcsolását legalább az alábbi módszerekkel kell biztosítani:

                                 a)

                                 szándékos manuális kikapcsolással a vezetőfülkéből;

                                 b)

                                 a jármű motorjának leállása; ebben az esetben a fűtőberendezést a járművezető manuálisan újraindíthatja;

                                 c)

                                 a szállított veszélyes anyagok betöltésére használt szivattyú beindítása.

                           3.3.2.   A kiegészítő fűtőeszközök leállása után utóégés engedélyezett. Ami a 3.3.1. pont b) és c) alpontjában meghatározott módszereket illeti, az égéshez szükséges levegőellátást megfelelő eszközökkel meg kell szakítani maximum 40 másodperces utóégési ciklus után. Csak olyan fűtőberendezések használhatók, amelyek esetében bizonyítást nyert, hogy a hőcserélő a normál használati tartam során 40 másodpercig tartó korlátozott utóégési ciklust kibír.

                     (1)  HL L 319., 1994.12.21., 7. o.”"


title: A Tanács 89/459/EGK irányelve (1989. július 18.) a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriái esetében a gumiabroncsok futófelület-mintázatának mélységére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0459

Hivatalos Lap L 226 , 03/08/1989 o. 0004 - 0004 finn különkiadás fejezet 7 kötet 3 o. 0181  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 3 o. 0181

		A Tanács 89/459/EGK irányelve(1989. július 18.)a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriái esetében a gumiabroncsok futófelület-mintázatának mélységére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(89/459/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Tanács és a tagállamok kormányainak képviselői a Tanács 1984. december 19-i ülésén állásfoglalást [4] fogadtak el a közúti biztonságról, és felkérték a Bizottságot, hogy ezzel kapcsolatban terjesszen javaslatokat a Tanács elé;mivel a gumiabroncsok futófelület-mintázatának minimális mélysége – annak ellenére, hogy egyedi és sajátos problémát jelent – szerepel a Közösség által a közúti biztonság évének minősített, 1986. évre beütemezett célok és munkafeladatok között;mivel az Európai Parlament 1986. február 18-án állásfoglalást hagyott jóvá a Bizottságnak a közúti biztonság éve 1986 programjáról [5], amely a gumiabroncsok futófelület-mintázat mélységét a Bizottság által a lehető legkorábban elfogadandó rendelkezések egyikeként foglalta magában;mivel az ilyen rendelkezések által nagyobb fokú biztonságot kell biztosítani;mivel a gumiabroncsok futófelület-mintázatának legkisebb mélységét meghatározó nemzeti követelmények tagállamonként különbözőek, és mivel e különbségek gondot okozhatnak a gépjárműveiket a különböző tagállamok területén használó autósoknak a közúti szabályok betartásában;mivel e követelmények összehangolása elősegíti a járművek szabad mozgását és a tagállamok közötti utazásokat, továbbá segítik a kereskedelmi korlátok lebontását és a szabad verseny torzulásainak megszüntetését,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel [6] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyásáról szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [7] I. mellékletében meghatározott M1, N1, 01 és 02 kategóriájú gépjárművek gumiabroncsainak futófelületén a fő mintázati árkok mélysége a közutakon töltött teljes használati idő során legalább 1,6 mm legyen.A "fő mintázati árkok" kifejezés az abroncs futófelületének középső, a futófelület szélességének körülbelül háromnegyedét elfoglaló széles árkokat jelenti.2. cikkA Bizottsággal folytatott konzultációt követően a tagállamok kizárhatják ezen irányelv hatálya alól azokat a járműveket, illetve különleges rendelkezéseket szabhatnak meg azokra a járművekre, amelyek történelmi értékkel bírnak, és amelyeken az eredeti, tömlővel szerelt vagy tömlő nélküli gumiabroncsok futófelület-mintázatának mélysége új állapotukban 1,6 mm-nél kevesebb volt, feltéve hogy ezekre a járművekre ilyen gumiabroncsokat szereltek, és csak kivételes feltételek mellett használják, továbbá közutakon soha vagy szinte soha nem használják.3. cikkA Bizottsággal folytatott konzultációt követően a tagállamok 1991. június 1. előtt elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. január 1. előtt megfeleljenek. A tagállamok értesítik a Bizottságot az irányelv végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezések szövegéről.4. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. július 18-án.a Tanács részérőlaz elnökR. Dumas[1] HL C 279., 1987.10.17., 5. o.[2] HL C 47., 1989.2.27., 185. o.[3] HL C 80., 1988.3.28., 22. o.[4] HL C 341, 1984.12.21., 1. o.[5] HL C 68., 1986.3.24., 35. o.[6] HL L 220., 1987.8.8., 44. o.[7] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2010/30/EU irányelve ( 2010. május 19. ) az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelöléséről  (EGT-vonatkozású szöveg )

text:
               18.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 153/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2010/30/EU IRÁNYELVE
   (2010. május 19.)
   az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelöléséről
   (átdolgozás)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 194. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   A Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   a rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
   mivel:

               (1)

               A háztartási készülékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő ellátásáról szóló, 1992. szeptember 22-i 92/75/EGK tanácsi irányelvet (3) jelentős mértékben módosították (4). Mivel további módosításokra van szükség, az említett irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

               (2)

               A 92/75/EGK irányelv hatálya a háztartási készülékekre korlátozódik. A „Fenntartható fogyasztás és termelés és a fenntartható iparpolitika” cselekvési tervről szóló, 2008. július 16-i bizottsági közlemény rámutatott arra, hogy a 92/75/EGK irányelv hatályának azon energiával kapcsolatos termékekre történő kiterjesztése, amelyeknek a használata jelentős közvetlen vagy közvetett hatással van az energiafogyasztásra, megerősítheti a meglévő jogszabályi intézkedések közötti – és különösen az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteiről szóló, 2009. október 21-i 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (5) fennálló – potenciális szinergiákat. Ez az irányelv nem érintheti a 2009/125/EK irányelv alkalmazását. Az említett irányelvvel és további uniós jogi eszközökkel együtt ez az irányelv egy szélesebb jogi keretrendszer részét képezi, és – holisztikus megközelítésben – további energiamegtakarítást és környezeti előnyöket eredményezhet.

               (3)

               A 2007. március 8–9-i Európai Tanács elnökségi következtetései hangsúlyozták az energiahatékonyság fokozásának szükségességét az Unióban, az Unió energiafogyasztásának 2020-ig történő, 20 %-os megtakarítására vonatkozó célkitűzés elérése érdekében, célértékeket határoztak meg a megújuló forrásokból származó energia Unió-szerte történő fejlesztéséhez és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez, és felhívtak az „Energiahatékonysági cselekvési terv: A lehetőségek kihasználása” című, 2006. október 19-i bizottsági közleményben meghatározott kulcsfontosságú intézkedések alapos és gyors végrehajtására. A cselekvési terv kiemelte a termékelőállítási ágazatban rejlő hatalmas energiamegtakarítási lehetőségeket.

               (4)

               Az energiával kapcsolatos termékek hatékonyságának javítása – tájékozott vásárlói választások révén – általában is hasznára válik az Európai Unió gazdaságának.

               (5)

               Az egyes, energiával kapcsolatos termékek energiafogyasztására vonatkozó pontos, megfelelő és összehasonlítható információnak az olyan termékek javára kell befolyásolnia a végfelhasználók választását, amelyek kevesebb energiát és egyéb alapvető erőforrást fogyasztanak, vagy közvetetten kevesebb fogyasztást eredményeznek használat során, ily módon ösztönözve a gyártókat arra, hogy lépéseket tegyenek az általuk gyártott termékek által fogyasztott energia és egyéb alapvető erőforrás mennyiségének csökkentésére. Közvetetten ösztönöznie kell a termékeknek az EU 20 %-os energiahatékonysági céljának eléréséhez való hozzájárulás érdekében történő hatékony használatára is. E tájékoztatás hiányában, a piaci erők működése önmagában nem fogja tudni előmozdítani az energia és egyéb alapvető erőforrások ésszerű felhasználását e termékek tekintetében.

               (6)

               Érdemes felidézni, hogy: léteznek uniós és nemzeti jogszabályok, amelyek bizonyos jogokat biztosítanak a fogyasztóknak a vásárolt termékek tekintetében, beleértve a visszatérítést vagy a termék cseréjét is.

               (7)

               A Bizottságnak össze kell állítania az energiával kapcsolatos termékek elsőbbségi jegyzékét, amelyeket egy, ezen irányelv alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus szabályozhatna. Ezt a jegyzéket fel lehetne venni a 2009/125/EK irányelvben említett munkatervbe is.

               (8)

               Az információ kulcsfontosságú szerepet tölt be a piaci erők működésében, ezért minden azonos típusú termékre egységes címkét szükséges bevezetni, hogy a potenciális vásárlók szabványos kiegészítő információt kapjanak az adott termékek költségeiről energia- és egyéb alapvető erőforrás-fogyasztásuk tekintetében, továbbá intézkedéseket kell tenni, hogy azon potenciális végfelhasználók is, akik nem látják a bemutatott terméket, és így nincs lehetőségük megtekinteni a címkét, szintén hozzájussanak ehhez az információhoz. A hatékonyság és a siker érdekében indokolt, hogy a címke a végfelhasználó számára könnyen felismerhető, egyszerű és lényegre törő legyen. E célból meg kell tartani a címke meglévő formátumát, hogy alapul szolgáljon a végfelhasználók tájékoztatásához a termékek energiahatékonyságáról. A termékek energiafogyasztását és az egyéb rájuk vonatkozó információt harmonizált szabványoknak és módszereknek megfelelően kell mérni.

               (9)

               Amint arra a Bizottságnak az ezen irányelvre irányuló javaslatát kísérő hatástanulmánya is rámutat, az energiacímkézési rendszert mintaként követték a világ különböző országaiban.

               (10)

               A tagállamoknak rendszeresen nyomon kell követniük az ezen irányelvben foglaltak teljesítését, és a releváns információt azon jelentésbe kell foglalniuk, amelyet ezen irányelv értelmében négyévente kötelesek benyújtani a Bizottságnak, különös tekintettel a szállítók és a kereskedők felelősségi körére.

