title: A Tanács irányelve (1983. szeptember 26.) a kadmiumkibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31983L0513

Hivatalos Lap L 291 , 24/10/1983 o. 0001 - 0008 spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0131  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0131  finn különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0140  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0140

		A Tanács irányelve(1983. szeptember 26.)a kadmiumkibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről(83/513/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 6. és 12. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [2],tekintettel az Európai Parlament véleményére [3],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],mivel a Közösség környezetének védelmére az egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésekkel szemben a 76/464/EGK irányelv 3. cikke bevezette az előzetes engedélyeztetés rendszerét, amellyel a hozzá tartozó melléklet I. listájában felsorolt anyagok kibocsátására vonatkozó kibocsátási követelményeket határoznak meg; mivel az említett irányelv 6. cikke előírja azt, hogy az ilyen kibocsátási követelményekre határértékeket és az ilyen anyagok kibocsátása által érintett vízi környezetre minőségi célkitűzéseket is meg kell állapítani;mivel a kadmium és vegyületei szerepelnek az I. listán;mivel a tagállamoknak alkalmazniuk kell a határértékeket, kivéve olyan esetekben, ahol minőségi célkitűzéseket alkalmazhatnak;mivel a kadmiumkibocsátás által a vizekben okozott szennyezés nagyszámú ipari létesítménynek tudható be, szükség van arra, hogy az érintett iparág típusára jellemző határértékeket szabjanak meg, és hogy minőségi célkitűzéseket határozzunk meg azon vízi környezetre vonatkozóan, amelybe az ilyen iparágak kadmiumot bocsátanak ki;mivel azonban jelenleg nem lehet határértékeket megállapítani a foszforsav és foszfortartalmú műtrágyák foszfáttartalmú kőzetből történő előállításából eredő kibocsátásokra;mivel a minőségi célkitűzések célja az kell legyen, hogy a kadmiumszennyezést kiküszöböljék a vízi környezet azon különböző részeiből, amelyeket a kadmiumkibocsátások érinthetnek;mivel ezeket a minőségi célkitűzéseket kifejezetten erre a célra kell előírni, és a fogyasztóvédelemre vagy a vizekből származó termékek marketingjére vonatkozó szabályok alkotásának szándékával;mivel folyamatos ellenőrző eljárásra van szükség annak érdekében, hogy a tagállamok képesek legyenek bizonyítani, hogy megfelelnek a minőségi célkitűzéseknek;mivel rendelkezéseket kell alkotni arra vonatkozóan, hogy a fent említett kadmiumkibocsátások által érintett vízi környezetet a tagállamok folyamatosan ellenőrizzék ezen irányelv hatékony végrehajtása szempontjából; mivel a 76/464/EGK irányelv 6. cikke nem biztosítja a felhatalmazást a folyamatos ellenőrzés bevezetésére; mivel ilyen felhatalmazás nincs biztosítva a Szerződésben, a 235. cikkre kell hivatkozni;mivel fontos, hogy a Bizottság ötévente összehasonlító felmérést készítsen ezen irányelv tagállamok általi végrehajtásáról;mivel a felszín alatti víz a 80/68/EGK irányelv [5] tárgya, és ezért ki van zárva ezen irányelv hatálya alól;mivel az iparosítás szintje Grönlandon igen alacsony a sziget általános helyzete miatt és különösen amiatt, hogy ritkán lakott, jelentős a mérete és különleges a földrajzi elhelyezkedése, ezért ez az irányelv nem vonatkozik Grönlandra,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv:- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése alapján határértékeket ír elő az ezen irányelv 2. cikkének e) pontja szerinti ipari üzemekből történő kadmiumkibocsátásokra vonatkozó