               (11)

               A termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) általános rendelkezéseket határoz meg a termékek forgalmazásának piaci felügyeletére vonatkozóan. Céljainak elérése érdekében ez az irányelv részletesebb rendelkezéseket határoz meg e tekintetben. Az említett rendelkezések összhangban vannak a 765/2008/EK rendelettel.

               (12)

               Egy teljesen önkéntes rendszer ahhoz vezetne, hogy kizárólag néhány terméket jelölnének meg címkével, vagy látnának el szabványos termékismertetővel, ami a végfelhasználók megtévesztésének vagy akár félretájékoztatásának kockázatát hordozná. A jelenlegi rendszernek ezért biztosítania kell minden érintett termék tekintetében, hogy az energia- és egyéb alapvető erőforrás-fogyasztást címkével és szabványos termékismertetővel jelezzék.

               (13)

               Az energiával kapcsolatos termékek használatuk során közvetlen vagy közvetett hatással vannak az energiaforrások széles körének fogyasztására, amelyek közül a villamos energia és a földgáz a legfontosabbak. Indokolt tehát, hogy ezen irányelv hatálya kiterjedjen az olyan energiával kapcsolatos termékekre, amelyek használat során közvetlen vagy közvetett hatással vannak bármely fajta energiaforrás fogyasztására.

               (14)

               Azon energiával kapcsolatos termékeket, amelyek használat során jelentős közvetlen vagy közvetett hatást gyakorolnak az energia- vagy – adott esetben – egyéb alapvető erőforrás-fogyasztásra, és amelyek esetében kellő mozgástér van a hatékonyság növelésére, indokolt valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá vonni, ha a címkézés útján történő tájékoztatásnyújtás a végfelhasználókat hatékonyabb termékek vásárlására ösztönözheti.

               (15)

               Az uniós éghajlatváltozási és energiabiztonsági célkitűzések teljesítése érdekében, és tekintettel arra, hogy a termékek összenergia-fogyasztása hosszú távon várhatóan növekedni fog, az ezen irányelv szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok – adott esetben – a címkén kiemelhetik a termék magas összenergia-fogyasztását.

               (16)

               Több tagállam olyan közbeszerzési politikát vezetett be, amely az ajánlatkérő hatóságoktól megköveteli, hogy energiahatékony termékeket szerezzenek be. Több tagállam ösztönzőket is bevezetett az energiahatékony termékek érdekében. A termékek közbeszerzésre vagy ösztönzőkre való jogosultságának kritériumai tagállamról tagállamra jelentősen eltérhetnek. Ha az irányelv szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egyes termékeket teljesítményosztályokba sorolnak, ez utóbbiakból kiindulva csökkenthető a közbeszerzések és az ösztönzések széttagoltsága, és megkönnyíthető a hatékony termékek piaci behatolása.

               (17)

               A hatékony termékek előmozdítása céljából nyújtható tagállami ösztönzők állami támogatást is jelenthetnek. Ez az irányelv nem sértheti az olyan jövőbeli állami támogatásokra vonatkozó eljárások kimenetelét, amelyeket az ilyen jellegű ösztönzőkre tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz) 107. és 108. cikkével összhangban indíthatók, és nem szabályozhat adóügyi és költségvetési kérdéseket sem. A tagállamok szabadon dönthetnek az ilyen ösztönzők jellegéről.

               (18)

               Az energiahatékony termékek címkézéssel, közbeszerzéssel és ösztönzéssel történő előmozdítása nem lehet hátrányos az ilyen termékek általános környezetvédelmi teljesítményére és működésére.

               (19)

               A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSz 290. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az energiával kapcsolatos termékek használat közbeni energia- és egyéb alapvető erőforrás-fogyasztására vonatkozó címkézés és szabványos termékismertető tekintetében. Kiemelkedően fontos, hogy a Bizottság előkészítő tevékenysége során megfelelően konzultáljon, beleértve a szakértőkkel való konzultációt is.

               (20)

               A Bizottságnak rendszeresen be kell nyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a tagállamok által ezen irányelv alapján benyújtott, a végrehajtási tevékenységekről és a megfelelés szintjéről szóló jelentések összefoglalását, az Európai Unióra és külön minden egyes tagállamra is kiterjedően.

               (21)

               A Bizottságnak kell felelnie a címkebesorolások kiigazításáért, a gyártók számára a kiszámíthatóság, a fogyasztók számára pedig az érthetőség biztosítása érdekében.

               (22)

               Az érintett terméktől függően változó mértékben a technológiai fejlődés és a további jelentős energiamegtakarítás lehetősége további termékdifferenciálást tehet szükségessé, és indokolttá teheti a besorolás felülvizsgálatát. E felülvizsgálatnak ki kell térnie különösen a besorolási fokozatok esetleges módosítására. A felülvizsgálatot a lehető leggyorsabban kell elvégezni azon termékek esetében, amelyek rendkívül innovatív jellegüknek köszönhetően jelentősen hozzájárulhatnak az energiahatékonysághoz.

               (23)

               Amikor 2012-ben a Bizottság felülvizsgálja a „Fenntartható fogyasztás és termelés és a fenntartható iparpolitika” cselekvési terv végrehajtása terén elért haladást és arról jelentést készít, különösen azt fogja megvizsgálni, hogy a termékek energia- és környezetvédelmi teljesítményének javításához szükség van-e további intézkedésekre, beleértve többek között annak lehetőségét, hogy a fogyasztóknak tájékoztatást nyújtsanak a termékek szénlábnyomáról vagy a termékek élettartamuk alatti környezeti hatásáról.

               (24)

               Ennek az irányelvnek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettségnek csak azokra a rendelkezésekre kell korlátozódnia, amelyek a 92/75/EGK irányelvhez képest jelentős változásokat jelentenek. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a 92/75/EGK irányelvből következik.

               (25)

               Ezen irányelv rendelkezéseinek végrehajtásakor a tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy tartózkodjanak olyan intézkedések elfogadásától, amelyek szükségtelenül bürokratikus és bonyolult kötelezettségeket róhatnak az érintett piaci résztvevőkre, különösen a kis- és középvállalkozásokra.

               (26)

               Ez az irányelv nem érinti a 92/75/EGK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket.

               (27)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (7) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára és az Unió érdekében – készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Hatály
   (1)   Ez az irányelv létrehozza a használat közbeni energia- és adott esetben egyéb alapvető erőforrás-fogyasztásra vonatkozó, különösen címkézés és szabványos termékismertető révén történő végfelhasználói tájékoztatásra, valamint az energiával kapcsolatos termékeket érintő kiegészítő információra vonatkozó nemzeti intézkedések összehangolásának kereteit, lehetővé téve ezáltal a végfelhasználók számára, hogy hatékonyabb termékeket választhassanak.
   (2)   Ezt az irányelvet azokra az energiával kapcsolatos termékekre kell alkalmazni, amelyek használatuk során jelentős közvetlen vagy közvetett hatással vannak az energia- és – adott esetben – egyéb alapvető erőforrás-fogyasztásra.
   (3)   Ez az irányelv nem alkalmazandó az alábbiakra:

               a)

               használt termékek;

               b)

               bármilyen személy- vagy áruszállítási eszköz;

               c)

               a termékeken biztonsági célból elhelyezett adattábla vagy annak megfelelője.

         2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   a)   „energiával kapcsolatos termék” vagy „termék”: minden olyan termék, amely használata során hatást gyakorol az energiafogyasztásra, és amelyet az Unióban forgalomba hoznak és/vagy használatba vesznek, beleértve a jelen irányelv hatálya alá tartozó, azon energiával kapcsolatos termékekbe beépítendő alkatrészeket is, amelyeket a végfelhasználók részére szánt egyedi alkatrészként hoznak forgalomba és/vagy vesznek használatba, és amelyek környezetvédelmi teljesítményét önállóan lehet értékelni;
   b)   „adatlap”: a termékre vonatkozó szabványos információs táblázat;
   c)   „egyéb alapvető erőforrások”: víz, vegyi anyagok vagy bármely más anyag, amelyet a termék a rendeltetésszerű használat során fogyaszt;
   d)   „kiegészítő információ”: a termék teljesítményére és tulajdonságaira vonatkozó, mérhető adatokon alapuló, egyéb olyan információ, amely a termék energia- vagy egyéb alapvető erőforrás-felhasználásával kapcsolatos, vagy segít annak értékelésében;
   e)   „közvetlen hatás”: azon termékek hatása, amelyek a használat során ténylegesen fogyasztanak energiát;
   f)   „közvetett hatás”: azon termékek hatása, amelyek nem fogyasztanak energiát, de hozzájárulnak a használat közbeni energiamegtakarításhoz;
   g)   „kereskedő”: az a kiskereskedő vagy más személy, aki termékeket ad el, kölcsönöz vagy bérletvételre ajánl, illetve mutat be a végfelhasználóknak;
   h)   „szállító”: az a gyártó vagy annak feljogosított képviselője az Unióban vagy az az importőr, aki a terméket az uniós piacon forgalomba hozza vagy használatba veszi. Ilyenek hiányában szállítónak kell tekinteni bármely olyan természetes vagy jogi személyt, aki az ezen irányelv hatálya alá tartozó termékeket forgalomba hoz vagy használatba vesz;
   i)   „forgalomba hozatal”: egy terméknek az uniós piacon történő első hozzáférhetővé tétele az Unión belüli forgalmazása vagy felhasználása céljából, akár ellenszolgáltatás fejében, akár térítésmentesen, és az alkalmazott eladási technikáktól függetlenül;
   j)   „használatbavétel”: valamely termék első rendeltetésszerű használata az Unióban;
   k)   „címke jogosulatlan használata”: a címkének nem a tagállami hatóságok vagy az EU intézmények általi, az ezen irányelvben vagy valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus rendelkezéseitől eltérő módon történő használata.
   3. cikk
   A tagállamok felelősségi köre
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy:

               a)

               a területükön letelepedett valamennyi szállító és kereskedő betartsa az 5. és 6. cikkben megállapított kötelezettségeket;

               b)

               az ezen irányelv hatálya alá tartozó termékek tekintetében tilos legyen minden egyéb, az ezen irányelv és a vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok követelményeinek nem megfelelő címke, jelzés, szimbólum vagy felirat használata, ha ez a használat félrevezetheti vagy megtévesztheti a végfelhasználókat a használat közbeni energia- vagy – adott esetben – egyéb alapvető erőforrás-fogyasztás tekintetében;

               c)

               az energiafogyasztásra vagy az energiamegtakarításra vonatkozó címkék és adatlapok rendszerének bevezetését oktatási és promóciós információs kampányok kísérjék, amelyek célja az energiahatékonyság és a végfelhasználók általi felelősségteljesebb energiafelhasználás előmozdítása;

               d)

               megfelelő intézkedéseket tegyenek az ezen irányelv végrehajtásáért felelős, megfelelő nemzeti vagy regionális hatóságok arra való ösztönzésére, hogy együttműködjenek, és egymásnak és a Bizottságnak tájékoztatást nyújtsanak, ezen irányelv alkalmazásának elősegítése érdekében. Az igazgatási együttműködésnek és információcserének a lehető legjobban ki kell használnia az elektronikus kommunikációs eszközök nyújtotta lehetőségeket, költséghatékonynak kell lennie, és támogathatják azt releváns EU programok is. Az ilyen együttműködésnek garantálnia kell az adatfeldolgozás biztonságosságát és bizalmas jellegét, valamint – szükség esetén – az eljárás során szolgáltatott érzékeny információ védelmét is. A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz, hogy ösztönözze és hozzájáruljon a tagállamok közötti, e pontban említett együttműködéshez.

         (2)   Ha egy tagállam megállapítja valamely termékről, hogy az nem felel meg az ezen irányelvben és annak felhatalmazáson alapuló jogi aktusaiban a címke és az adatlap tekintetében meghatározott valamennyi vonatkozó követelményeknek, a szállító köteles biztosítani azt, hogy a termék megfeleljen az említett követelményeknek, a tagállam által előírt hatékony és arányos feltételek mellett.
   Ha elegendő bizonyíték van arra nézve, hogy egy termék feltehetően nem felel meg az előírásoknak, az érintett tagállam meghozza a szükséges megelőző intézkedéseket, és azokat az intézkedéseket, amelyek a megfelelés biztosítására irányulnak egy pontosan meghatározott időkereten belül, figyelembe véve az okozott kárt is.
   Folyamatos meg nem felelés esetén az érintett tagállamnak döntést kell hoznia, amely korlátozza vagy megtiltja a szóban forgó termék forgalmazását és/vagy használatbavételét, vagy amely biztosítja, hogy a terméket kivonják a piacról. A terméknek a piacról való kivonása vagy forgalmazásának tilalma esetén haladéktalanul tájékoztatni kell a Bizottságot és a többi tagállamot.
   (3)   A tagállamok négyévente jelentést nyújtanak be a Bizottságnak, beleértve a végrehajtási tevékenységeikre és a területükön belüli megfelelési szintre vonatkozó részleteket is.
   A Bizottság iránymutatások megállapítása révén konkrétan is meghatározhatja e jelentések közös tartalmának részleteit.
   (4)   A Bizottság tájékoztatás céljából rendszeresen benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e jelentések összefoglalását.
   4. cikk
   Tájékoztatási követelmények
   A tagállamok biztosítják, hogy:

               a)

               az eladásra, bérletre vagy bérletvételre ajánlott, vagy végfelhasználók részére akár közvetlenül, akár valamely távértékesítési eszköz közvetítésével – ideértve az internetet is – bemutatott terméket – az ezen irányelvre vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban – adatlappal és címkével lássák el abból a célból, hogy a végfelhasználók figyelmét felhívják a használat közbeni villamos energia-, egyéb energia- és – adott esetben – egyéb alapvető erőforrás-fogyasztással kapcsolatos tájékoztatásra és a kiegészítő információkra;

               b)

               beépített vagy beszerelt termékek esetében az a) pontban említett tájékoztatásra csak akkor kerüljön sor, ha az alkalmazandó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus úgy rendelkezik;

               c)

               az ezen irányelv szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá tartozó, energiával kapcsolatos termékek egy konkrét modelljére vonatkozó hirdetésben – az energiával vagy a vételárral kapcsolatos információ közlése esetén – szerepeljen a termék energiahatékonysági osztálya is;

               d)

               az energiával kapcsolatos termékekre vonatkozó, akár nyomtatott, akár online formátumú műszaki promóciós anyagok, amelyek a termék sajátos műszaki paramétereit ismertetik, nevezetesen a műszaki kézikönyvek és a gyártók kiadványai, megadják a szükséges tájékoztatást a végfelhasználóknak az energiafogyasztást illetően, vagy utaljanak a termék energiahatékonysági osztályára.

         5. cikk
   A szállítók felelősségi köre
   A tagállamok biztosítják, hogy:

               a)

               a felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá tartozó termékeket forgalomba hozó vagy használatba vevő szállítók az ezen irányelvnek és a felhatalmazáson alapuló jogi aktusnak megfelelően címkét és adatlapot bocsássanak rendelkezésre;

               b)

               a szállítók olyan műszaki dokumentációt állítsanak össze, amely alkalmas a címkén és az adatlapon szereplő információk pontosságának megállapítására. Az említett műszaki dokumentációnak a következőket kell tartalmaznia:

                           i.

                           a termék általános leírása;

                           ii.

                           amennyiben releváns, az elvégzett tervezési számítások eredményei;

                           iii.

                           vizsgálati jelentések, amennyiben rendelkezésre állnak, beleértve az egyéb uniós jogszabályokban meghatározott kijelölt szervezetek által készítetteket is;

                           iv.

                           ha ugyanazon értékeket más, hasonló modellek esetében is felhasználják, az említett modellek azonosítását lehetővé tevő hivatkozások.

                     A szállítók e célból felhasználhatják a releváns uniós jogszabályokban megállapított követelményekkel összhangban már összeállított dokumentációt;

               c)

               a szállítók hozzáférhetővé tegyék a műszaki dokumentációt ellenőrzési célokra, az utolsó érintett termék gyártása után öt évvel véget érő időszakra.
               A szállítók a műszaki dokumentáció elektronikus változatát kérésre, a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóság vagy a Bizottság kérelmének kézhezvételétől számított tíz munkanapon belül a tagállami piacfelügyeleti hatóságok és a Bizottság rendelkezésére bocsátják;

               d)

               a címkézést és a termékismertetőt illetően a szállítók ingyenesen ellássák a kereskedőket a szükséges címkékkel.
               A szállítók által választott címkeellátási rendszer sérelme nélkül, a szállítók a kereskedőket kérésre, haladéktalanul ellátják címkékkel;

               e)

               a címkéken kívül a szállító termékismertető adatlapokat is rendelkezésre bocsásson;

               f)

               a szállítók termékismertető adatlapot foglaljanak minden termékismertető kiadványba. Ha a szállító nem bocsát rendelkezésre termékismertető kiadványt, a szállító az adatlapokat a termékhez mellékelt más szakirodalommal együtt adja át;

               g)

               a szállítók feleljenek az általuk rendelkezésre bocsátott címkék és adatlapok pontosságáért;

               h)

               a szállítókat úgy tekintsék, mint akik hozzájárultak a címkén vagy az adatlapon megadott információ nyilvánosságra hozatalához.

         6. cikk
   A kereskedők felelősségi köre
   A tagállamok biztosítják, hogy:

               a)

               a kereskedők megfelelően – jól látható és olvasható módon – helyezzék el a címéket, és tegyék hozzáférhetővé az adatlapot a termékismertető füzetben vagy a végfelhasználóknak történő értékesítéskor a termékeket kísérő egyéb szakirodalomban;

               b)

               felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá tartozó termék bemutatásakor a kereskedők azon megfelelő címkét helyezzenek el az alkalmazandó felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott, jól látható helyen és a megfelelő nyelven.