kibocsátási szabványokra,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése alapján minőségi célkitűzéseket ír elő a vízi környezetre a kadmiumra vonatkozóan,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (4) bekezdése alapján határidőket határoz meg azoknak a feltételeknek a teljesítésére, amelyeket a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai írtak elő a meglévő kibocsátásokra kiadott engedélyekben,- a 76/464/EGK irányelv 12. cikkének (1) bekezdése alapján előírja azokat a mérési referenciamódszereket, amelyek alkalmasak a kadmiumtartalom meghatározására a kibocsátásokban és a vízi környezetben,- a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alapján folyamatos ellenőrzési (monitoring) eljárást hoz létre,- előírja, hogy a tagállamok együttműködjenek egymással olyan kibocsátások esetében, amelyek több mint egy tagállam vizeit érintik.(2) Ez az irányelv a 76/464/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott vizekre vonatkozik a felszín alatti víz kivételével.2. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásábana) "kadmium":- elemi kadmium,- a bármelyik vegyületében jelenlévő kadmium;b) "határértékek": az I. mellékletben megadott értékek;c) "minőségi célkitűzések": a II. mellékletben megadott követelmények;d) "kadmium használata": bármely ipari folyamat, beleértve a kadmium előállítását vagy felhasználását is vagy bármely egyéb ipari folyamat, amelyben a kadmium van jelen;e) "ipari üzem": bármely üzem, amelyben kadmiumot vagy kadmiumot tartalmazó bármely anyagot használnak;f) "meglévő üzem": olyan ipari üzem, amely az ezen irányelvről szóló értesítéskor üzemel;g) "új üzem":- olyan ipari üzem, amely az ezen irányelvről szóló értesítést követően kezd üzemelni,- egy meglévő ipari üzem, amelynek kadmiumhasználati kapacitása lényegesen megnő az ezen irányelvről szóló értesítést követően.3. cikk(1) A határértékeket, az azok betartására vonatkozó határidőket, valamint a kibocsátások ellenőrzésére és felügyeletére vonatkozó eljárásokat az I. melléklet tartalmazza.(2) A határértékeket normál körülmények között annál a pontnál kell alkalmazni, ahol a kadmiumot tartalmazó szennyvizek elhagyják az ipari üzemet.Ha kadmiumot tartalmazó szennyvíz tisztítását az ipari üzemen kívül, egy kadmium eltávolítására szolgáló tisztítótelepen végzik, a tagállamok engedélyezhetik azt, hogy a határértéket annál a pontnál alkalmazzák, ahol a szennyvizek a tisztítótelepet elhagyják.(3) A 76/464/EGK irányelv 3. cikkében meghatározott engedélyeknek legalább olyan szigorú rendelkezéseket kell tartalmazniuk, mint az ezen irányelv I. mellékletében lévők, kivéve akkor, ha egy tagállam a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének ezen irányelv II. és IV. melléklete alapján tesz eleget.Az engedélyeket legalább négyévenként felül kell vizsgálni.(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésből és a 76/464/EGK irányelv rendelkezéseiből eredő kötelezettségeik sérelme nélkül a tagállamok csak akkor adhatnak ki engedélyt új üzemeknek, ha azok az elérhető legjobb műszaki megoldásnak megfelelő követelményeket alkalmazzák, amennyiben erre a szóban forgó irányelv 2. cikkével összhangban a szennyezés kiküszöbölése vagy a verseny torzulásának megakadályozása érdekében szükség van.Bármilyen módszert is fogad el a tagállam, ha műszaki okokból az alkalmazni kívánt intézkedések nem felelnek meg az elérhető legjobb műszaki megoldásnak, az engedélyezés előtt be kell nyújtania a Bizottsághoz az okokat alátámasztó indokait.A Bizottság azonnal továbbítja ezt az indoklást a többi tagállamnak, és haladéktalanul jelentést küld a tagállamoknak, amelyben kinyilvánítja véleményét a második albekezdésben meghatározott eltérésről. Ha szükséges, egyidejűleg megfelelő javaslatokat tesz a Tanácsnak is.