         7. cikk
   Távértékesítés és egyéb értékesítési formák
   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban foglalt rendelkezéseknek biztosítaniuk kell, hogy a lehetséges végfelhasználók a termék megvásárlása előtt hozzájussanak a termék címkéjén és az adatlapon szereplő információhoz, ha a szóban forgó terméket csomagküldő kereskedés vagy katalógus útján, interneten, telemarketingen keresztül vagy egyéb olyan módon kínálják eladásra, bérletre vagy bérletvételre, amely feltételezi, hogy a lehetséges végfelhasználó a bemutatott terméket nem tudja megtekinteni. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak adott esetben meg kell határozniuk, hogy a címkét vagy az adatlapot, vagy a címkén vagy az adatlapon szereplő információt hogyan kell feltüntetni vagy a potenciális végfelhasználó rendelkezésére bocsátani.
   8. cikk
   Szabad mozgás
   (1)   A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják, és nem akadályozhatják az ezen irányelv és az alkalmazandó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok által szabályozott és az azoknak megfelelő termékek forgalomba hozatalát vagy használatbavételét saját területükön.
   (2)   Ellentétes bizonyíték hiányában a tagállamok a címkéket és az adatlapokat ezen irányelv és a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok rendelkezéseinek megfelelőnek tekintik. A tagállamok kötelezik a szállítókat, hogy az 5. cikk értelmében szolgáltassanak bizonyítékot a címkéiken vagy adatlapjaikon biztosított információ pontosságáról, ha okuk van feltételezni az ilyen információ helytelenségét.
   9. cikk
   Közbeszerzés és ösztönzők
   (1)   Amennyiben egy termék felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá tartozik, az építési beruházásra, az árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (8) említett, annak 12–18. cikke alapján nem kizárt árubeszerzési, építési beruházási vagy szolgáltatási szerződéseket kötő ajánlatkérő szerveknek arra kell törekedniük, hogy csak olyan termékeket szerezzenek be, amelyek megfelelnek a legmagasabb teljesítményi szintekkel rendelkezés és a legmagasabb energiahatékonysági osztályba tartozás kritériumainak. A tagállamok arra is kötelezhetik az ajánlatkérő szerveket, hogy csak az említett kritériumoknak megfelelő termékeket szerezzenek be. A tagállamok ezen kritériumok alkalmazását függővé tehetik a költséghatékonyságtól, a gazdasági megvalósíthatóságtól, a műszaki alkalmasságtól és az elégséges versenytől.
   (2)   Az (1) bekezdést azokra a szerződésekre kell alkalmazni, amelyeknek az értéke azonos vagy nagyobb a 2004/18/EK irányelv 7. cikkében meghatározott küszöbértékeknél.
   (3)   Ha a tagállamok ösztönzőket nyújtanak valamely, felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá tartozó terméknek, az alkalmazandó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott legmagasabb teljesítményszintekre – beleértve a legmagasabb energiahatékonysági osztályt is – kell törekedniük. Adóügyi és költségvetési intézkedések nem képeznek ösztönzőket ezen irányelv alkalmazásában.
   (4)   Ha a tagállamok a termékekhez ösztönzőket nyújtanak mind a rendkívül hatékony termékeket használó végfelhasználóknak, mind az ilyen termékeket előmozdító és előállító iparágaknak, az alkalmazandó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott osztályokra történő utalással kell meghatározni a teljesítményszinteket, kivéve, ha a felhatalmazáson alapuló jogi aktusban a legmagasabb energiahatékonysági osztály számára megállapított küszöbértéknél magasabb teljesítményszinteket írnak elő. A tagállamok a felhatalmazáson alapuló jogi aktusban a legmagasabb energiahatékonysági osztály számára meghatározott küszöbértéknél magasabb teljesítményszinteket is előírhatnak.
   10. cikk
   Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
   (1)   A címkére és az adatlapra vonatkozó részleteket a Bizottság a 11., 12. és 13. cikkel összhangban, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján határozza meg, az e cikk szerinti egyes terméktípusok vonatkozásában.
   Ha egy termék megfelel a (2) bekezdésben felsorolt kritériumoknak, annak egy, a (4) bekezdéssel összhangban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálya alá kell tartoznia.
   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak a használat közbeni energia- és egyéb alapvető erőforrás-fogyasztásról a címkén és az adatlapon megadott tájékoztatásra vonatkozó rendelkezéseinek lehetővé kell tenniük a végfelhasználók számára, hogy tájékozottabb vásárlói döntéseket hozhassanak, a piacfelügyeleti hatóságok számára pedig, hogy ellenőrizhessék, a termékek megfelelnek-e a megadott tájékoztatásnak.
   Ha egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus rendelkezéseket tartalmaz mind a termék energiahatékonyságára, mind alapvető erőforrás-fogyasztására vonatkozóan, a címke megjelenésének és tartalmának a termék energiahatékonyságát kell hangsúlyoznia.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett kritériumok a következők:

               a)

               a rendelkezésre álló legfrissebb adatok alapján és az uniós piacon forgalmazott mennyiségek ismeretében a termékeknek jelentős potenciállal kell rendelkezniük az energia- és – adott esetben – egyéb alapvető erőforrás-megtakarítást illetően;

               b)

               a piacon hozzáférhető, rendeltetésükben egyenértékű termékeknek jelentős eltérést kell mutatniuk a vonatkozó teljesítményszintek tekintetében;

               c)

               a Bizottság figyelembe veszi a releváns uniós jogszabályokat és önszabályozást – így például az önkéntes megállapodásokat –, amelyek várhatóan gyorsabban vagy kisebb költséggel valósítják meg a politikai célkitűzéseket, mint a kötelező előírások.

         (3)   Felhatalmazáson alapuló jogi aktus tervezetének elkészítésekor a Bizottság:

               a)

               figyelembe veszi a 2009/125/EK irányelv I. mellékletének 1. részében felsoroltak közül azokat a környezetbarát paramétereket, amelyeket a 2009/125/EK irányelv alapján elfogadott, vonatkozó végrehajtási intézkedés lényegesnek minősít, és amelyek relevánsak a végfelhasználó számára a termékhasználat során;

               b)

               értékeli a jogi aktus hatását a környezetre, a végfelhasználókra és a gyártókra, beleértve a kis- és középvállalkozásokat (kkv-k) is, az Unión kívüli piacokon is fennálló versenyképesség, az innováció, a piacra jutás és a költség-haszon arány tekintetében;

               c)

               megfelelő konzultációt folytat az érdekeltekkel;

               d)

               meghatározza a végrehajtás időpontját, a fokozatos vagy átmeneti intézkedéseket vagy időszakokat, figyelembe véve különösen a kkv-kre vagy az elsősorban kkv-k által gyártott egyes termékcsoportokra gyakorolt lehetséges hatásokat.

         (4)   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak meg kell határozniuk különösen a következőket:

               a)

               a szabályozandó termékek típusának pontos meghatározása;

               b)

               az 1. cikk (1) bekezdésében említett információ megszerzéséhez alkalmazandó mérési szabványok és módszerek;

               c)

               az 5. cikkben előírt műszaki dokumentáció részletei;

               d)

               a 4. cikkben említett címke megjelenése és tartalma, azzal, hogy a címkének lehetőség szerint egységes megjelenési jellemzőkkel kell rendelkeznie az egyes termékcsoportokon belül, és minden esetben jól láthatónak és olvashatónak kell lennie. A címke formátumának alapként meg kell tartania az A-tól G-ig terjedő besorolást; a besorolás fokozatainak a végfelhasználó szemszögéből nézve jelentős energia- és költségmegtakarításoknak kell megfelelniük.
               Ha a műszaki fejlődés megkívánja, három további osztállyal bővíthető a besorolás. E további osztályok: A+, A++, és A+++ a leghatékonyabb osztály esetében; elvileg az osztályok teljes száma hétre fog korlátozódni, kivéve, ha ennél több osztályban vannak még termékek.
               A színskála legfeljebb hét különböző színből áll, a sötétzöldtől a pirosig. Minden esetben kizárólag a legmagasabb osztály színkódja lehet sötétzöld. Ha hétnél több osztály van, akkor kizárólag a piros színt lehet többször használni.
               A besorolást felül kell vizsgálni különösen akkor, ha a belső piacon a termékek jelentős aránya eléri a két legmagasabb energiahatékonysági osztályt, és a termékek további megkülönböztetése révén további megtakarítások érhetők el.
               A termékek lehetséges újrabesorolásának részletes kritériumait – adott esetben – eseti alapon kell meghatározni, a vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban;

               e)

               a címke rögzítésének helye a bemutatott terméken, valamint – a 7. cikk szerint értékesítésre kínált termékek esetében – a címke és/vagy az információ rendelkezésre bocsátásának módja. Adott esetben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előírhatják, hogy a címkét a termékhez kell erősíteni, vagy a csomagolásra kell nyomtatni, vagy részletezhetik a katalógusban való megjelenésre, a távértékesítésre és az internetes kereskedelemre vonatkozó címkézési előírásokat;

               f)

               az adatlap tartalma és – adott esetben – formája és egyéb részletei, vagy a 4. cikkben és az 5. cikk c) pontjában meghatározott további információ. A címkén feltüntetett információnak szerepelnie kell az adatlapon is;

               g)

               a reklámozásra szolgáló címke részletes tartalma, beleértve a szóban forgó termék energiaosztályát és egyéb lényeges teljesítményszintjét (-szintjeit) is, olvasható és jól látható formában;

               h)

               adott esetben a címkén feltüntetendő besorolás(ok) érvényességi ideje, a d) ponttal összhangban;

               i)

               a címkén és az adatlapokon szereplő nyilatkozatokban foglalt pontossági szint;

               j)

               a felhatalmazáson alapuló jogi aktus értékelésének és lehetséges felülvizsgálatának időpontja, figyelemmel a technológiai fejlődés ütemére.

         11. cikk
   A felhatalmazás gyakorlása
   (1)   A Bizottság felhatalmazást kap a 10. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. Ez a felhatalmazás a 2010. június 19-én kezdődő ötéves időszakra vonatkozik. A Bizottság legkésőbb hat hónappal az ötéves időszak vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács a 12. cikk szerint nem vonja vissza a felhatalmazást, akkor az a korábbinak megfelelő időtartamra automatikusan meghosszabbodik.
   (2)   A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
   (3)   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó, Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit a 12. és 13. cikk határozza meg.
   12. cikk
   A felhatalmazás visszavonása
   (1)   Az Európai Parlament vagy a Tanács visszavonhatja a 10. cikkben említett felhatalmazást.
   (2)   Annak az intézménynek, amely belső eljárást indított annak eldöntésére, hogy vissza kívánja-e vonni a felhatalmazást, arra kell törekednie, hogy a végső határozat meghozatala előtt ésszerű időn belül tájékoztassa arról a másik intzéményt és a Bizottságot, megjelölve a visszavonás tárgyát képező felhatalmazást és a visszavonás lehetséges indokait.
   (3)   A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat haladéktalanul vagy az abban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.
   13. cikk
   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
   (1)   Az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben az értesítés időpontjától számított két hónapon belül.
   Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére a határidő két hónappal meghosszabbodik.
   (2)   Amennyiben a fenti határidő leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem kifogásolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktust, a jogi aktust az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az a jogi aktus rendelkezéseiben megállapított időpontban hatályba lép. A felhatalmazáson alapuló jogi aktust az említett időszak lejárta előtt is ki lehet hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és az az említett időszak lejárta előtt hatályba léphet, amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács értesítette a Bizottságot arról, hogy nem szándékozik kifogást emelni.
   (3)   Ha az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktust, akkor az nem lép hatályba. A felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben kifogást emelő intézmény megadja kifogásának indokait.
   14. cikk
   Értékelés
   A Bizottság legkésőbb 2014. december 31-ig felülvizsgálja ezen irányelv és a felhatalmazáson alapuló jogi aktusainak hatékonyságát, és jelentést nyújt be erről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
   Ennek alkalmával a Bizottság értékeli az alábbiakat is:

               a)

               a 4. cikk (c) pontjának hozzájárulása ezen irányelv céljához;

               b)

               a 9. cikk (1) bekezdésének hatékonysága;

               c)

               a 10. cikk (4) bekezdésének d) pontja módosításának szükségessége, a technikai fejlődés és a címkeformátumnak a fogyasztók általi értelmezése fényében.

         15. cikk
   Szankciók
   A tagállamok megállapítják az ezen irányelv és a felhatalmazáson alapuló jogi aktusai értelmében elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése – beleértve a címke jogosulatlan használatát is – esetén alkalmazandó szankciók szabályait, és meghozzák a végrehajtásuk biztosításához szükséges intézkedéseket. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről legkésőbb 2011. június 20-ig értesítik a Bizottságot, és haladéktalanul értesítik a Bizottságot a rendelkezéseket érintő bármely későbbi módosításról.
   16. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2011. június 20-ig elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   E rendelkezéseket a tagállamoknak 2011. július 20-tól kell alkalmazniuk.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A rendelkezéseknek tartalmazniuk kell egy arra vonatkozó nyilatkozatot is, hogy a hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek a 92/75/EGK irányelvre történő hivatkozásait erre az irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni. A hivatkozás módját és a nyilatkozat formáját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket ezen irányelv alkalmazási körében fogadnak el.
   17. cikk
   Hatályon kívül helyezés
   Az I. melléklet A. részében megjelölt rendelettel módosított 92/75/EGK irányelv 2011. július 21-én hatályát veszti, az I. melléklet B. részében meghatározott, a szóban forgó irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A 92/75/EGK irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
   18. cikk
   Hatálybalépés
   Ezen irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   Az 5. cikk d), g) és h) pontját 2011. július 31-től kell alkalmazni.
   19. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2010. május 19-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BUZEK

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. LÓPEZ GARRIDO

      (1)  HL C 228., 2009.9.22., 90. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2009. május 5-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2010. április 14-i álláspontja első olvasatban (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), az Európai Parlament 2010. május 18-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL L 297., 1992.10.13., 16. o.

      (4)  Lásd az I. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 285., 2009.10.31., 10. o.

      (6)  HL L 218., 2008.8.13., 30. o.

      (7)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (8)  HL L 134., 2004.4.30., 114. o.

      I. MELLÉKLET
      A.   RÉSZ

         A hatályon kívül helyezett irányelv és későbbi módosítása

         (a 17. cikk szerint)

                  92/75/EGK tanácsi irányelv
                  (HL L 297., 1992.10.13., 16. o.)

                  1882/2003/EK rendelet
                  (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.)

                  Csak a III. melléklet 32. pontja

            B.   RÉSZ

         A nemzeti jogba való átültetésre előírt határidők jegyzéke

         (a 16. cikk szerint)

                  Irányelv

                  A nemzeti jogba való átültetés határideje

                  92/75/EGK

                  1994. január 1.

      II. MELLÉKLET

         Megfelelési táblázat

                  92/75/EGK irányelv

                  Ezen irányelv

                  1. cikk (1) bekezdés, bevezető szövegrész, első mondat

                  1. cikk (1) bekezdés

                  1. cikk (1) bekezdés, bevezető szövegrész, második mondat

                  1. cikk (2) bekezdés

                  1. cikk (1) bekezdés, első–hetedik francia bekezdés

                  —

                  1. cikk (2) bekezdés

                  —

                  —

                  1. cikk (3) bekezdés, a) és b) pont

                  1. cikk (3) bekezdés

                  1. cikk (3) bekezdés, c) pont

                  —

                  2. cikk a) és b) pont

                  1. cikk (4) bekezdés, első és második francia bekezdés

                  2. cikk g) és h) pont

                  1. cikk (4) bekezdés, harmadik francia bekezdés

                  —

                  1. cikk (4) bekezdés, negyedik francia bekezdés

                  2. cikk c) pont

                  1. cikk (4) bekezdés, ötödik francia bekezdés

                  2. cikk d) pont

                  —

                  2. cikk e), f) i), j) és k) pont

                  1. cikk (5) bekezdés

                  —

                  2. cikk (1) bekezdés

                  4. cikk a) pont

                  —

                  4. cikk b), c) és d) pont

                  2. cikk (2) bekezdés

                  —

                  2. cikk (3) bekezdés

                  5. cikk b) pont

                  2. cikk (4) bekezdés

                  5. cikk b) és c) pont

                  3. cikk (1) bekezdés

                  5. cikk a) pont

                  3. cikk (2) bekezdés

                  5. cikk e) és f) pont

                  3. cikk (3) bekezdés

                  5. cikk g) pont

                  3. cikk (4) bekezdés

                  5. cikk h) pont

                  —

                  6. cikk a) pont

                  4. cikk a) pont

                  6. cikk b) pont

                  4. cikk b) pont

                  5. cikk d) pont

                  5. cikk

                  7. cikk

                  6. cikk

                  —

                  7. cikk a) pont

                  3. cikk (1) bekezdés, a) pont

                  7. cikk b) pont

                  3. cikk (1) bekezdés, b) pont

                  7. cikk c) pont

                  3. cikk (1) bekezdés, c) pont

                  —

                  3. cikk (1) bekezdés, d) pont

                  —

                  3. cikk (2),(3) és (4) bekezdés

                  8. cikk (1) bekezdés

                  8. cikk (1) bekezdés

                  8. cikk (2) bekezdés

                  8. cikk (2) bekezdés

                  9. cikk

                  —

                  —

                  9. cikk

                  10. cikk

                  —

                  —

                  10. cikk (1), (2) és (3) bekezdés

                  11. cikk

                  —

                  12. cikk a) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, a) pont

                  12. cikk b) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, b) pont

                  12. cikk c) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, c) pont

                  12. cikk d) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, d) pont

                  12. cikk e) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, e) pont

                  12. cikk f) pont

                  10. cikk (4) bekezdés, f) pont

                  12. cikk g) pont

                  —

                  —

                  10. cikk (4) bekezdés, g), h), i) és j) pont

                  —

                  11., 12., 13., 14. és 15. cikk

                  13. cikk

                  17. cikk

                  14. cikk

                  16. cikk

                  —

                  18. cikk

                  15. cikk

                  19. cikk

                  —

                     I. melléklet

                  —

                     II. melléklet


title: A Tanács irányelve (1985. július 8.) a 77/388/EGK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése d) pontja hatályának bizonyos termékek végleges behozatalára kivetett hozzáadottérték-adó alóli mentességek tekintetében történő meghatározásáról szóló 83/181/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0346

Hivatalos Lap L 183 , 16/07/1985 o. 0021 - 0021 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0123  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0003  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0123  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 2 o. 0003

		A Tanács irányelve(1985. július 8.)a 77/388/EGK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése d) pontja hatályának bizonyos termékek végleges behozatalára kivetett hozzáadottérték-adó alóli mentességek tekintetében történő meghatározásáról szóló 83/181/EGK irányelv módosításáról(85/346/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 83/181/EGK [4] irányelv meghatározta azon minimális üzemanyag-mennyiséget, amelyet a haszongépjárművek tartályában hozzáadottértékadó-mentesen be lehet hozni;mivel a Közösség belső határain való áthaladás megkönnyítése érdekében első lépésként növelni kell az említett mennyiséget azon járműveknél, amelyek a tagállamok között közlekednek, és amelyeket személyfuvarozásra szántak és arra alkalmasak; mivel második lépésként a Bizottság javaslatára a Tanács dönteni fog a mennyiség emeléséről a tagállamok között közlekedő, árufuvarozásra szánt és arra alkalmas járműveknél,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 83/181/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 83. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"83. cikkA tagállamok a következők szerint korlátozhatják a haszongépjárművek szabványos tartályában lévő üzemanyagra adott mentességet:a) ha a gépjármű harmadik országból érkezik, legfeljebb 200 liter/jármű/utazás;b) ha a jármű egy másik tagállamból érkezik:- legfeljebb 200 liter/jármű/utazás ellenérték fejében vagy anélkül történő árufuvarozásra szánt és alkalmas járműveknél,- legfeljebb 600 liter/jármű/utazás ellenérték fejében vagy anélkül, a gépkocsivezetővel együtt több mint kilenc fő szállítására szánt és alkalmas járműveknél.A Szerződésben ezzel kapcsolatban megállapított eljárásokkal összhangban a Bizottság javaslata alapján a Tanácsnak 1986. július 1-jéig határoznia kell az első albekezdés b) pontjának első francia bekezdésében említett járművek szabványos tartályában lévő, adómentesen behozható üzemanyag mennyiségének emeléséről."2. A 84. cikk a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"a) a nemzetközi fuvarozással foglalkozó haszongépjárművek harmadik országból légvonalban legfeljebb 25 kilométer mélyen mennek be a határsávba, ha az ilyen fuvar az e sávban élő személyek által megtett utakból áll;".2. cikkA tagállamok legkésőbb 1985. október 1-jéig hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. július 8-án.a Tanács részérérőlaz elnökJ. Santer[1] HL C 95., 1984.4.6., 3. o.[2] HL C 172., 1984.7.2., 15. o.[3] HL C 248., 1984.9.17., 13. o.[4] HL L 105., 1983.4.23., 38. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2006/94/EK irányelve ( 2006. december 12. ) a közúti árufuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok létrehozásáról (kodifikált változat)   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               27.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 374/5

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/94/EK IRÁNYELVE

   (2006. december 12.)
   a közúti árufuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok létrehozásáról
   (kodifikált változat)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával történt konzultációt követően,
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               A nemzetközi szállításra (az ellenszolgáltatás fejében végzett közúti árufuvarozásra) vonatkozó egyes közös szabályok létrehozásáról szóló, 1962. július 23-i első tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az irányelvet kodifikálni kell.

               (2)

               A közös közlekedéspolitika többek között magában foglalja a valamely tagállam területére vagy területéről való, illetve egy vagy több tagállam területén átmenő nemzetközi közúti árufuvarozásról szóló közös szabályok meghatározását. Ezeket a szabályokat oly módon kell megállapítani, hogy hozzájáruljanak a belső közlekedési piac megfelelő működéséhez.