(5) A kadmium jelenlétének meghatározására szolgáló elemzési referenciamódszert a III. melléklet 1. pontja tartalmazza. Más módszerek is alkalmazhatók, ha azok kimutatási határa, precizitása és pontossága legalább olyan jó, mint amilyeneket a III. melléklet 1. pontja előír. Az elfolyó térfogatáram mérésére vonatkozó pontosság a III. melléklet 2. pontjában van megadva.4. cikkAz érintett tagállamok felelősek az ipari kibocsátások által érintett vízi környezet folyamatos ellenőrzéséért.Olyan kibocsátások esetében, amelyek több tagállam vizeit érintik, az érintett tagállamok együttműködnek egymással a folyamatos ellenőrzési (monitoring) eljárások összehangolása érdekében.5. cikk(1) A Bizottság összehasonlító értékelést végez ezen irányelv tagállamok általi végrehajtásáról azon információk alapján, amelyeket a 76/464/EGK irányelv 13. cikke értelmében kérésére külön-külön a tagállamok rendelkezésére bocsátanak. A szóban forgó információknak főleg az alábbiakat kell tartalmazniuk:- azon engedélyek részletei, amelyek a kadmium kibocsátási szabványait írják elő,- az 1. cikk (2) bekezdésében meghatározott vizekbe bocsátott kadmiumra vonatkozó nyilvántartás eredményeit,- a kadmium koncentrációjának meghatározására felállított országos ellenőrző hálózat által végzett mérések eredményeit.(2) A Bizottság az 1. bekezdésben meghatározott összehasonlító értékelést ötévenként továbbítja a Tanácshoz, első alkalommal az ezen irányelvről szóló értesítést követő négy évvel.(3) Abban az esetben, ha a tudományos ismeretek megváltoznak, főleg a kadmium élő szervezetekre való és üledékben felhalmozódás esetén kialakuló mérgező tulajdonságaira, biológiai bonthatóságára és felhalmozódására vonatkozóan, vagy ha tökéletesednek az elérhető legjobb műszaki eszközök, a Bizottság megfelelő javaslatokat nyújt be a Tanácshoz azzal a céllal, hogy – ha szükséges – szigorítsa a határértékeket és a minőségi célkitűzéseket, vagy további határértékeket és további minőségi célkitűzéseket állapítson meg.6. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.7. cikkEz az irányelv Grönlandra nem vonatkozik.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1983. szeptember 26-án.a Tanács részérőlaz elnökC. Simitis[1] HL L 129., 1976.5.18., 23. o.[2] HL C 118., 1981.5.21., 3. o.[3] HL C 334., 1982.12.20., 138. o.[4] HL C 230., 1981.9.10., 22. o.[5] HL L 20., 1980.1.26., 43. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETHatárértékek, a betartásukra vonatkozó határidők és a kibocsátások ellenőrzésének és felügyeletének eljárásaiIpari ágazat | Mértékegység | Határérték, amit az alábbi dátumtól kell betartani: |1986.1.1. | 1989.1.1 |1.Cinkbányászat, ólom- és cinkfinomítás, fémkadmium- és színesfémipar | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,3 | 0,2 |2.Kadmiumvegyületek gyártása | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,5 | 0,2 |Kibocsátott kadmium (gramm) per használt kadmium (kilogramm) | 0,5 | |3.Pigmentek gyártása | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,5 | 0,2 |Kibocsátott kadmium (gramm) per használt kadmium (kilogramm) | 0,3 | |4.Stabilizátorok gyártása | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,5 | 0,2 |Kibocsátott kadmium (gramm) per használt kadmium (kilogramm) | 0,5 | |5.Szárazelemek és akkumulátorok gyártása | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,5 | 0,2 |Kibocsátott kadmium (gramm) per használt kadmium (kilogramm) | 1,5 | |6.Galvanizálás | Kadmium (milligramm) per kibocsátás (liter) | 0,5 | 0,2 |Kibocsátott kadmium (gramm) per használt kadmium (kilogramm) | 0,3 | |7.Foszforsav és/vagy foszforműtrágya gyártása foszfátos kőzetből | | – | – |1. 