               (3)

               Biztosítani kell a nemzetközi közúti árufuvarozás fokozatos bővítését, figyelembe véve a Közösségen belüli áruk kereskedelmében és mozgásában bekövetkező fejlődés követelményeit.

               (4)

               A fuvarozási típusok bizonyos száma kivételt képez minden kvóta- és engedélyezési-rendszer alól. A tagállamok területére vagy területéről történő, illetve a tagállamok területén áthaladó, Közösségen belüli közúti árufuvarozási piacra való bejutásról szóló 1992. március 26-i 881/92/EGK tanácsi rendelet (5) által bevezetett piaci szervezet keretein belül a közösségi engedélyezés és minden más fuvarozási engedélyezés alóli felmentést fenn kell tartani néhány fuvarozási típusra vonatkozóan, tekintettel azok sajátos természetére.

               (5)

               Ez az irányelv nem érinti az irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, a II. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   (1)   A (2) bekezdésben megállapított feltételek alapján a tagállamok liberalizálják az I. mellékletben felsorolt, ellenszolgáltatás fejében történő nemzetközi közúti árufuvarozás és saját számlára történő nemzetközi közúti áruszállítás azon típusait, amelyeket a területükre, a területükről vagy azon keresztül végeznek.
   (2)   Az I. mellékletben felsorolt fuvarozással összefüggésben lebonyolított fuvarozási típusok vagy üresjárati utak nem tartoznak a közösségi engedély vagy bármely más fuvarozási engedély hatálya alá.
   2. cikk
   Ezen irányelv nem érinti azon feltételeket, amelyeket valamely tagállam állapít meg saját állampolgárai számára, amennyiben részt vesznek az irányelvben említett tevékenység egyikében.
   3. cikk
   A közúti árufuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok létrehozásáról szóló, 1962. július 23-i első tanácsi irányelv hatályát veszti, az irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, a II. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat ezen irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a III. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2006. december 12.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. PEKKARINEN

      (1)  HL C 241., 2004.9.28., 19. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2004. április 21-i véleménye (HL C 104 E, 2004.4.30., 545. o.) és a Tanács 2006. november 14-i határozata.

      (3)  HL L 70., 1962.8.6., 2005/62. o. A legutóbb a 881/92/EGK rendelettel (HL L 95., 1992.4.9., 1. o.) módosított irányelv.

      (4)  Lásd a II. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 95., 1992.4.9., 1. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.

      I. MELLÉKLET
      A valamennyi közösségi engedély és valamennyi fuvarozási engedély alól mentesített fuvarozások típusai

                  1.

                  Közszolgáltatásként végzett postai szállítás.

                  2.

                  Sérült vagy műszaki hibás járművek szállítása.

                  3.

                  Árufuvarozás olyan gépjárművekkel, amelyek megengedett össztömege, beleértve a pótkocsikat is, nem haladja meg a 6 tonnát, vagy amelyek megengedett terhelhetősége, beleértve a pótkocsikat is, nem haladja meg a 3,5 tonnát.

                  4.

                  Áruszállítás gépjárművekkel a következő feltételek teljesítése esetén:

                              a)

                              a szállított árunak a vállalkozás tulajdonában kell lennie, vagy a vállalkozás által eladottnak, megvásároltnak, bérbe adottnak vagy bérbe vettnek, előállítottnak, kivontnak, feldolgozottnak vagy javítottnak kell lennie;

                              b)

                              a szállítás célja az áruknak a vállalkozásba vagy a vállalkozásból történő elszállítása vagy elmozdítása a vállalkozáson belül vagy azon kívül a vállalkozás saját céljaira;

                              c)

                              az ilyen szállításhoz használt gépjárműveket a vállalkozás saját alkalmazottainak kell vezetniük;

                              d)

                              az áruszállító járműveknek a vállalkozás saját tulajdonában kell lenniük, vagy a vállalkozás által részletfizetésre megvásároltnak vagy béreltnek kell lenniük, feltéve hogy az utóbbi esetben megfelelnek az áruszállítás céljából vezető nélkül bérelt járművek használatáról szóló, 2006. január 18-i 2006/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1).
                              Ezt a rendelkezést nem kell alkalmazni az általában használt gépjármű műszaki hibája miatt rövid helyettesítésre használt járműre;

                              e)

                              a szállítás a vállalkozás tevékenységi körében csak melléktevékenység lehet.

                  5.

                  Gyógyszerek, készülékek, gyógyászati berendezések és felszerelések, valamint egyéb, vészhelyzet esetén szükséges cikkek szállítása, különösen természeti katasztrófák esetén.

         (1)  HL L 33., 2006.2.4., 82. o.

      II. MELLÉKLET
      A. RÉSZ
      A hatályon kívül helyezett irányelv és annak módosításai

                  A Tanács 1962. július 23-i első irányelve a nemzetközi szállításra (ellenszolgáltatás fejében végzett közúti árufuvarozásra) vonatkozó egyes közös szabályok létrehozásáról
                  (HL  70., 1962.8.6, 2005/62. o.)

                  A Tanács 72/426/EGK irányelve
                  (HL L 291., 1972.12.28., 155. o.)

                  A Tanács 74/149/EGK irányelve
                  (HL L 84., 1974.3.28., 8. o.)

                  A Tanács 77/158/EGK irányelve
                  (HL L 48., 1977.2.19., 30. o.)

                  A Tanács 78/175/EGK irányelve
                  (HL L 54., 1978.2.25., 18. o.)

                  A Tanács 80/49/EGK irányelve
                  (HL L 18., 1980.1.24., 23. o.)

                  A Tanács 82/50/EGK irányelve
                  (HL L 27., 1982.2.4., 22. o.)

                  A Tanács 83/572/EGK irányelve
                  (HL L 332., 1983.11.28., 33. o.)

                  Kizárólag a 2. cikk

                  A Tanács 84/647/EGK irányelve
                  (HL L 335., 1984.12.22., 72. o.)

                  Kizárólag a 6. cikk

                  A Tanács 881/92/EGK irányelve
                  (HL L 95., 1992.4.9., 1. o.)

                  Kizárólag a 13. cikk

            B. RÉSZ
      A nemzeti jogba való átültetésre és alkalmazásra előírt határidők listája (lásd a 3. cikket)

                  Irányelv

                  Átültetés határideje

                  Alkalmazás napja

                  A Tanács 1962. július 23-i első irányelve a nemzetközi szállításra (ellenszolgáltatás fejében végzett közúti árufuvarozásra) vonatkozó egyes közös szabályok létrehozásáról

                  1962. szeptember 31.

                  72/426/EGK

                  __

                  74/149/EGK

                  __

                  1974. július 1.

                  77/158/EGK

                  1977. július 1.

                  78/175/EGK

                  1978. július 1.

                  80/49/EGK

                  __

                  1980. július 1.

                  82/50/EGK

                  1983. január 1.

                  83/572/EGK

                  1984. január 1.

                  84/647/EGK

                  1986. június 30.

      III. MELLÉKLET
      MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT

                  A Tanács 1962. július 23-i első irányelve a közúti árufuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok létrehozásáról

                  Ez az irányelv

                  1. cikk

                  1. cikk

                  2. cikk

                  –

                  3. cikk

                  2. cikk

                  –

                  3. cikk

                  –

                  4. cikk

                  4. cikk

                  5. cikk

                  Melléklet

                  I. Melléklet

                  –

                  II. Melléklet

                  –

                  III. Melléklet


title: A Tanács irányelve (1988. május 3.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/150/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31988L0297

Hivatalos Lap L 126 , 20/05/1988 o. 0052 - 0052 finn különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0062  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0062

		A Tanács irányelve(1988. május 3.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 74/150/EGK irányelv módosításáról(88/297/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a belső piac 1992. december 31-ig való fokozatos kialakításának céljából intézkedéseket kell elfogadni; mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli területet foglal magában, ahol biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;mivel a legutóbb a 82/890/EGK irányelvvel [4] módosított 74/150/EGK irányelv [5] II. melléklete tartalmaz egy jegyzéket az "EI" jelzéssel ellátott alkatrészekről vagy járműtulajdonságokról, amely azt jelenti, hogy ezen alkatrészekre vagy járműtulajdonságokra vonatkozó szabályozást tartalmazó közösségi irányelveket fogadtak el, vagy ilyeneket kell elfogadni; mivel közben egyes alkatrészekre vagy járműtulajdonságokra feleslegessé vált közösségi szabályok elfogadása, mivel azokat most egyre kisebb gyakorisággal használják a traktor-gyártásban, vagy azokat egyéb eszközökkel váltották fel, amelyek azóta kötelezővé váltak;mivel a traktorok tekintetében az EGK-típusjóváhagyás megadását szabályozó közösségi szabályok közül a szóban forgó alkatrészekre vagy járműtulajdonságokra vonatkozóak helyettesíthetők a vonatkozó alkatrész vagy járműtulajdonság adatközlő lapon feltüntetett adataival való megegyezőség vizsgálatával,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 74/150/EGK irányelv II mellékletében a 7.3.4., 7.5. és 7.6.3. tételnél feltüntetett "EI" jelzés "M"-re változik.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1988. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1988. május 3-án.a Tanács részérőlaz elnökM. Bangemann[1] HL C 88., 1987.4.3., 10. o.[2] HL C 156., 1987.6.15., 190. o. és HL C 94., 1988.4.11., 66. o.[3] HL C 180., 1987.7.8., 15. o.[4] HL L 378., 1982.12.31., 45. o.[5] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 93/98/EGK irányelve (1993. október 29.) a szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejének összehangolásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0098

Hivatalos Lap L 290 , 24/11/1993 o. 0009 - 0013 finn különkiadás fejezet 13 kötet 25 o. 0075  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 25 o. 0075

		A Tanács 93/98/EGK irányelve(1993. október 29.)a szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejének összehangolásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésére, 66. és 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2]tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],(1) mivel az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni Egyezmény, valamint az előadóművészek, a hangfelvétel-előállítók és a műsorsugárzó szervezetek védelméről szóló Római Egyezmény csak a védelmi idő minimumát írja elő és a szerződő felekre bízza, hogy a szóban forgó jogoknak hosszabb védelmi időt biztosítsanak; mivel egyes tagállamok éltek ezen lehetőséggel; mivel egyes tagállamok nem csatlakoztak a Római Egyezményhez;(2) mivel ennek következtében olyan különbségek vannak a szerzői jog és a szomszédos jogok védelmi idejét szabályozó nemzeti jogszabályok között, amelyek gátolhatják az áruk és szolgáltatások szabad mozgását, valamint a közös piaci szabad verseny torzulását eredményezhetik; mivel a belső piac zavartalan működése érdekében harmonizálni kell a tagállamok jogszabályait, hogy a Közösségen belül egységes védelmi idő érvényesüljön;(3) mivel a harmonizáció nem szorítkozhat csak magára a védelmi időre, hanem vonatkoznia kell annak egyes részletszabályaira, így például számításának kezdő időpontjára is;(4) mivel ezen irányelv rendelkezései nem érintik a Berni Egyezmény 14bis. cikke (2) bekezdése b), c) és d) pontjának, valamint (3) bekezdésének tagállamok általi alkalmazását;(5) mivel a Berni Egyezményben megállapított, a szerző halálától számított 50 éves legrövidebb védelmi idő azt a célt szolgálta, hogy a szerző és leszármazottainak első két generációja számára biztosítson védelmet; mivel a Közösségben meghosszabbodott átlagos várható életkor miatt ez a védelmi idő nem elegendő ahhoz, hogy két generációt lefedjen;(6) mivel egyes tagállamok a szerző halálát követő 50 éves védelmi időnél hosszabb védelmet nyújtottak, hogy a két világháború által a művek felhasználására gyakorolt hatásokat ellensúlyozzák;(7) mivel a szomszédos jogok védelmére egyes tagállamok a jogszerű nyilvánosságra hozataltól vagy a jogszerű nyilvánossághoz közvetítéstől számított 50 éves védelmi időt vezettek be;(8) mivel az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) keretében folytatott uruguayi fordulós tárgyalásokon kialakított közösségi álláspont értelmében a hangfelvétel-előállítóknak biztosított védelmi idő az első nyilvánosságra hozataltól számított 50 év kell, hogy legyen;(9) mivel a szerzett jogok védelme azon általános jogelvek közé tartozik, amelyeket a Közösség jogrendje véd; mivel ennélfogva a szerzői jog és a szomszédos jogok védelmi idejének harmonizálása nem vezethet azon jogok csorbításához, amelyeket a jogosultak a Közösségben jelenleg élveznek; mivel annak érdekében, hogy az átmeneti rendelkezések hatásait a lehető legkisebbre lehessen szorítani, valamint hogy a belső piac a gyakorlatban működhessen, a védelmi idő harmonizációjának hosszú időtartamot kell meghatároznia;(10) mivel a Bizottság "A zöld könyv folytatása – A Bizottság munkaprogramja a szerzői jog és a szomszédos jogok területén" című, 1991. január 17-i közleményében hangsúlyozza, hogy a szerzői és szomszédos jogok harmonizációjának magas védelmi szinten kell történnie, mivel ezen jogok a szellemi alkotások alapjait képezik, továbbá hangsúlyozza, hogy ezen jogok védelme biztosítja a kreativitás fenntartását és fejlődését a szerzők, a kulturális ipar, a fogyasztók és az egész társadalom javára;(11) mivel a magas szintű védelem létrehozása érdekében, amely egyszerre felel meg a belső piac igényeinek, és annak a követelménynek, hogy az irodalmi és művészeti alkotás közösségen belüli harmonikus fejlődését elősegítő jogi környezet jöjjön létre, a szerzői jog védelmi idejét a következő időtartamok szerint kell harmonizálni: a szerző halálát követő 70 év, illetve a mű jogszerű nyilvánosságra hozatalát követő 70 év, a szomszédos jogok esetében pedig a védelmi idő kezdő időpontjának tekintendő cselekménytől számított 50 év;(12) mivel a gyűjteményeket a Berni Egyezmény 2. cikkének (5) bekezdése védelemben részesíti, ha azok tartalmuk kiválasztása és elrendezése folytán szellemi alkotásnak minősülnek; mivel ezek a művek e jellegüknél fogva részesülnek védelemben, a gyűjtemény részét képező egyes művek szerzőit megillető jogok sérelme nélkül; mivel ennek következtében különleges védelmi idő érvényesülhet a gyűjteményekbe foglalt művek tekintetében;(13) mivel minden esetben, amikor egy vagy több természetes személyt jelölnek meg szerzőként, a védelmi időt a haláluktól kezdődően kell számítani; mivel a teljes művön vagy annak egy részén fennálló szerzőség kérdése olyan ténykérdés, amelyről adott esetben nemzeti bíróságoknak kell dönteniük;(14) mivel a védelmi időt a Berni Egyezménynek és a Római Egyezménynek megfelelően az azt megalapozó eseményt követő év januárjának első napjától kell számítani;(15) mivel a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 1991. május 14-i 91/250/EGK tanácsi irányelv [4] 1. cikke alapján a tagállamok a számítógépi programokat a Berni Egyezmény értelmében vett irodalmi műként részesítik szerzői jogi védelemben; mivel ezen irányelv harmonizálja az irodalmi művek védelmi idejét a Közösségen belül; mivel a 91/250/EGK irányelv 8. cikke csak ideiglenesen harmonizálja a számítógépi programok védelmi idejét, ezért e rendelkezést ennek megfelelően hatályon kívül kell helyezni;(16) mivel a bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról szóló 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv [5] 11. és 12. cikke a további harmonizáció sérelme nélkül csak a legrövidebb védelmi időről rendelkezik; mivel ezen irányelv rendelkezik ezen további harmonizációról; mivel ennek megfelelően e cikkeket hatályon kívül kell helyezni;(17) mivel a fotóművészeti alkotások a tagállamokban eltérő védelemben részesülnek; mivel fotóművészeti alkotások – így különösen a művészi vagy professzionális jellegüknél fogva a belső piacon belül jelentőséggel bíró fotóművészeti alkotások – védelmi idejének megfelelő harmonizációja érdekében ezen irányelvben meg kell határozni az eredetiség megkövetelt szintjét; mivel a Berni Egyezmény értelmében a fotóművészeti alkotást akkor kell eredetinek tekinteni, ha a szerző saját szellemi alkotása, amely személyiségét tükrözi, és ezen felül a védelem nem függhet egyéb kritériumtól, úgy mint értéktől vagy céltól; mivel az egyéb fotóművészeti alkotások védelmét a nemzeti jogszabályok szabályozhatják;(18) mivel a szomszédos jogok védelmi idejére vonatkozó különbségek elkerülése végett a védelmi idő Közösségen belüli számításához a védelmi idő kezdő időpontját egységesen kell meghatározni; mivel a védelmi idő számításánál az előadást, rögzítést, az átvitelt, a jogszerű nyilvánosságra hozatalt és a jogszerű nyilvánossághoz közvetítést, azaz a szomszédos jogok tárgyának személyek részére bármely módon történő hozzáférhetővé tételét kell figyelembe venni, tekintet nélkül arra az országra, ahol a szóban forgó előadás, rögzítés, átvitel, jogszerű nyilvánosságra hozatal, vagy jogszerű nyilvánossághoz közvetítés történt;(19) mivel a műsorsugárzó szervezetek jogai a műsoraik tekintetében – függetlenül attól, hogy a sugárzás vezetékes úton vagy vezeték nélkül, kábelen keresztül vagy műhold útján történik – nem lehetnek időben korlátlanok; mivel ennek következtében szükséges, hogy a védelmi időt csak a műsor első közvetítésétől számítsák; mivel e rendelkezés célja az, hogy megakadályozza egy új védelmi idő kezdetét abban az esetben, amikor a sugárzás egy korábbival azonos;(20) mivel a tagállamoknak jogukban áll fenntartani vagy bevezetni egyéb szomszédos jogokat, különösen kritikai és tudományos kiadások tekintetében; mivel az átláthatóság közösségi szintű biztosítása érdekében az új szomszédos jogot bevezető tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot;(21) mivel célszerű leszögezni, hogy az ezen irányelv által megvalósított harmonizáció nem terjed ki a személyhez fűződő jogokra;(22) mivel azon művek tekintetében, amelyeknek a Berni Egyezmény értelmében vett származási országa harmadik ország, és amelyeknek szerzője nem közösségi állampolgár, a védelmi idők összehasonlítása szükséges, feltéve, hogy a Közösségben biztosított védelmi idő nem haladja meg az ebben az irányelvben rögzített időtartamot;(23) mivel az ezen irányelvben a szomszédos jogokra megállapított védelmi időt olyan jogosultak esetében is alkalmazni kell, akik nem a Közösség valamely tagállamának állampolgárai, de valamely nemzetközi egyezmény értelmében védelmet élveznek, feltéve, hogy az irányelv szerinti védelmi idő nem haladja meg a jogosult állampolgársága szerinti országban biztosított védelmi időt;(24) mivel a védelmi idők összehasonlítására vonatkozó rendelkezések alkalmazása nem vezethez ahhoz, hogy a tagállamok össszeütközésbe kerüljenek nemzetközi kötelezettségeikkel;(25) mivel a belső piac zavartalan működése érdekében ezt az irányelvet 1995. július 1-jétől kell alkalmazni;(26) mivel a tagállamoknak továbbra is jogában áll a védelem alatt álló művek és egyéb teljesítmények felhasználásáról szóló olyan szerződések értelmezésére, alkalmazására és további végrehajtására vonatkozó rendelkezések elfogadása, amelyeket a védelmi idő ezen irányelvből fakadó meghosszabbítása előtt kötöttek;(27) mivel a szerzett jogok és jogos elvárások védelme a Közösség jogrendjének részét képezik; mivel a tagállamok rendelkezhetnek különösen úgy, hogy az ezen irányelv értelmében feléledő szerzői és szomszédos jogok bizonyos feltételek esetén nem kötelezik díjfizetésre azokat, akik a műveket jóhiszeműen hasznosították, amikor azok közkincsnek minősültek,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA szerzői jogok védelmi ideje(1) A Berni Egyezmény 2. cikke értelmében vett irodalmi és művészeti művek a szerző életében és a halálától számított 70 éven át részesülnek szerzői jogi védelemben, attól az időponttól függetlenül, amikor a művet jogszerűen nyilvánosságra hozták.