2. A koncentrációban kifejezett határértékek, amelyek átlépése főszabály szerint tilos, az ipari szektorokra a fenti táblázatban a 2., 3., 4., 5. és 6. pontban vannak megadva. Határértékeket egyetlen esetben sem lehet úgy kifejezni, hogy a maximum koncentrációk nagyobbak legyenek, mint a maximális mennyiség és az egy kilogramm kezelt kadmiumra vonatkoztatott vízigény hányadosa.Ugyanakkor, mivel az elfolyó szennyvízben a kadmium koncentrációja függ a felhasznált víz mennyiségétől, és ez a különböző folyamatokban és üzemekben más és más, a fenti táblázatban a kibocsátott kadmium mennyiségének a használt kadmium mennyiségéhez viszonyított fajlagosaként kifejezett határértékeket minden esetben be kell tartani.3. A napi átlagos határértékek a fenti táblázatban megadott megfelelő havi átlagértékek kétszeresei.4. Folyamatos eljárást kell kialakítani annak ellenőrzésére, hogy a kibocsátások megfelelnek-e azoknak a kibocsátási szabványoknak, amelyeket az e mellékletben előírt határértékekkel összhangban állapítottak meg.Ebben az eljárásban rendelkezni kell a minták vételéről és elemzéséről, valamint a kibocsátás térfogatáramának és – ahol lehetséges – a használt kadmium mennyiségének méréséről.Ha a használt kadmium mennyiségének meghatározása lehetetlen, akkor a folyamatos ellenőrzési eljárás alapja a kadmiumnak azon mennyisége lehet, amely az engedély alapjául szolgáló termelési kapacitás figyelembevételével felhasználható.5. A kibocsátásra reprezentatív mintát 24 órán keresztül kell venni. Az egy hónapon keresztül kibocsátott kadmium mennyiségét a kibocsátott kadmium napi mennyiségei alapján kell kiszámítani.Olyan ipari üzemek esetében, amelyek nem bocsátanak ki több mint 10 kilogramm kadmiumot évente, egyszerűsített folyamatos ellenőrző eljárást lehet bevezetni. Ipari galvanizáló üzemek esetén egyszerűsített folyamatos ellenőrző eljárást csak akkor lehet bevezetni, ha a galvanizáló kádak össztérfogata kisebb, mint 1,5 m3.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMinőségi célkitűzésekAzon tagállamoknál, amelyek a 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott kivételt alkalmazzák, az irányelv 5. cikke alapján a tagállamok által kötelezően megállapítandó és betartandó kibocsátási szabványokat úgy kell meghatározni, hogy a kadmiumkibocsátás által érintett területen kielégítsék az alább felsorolt minőségi célkitűzést vagy célkitűzéseket. Minden egyes esetben a hatáskörrel rendelkező hatóság határozza meg az érintett területet, és választja ki az 1. bekezdésben felsorolt célkitűzések közül azt a célkitűzést vagy azokat a célkitűzéseket, amelyet, illetve amelyeket megfelelőnek ítél az érintett területen a terület hasznosítási céljára tekintettel, egyidejűleg figyelembe veszi azt a tényt, hogy ezen irányelv célja minden szennyezés kiküszöbölése.1. A 76/464/EGK irányelv szerinti szennyezés 2. cikke szerinti megakadályozása érdekében az alábbi minőségi célkitűzéseket [1] határozták meg, amelyeket a kibocsátás helyéhez megfelelően közel kell mérni [2]:1.1. A kibocsátások által érintett szárazföldi felszíni vizekben az összes kadmium koncentrációja nem haladhatja meg az 5 μg/liter értéket.1.2. A kibocsátások által érintett torkolati vizekben az oldott kadmium koncentrációja nem haladhatja meg az 5 μg/liter értéket.1.3. A kibocsátások által érintett területi (tenger) vizekben és belső parti vizekben – a torkolatvizek kivételével – az oldott kadmium koncentrációja nem haladhatja meg az 2,5 μg/liter értéket.1.4. Az ivóvíz kivételére szolgáló vizek