(2) Amennyiben egy művön fennálló szerzői jog több szerzőtársat illet, az (1) bekezdésben meghatározott védelmi időt az utoljára elhunyt szerző halálától kell számítani.(3) A név nélkül vagy felvett néven írt művek esetében a védelmi idő a mű jogszerű nyilvánosságra hozatalát követő hetven évig tart. Ha azonban az író által felvett név semmi kétséget nem hagy a szerző személyazonossága felől, vagy ha a szerző az első mondatban meghatározott idő alatt felfedi személyazonosságát, a védelmi időt az (1) bekezdés szerint kell számítani.(4) Amennyiben valamely tagállam különleges szerzői jogi rendelkezéseket alkalmaz együttesen létrehozott művek tekintetében, vagy a jogosultnak minősülő jogi személyek tekintetében, a védelmi időt a (3) bekezdés szerint kell számítani, kivéve, ha a művet megalkotó természetes személyeket a mű nyilvánosságra hozott változatában e minőségükben tüntették fel. E bekezdés nem érinti azon feltüntetett szerzők jogait, akiknek azonosítható hozzájárulásait e művek tartalmazzák; ezen hozzájárulások tekintetében az (1) vagy (2) bekezdést kell alkalmazni.(5) A több kötetben, részben, folytatásban, számban, vagy fejezetben nyilvánosságra hozott művek tekintetében, amelyek védelmi ideje a mű jogszerű nyilvánosságra hozatalakor kezdődik, a védelmi időt részenként külön-külön kell számítani.(6) Azon művek esetén, amelyek védelmi ideje nem a szerző vagy szerzők halálától számítandó, és amelyeket a megalkotásuktól számított hetven éven belül nem hoztak jogszerűen nyilvánosságra, a védelem megszűnik.2. cikkFilmalkotások és audiovizuális művek(1) A filmalkotás és az audiovizuális mű szerzőjének vagy egyik szerzőjének a mű főrendezőjét kell tekinteni. A tagállamok további személyeket is megjelölhetnek szerzőtársként.(2) A filmalkotások és audiovizuális művek védelmi ideje a következő személyek közül utoljára elhunyt személy halálától számított hetven év, függetlenül attól, hogy azok szerzőtársként vannak-e feltüntetve: a főrendező, a forgatókönyvíró, a dialógus szerzője és a kifejezetten a filmalkotás vagy audiovizuális mű számára írt zene szerzője.3. cikkA szomszédos jogok védelmi ideje(1) Az előadóművészek jogai az előadás időpontjától számított ötven éven át részesülnek védelemben. Ha azonban az előadás rögzítését ezen az időn belül jogszerűen nyilvánosságra hozzák vagy jogszerűen a nyilvánossághoz közvetítik, a védelmi idő az első nyilvánosságra hozataltól vagy – ha ez korábbi – az első nyilvánossághoz közvetítéstől számított ötven év.(2) A hangfelvétel-előállítók jogai a rögzítéstől számított ötven évig részesülnek védelemben. Ha azonban a hangfelvételt ezen az időn belül jogszerűen nyilvánosságra hozzák vagy jogszerűen a nyilvánossághoz közvetítik, a védelmi idő az első nyilvánosságra hozataltól vagy – ha ez korábbi – az első nyilvánossághoz közvetítéstől számított ötven év.(3) A film első rögzítése előállítójának jogai a rögzítéstől számított ötven évig részesülnek védelemben. Ha azonban a filmet ezen az időn belül jogszerűen nyilvánosságra hozzák vagy jogszerűen a nyilvánossághoz közvetítik, a védelmi idő az első nyilvánosságra hozataltól vagy – ha ez korábbi – az első nyilvánossághoz közvetítéstől számított ötven év. Ezen irányelv alkalmazásában "film" minden filmalkotás, audiovizuális mű vagy mozgókép, hangkísérettel vagy anélkül.(4) A műsorsugárzó szervezetek jogai az első sugárzástól számított 50 évig részesülnek védelemben, függetlenül attól, hogy a sugárzás vezetékes úton vagy vezeték nélkül, kábelen keresztül vagy műhold útján történik.4. cikkA korábban még nyilvánosságra nem hozott művek védelmeAki a szerzői jogi védelem lejárta után egy nyilvánosságra nem hozott művet először hoz jogszerűen nyilvánosságra, illetve a nyilvánossághoz jogszerűen először közvetít, a szerzőt megillető vagyoni jogokhoz igazodó terjedelmű védelemben részesül. Ezen jogok védelmi ideje attól az időponttól számított huszonöt év, amikor a művet először jogszerűen nyilvánosságra hozták vagy a nyilvánossághoz közvetítették.5. cikkKritikai és tudományos kiadásokA tagállamok közkinccsé vált művek kritikai vagy tudományos kiadását is szerzői jogi védelemben részesíthetik. E jogok védelmi ideje az első jogszerű nyilvánosságra hozataltól számított legfeljebb harminc év.6. cikkA fotóművészeti alkotások védelmeA fotóművészeti alkotások az 1. cikk alapján részesülnek védelemben, amennyiben abban az értelemben eredetiek, hogy a szerző saját szellemi alkotásának minősülnek. Annak megállapításához, hogy fennállhat-e ilyen védelem, más feltétel nem alkalmazható. A tagállamok más fotóművészeti alkotásokat is védelemben részesíthetnek.7. cikkVédelem harmadik országok vonatkozásában(1) Azon művek esetében, amelyeknek a Berni Egyezmény értelmében vett származási országa harmadik ország, és amelyeknek szerzője nem közösségi állampolgár, a tagállamban biztosított védelmi idő legkésőbb a származási ország védelmi idejének megszűnésekor megszűnik, anélkül hogy ez az idő az 1. cikkben meghatározott időt meghaladná.(2) A 3. cikkben foglalt védelmi időt olyan jogosultakra is alkalmazni kell, akik nem a Közösség valamely tagállamának állampolgárai, feltéve, hogy a tagállamok számukra védelmet biztosítanak. A tagállamokban biztosított védelem azonban – a tagállamok nemzetközi kötelezettségeinek sérelme nélkül – legkésőbb a jogosult állampolgársága szerinti országban biztosított védelem megszűnésének napján megszűnik, és ez az idő nem haladhatja meg a 3. cikkben meghatározott védelmi időt.(3) Azok a tagállamok, amelyek ezen irányelv elfogadásának napján – különösen nemzetközi kötelezettségeikre tekintettel – az (1) és (2) bekezdésben foglalt védelmi időnél hosszabb védelmi időt biztosítottak, fenntarthatják ezt a védelmet a szerzői jogok vagy szomszédos jogok védelmi idejéről szóló nemzetközi megállapodások megkötéséig.8. cikkA védelmi idő számításaAz ebben az irányelvben foglalt védelmi időket az azokat megalapozó eseményt követő év januárjának első napjától kell számítani.9. cikkA személyhez fűződő jogokEz az irányelv nem érinti a személyhez fűződő jogokról szóló tagállami rendelkezéseket.10. cikkIdőbeli hatály(1) Ha az ezen irányelvben foglalt védelmi időnél hosszabb valamely védelmi idő egy tagállamban a 13. cikk (1) bekezdésben meghatározott időpontban már megkezdődött, az az érintett tagállamban ennek az irányelvnek a hatására nem rövidül le.(2) Az ezen irányelvben foglalt védelmi időket minden olyan műre vagy teljesítményre alkalmazni kell, amely legalább egy tagállam védelemben részesül a 13. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban a szerzői jogra vagy a szomszédos jogokra vonatkozó nemzeti rendelkezéseknek megfelelően, vagy amely ezen időpontban megfelel a 92/100/EGK irányelvben foglalt védelmi feltételeknek.(3) Ez az irányelv nem érinti a 13. cikk (1) bekezdésében foglalt időpontot megelőzően végzett felhasználási cselekményeket. A tagállamok elfogadják azokat a rendelkezéseket, amelyek különösen a harmadik személyek által szerzett jogok védelme érdekében szükségesek.(4) A tagállamoknak eltekinthetnek a 2. cikk (1) bekezdésének alkalmazásától az 1994. július 1. előtt létrehozott filmalkotások vagy audiovizuális művek tekintetében.(5) A tagállamok meghatározhatják azt az időpontot, amelytől kezdve a 2. cikk (1) bekezdését alkalmazni kell, feltéve hogy ez az időpont nem későbbi, mint 1997. július 1.11. cikkTechnikai kiigazítás(1) A 91/250/EGK irányelv 8. cikke hatályát veszti.(2) A 92/100/EGK 11. és 12. cikke hatályát veszti.12. cikkÉrtesítési eljárásA tagállamok a Bizottságot haladéktalanul értesítik kell minden jogszabálytervezetről, amely új szomszédos jogot kíván bevezetni, beleértve a bevezetés alapvető indokait és a tervezett védelmi időt.13. cikkÁltalános rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelv 1-11. cikkének 1995. július 1. előtt megfeleljenek.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(2) A tagállamok a 12. cikket az ezen irányelvről szóló értesítés időpontjától kezdődően alkalmazzák.14. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1993. október 29-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Urbain[1] HL C 92., 1992.4.11., 6. o. ésHL C 27., 1993.1.30., 7. o.[2] HL C 337., 1992.12.21., 205. o. ésaz 1993. október 27-i határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 287., 1992.11.4., 53. o.[4] HL C 122., 1991.5.17., 42. o.[5] HL C 346., 1992.11.27. 61. o.--------------------------------------------------