esetében a kadmium koncentrációjának meg kell felelnie a 75/440/EGK irányelv [3] követelményeinek.2. A fenti követelményeken túl a kadmiumkoncentrációkat az 5. cikkben meghatározott nemzeti hálózat révén kell meghatározni és az eredményeket a következő koncentrációkkal kell összehasonlítani: [4]2.1. A szárazföldi felszíni vizek esetében az összes kadmium koncentrációja 1 μg/liter.2.2. Torkolati vizek esetében az oldott kadmium koncentrációja 1μg/liter.2.3. Területi (tenger) vizek és belső parti vizek esetében – a torkolati vizek kivételével – az oldott kadmium koncentrációja 0,5 μg/liter.Ha ezeknek a koncentrációknak a nemzeti hálózat pontjainak bármelyike nem tesz eleget, az okokat jelenteni kell a Bizottságnak.3. A kadmium koncentrációja az üledékekben és/vagy puhatestűekben vagy kagylókban, ha lehetséges akkor a Mytilus edulis fajtában, nem növekedhet jelentősen az időben.4. Ahol több minőségi célkitűzés alkalmazható egy területen, ott a vizek minőségének valamennyi célkitűzéseknek meg kell felelni.[1] Az 1.1., 1.2. és az 1.3. pontokban meghatározott kadmiumkoncentrációk a vízi élet védelméhez szükséges minimális követelményeket jelentik.[2] Az 1.4 pontban meghatározott minőségi célkitűzés kivételével a koncentrációk az egy év alatt mért eredmények számtani közepére vonatkoznak.[3] A 75/440/EGK irányelv vonatkozik az ivóvíz kivételére szolgáló felszíni vizek minőségére a tagállamokban (HL L 194., 1975.7.25., 26. o.). Ebben a kadmiumra előírt kötelező érték 5 μg/liter a kivett minták 95 %-a esetében.[4] Az 1.4 pontban meghatározott minőségi célkitűzés kivételével a koncentrációk az egy év alatt mért eredmények számtani közepére vonatkoznak.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETMérési referenciamódszerek1. A vizek, üledékek, puhatestűek és kagylók kadmiumtartalmának meghatározására használt mérési referenciamódszer a minta megőrzése és megfelelő kezelése után az atomabszorpciós spektrofotometria.A kimutatási határ [1] olyan kell legyen, hogy a kadmiumkoncentráció ± 30 %-os precizitással (2) és ± 30 %-os pontossággal [2] legyen mérhető a következő koncentrációk esetén:- kibocsátások esetében az engedélyben előírt maximális kadmiumkoncentráció egytizede,- felszíni vizek esetében 0,1 μg/liter vagy a minőségi célkitűzésben előírt kadmiumkoncentráció egytizede közül amelyik magasabb,- puhatestűek és kagylók esetében 0,1 mg/kg nedves súly,- üledékek esetében a mintában lévő kadmiumkoncentráció egytizede vagy 0,1 mg/kg száraz súly, ha a szárítást 105 és 110 °C között végezték súlyállandóságig, amelyik érték nagyobb.2. Az elfolyó térfogatáram mérését ± 20 %-os pontossággal kell végezni.[1] A meghatározást lásd a tagállamokban az ivóvízkivételre szánt felszíni víz mérésének módszereiről, valamint a mintavételek és elemzések gyakoriságáról szóló, 1979. október 9-i 79/869/EGK tanácsi irányelvben. (HL L 271., 1979.10.29., 44. o.)[2] A meghatározást lásd a tagállamokban az ivóvízkivételre szánt felszíni víz mérésének módszereiről, valamint a mintavételek és elemzések gyakoriságáról szóló, 1979. október 9-i 79/869/EGK tanácsi irányelvben. (HL L 271., 1979.10.29., 44. o.)--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA minőségi célkitűzésekre vonatkozó folyamatos ellenőrzési eljárások1. Az érintett minőségi célkitűzés vagy célkitűzések betartása érdekében minden olyan engedély estén, amelyet ezen irányelv végrehajtása körében adnak meg, az illetékes hatóság határozza meg az előírásokat, ellenőrzési módszereket és a határidőket.2. A 76/464/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összhangban a tagállam minden egyes kiválasztott és alkalmazott minőségi célkitűzésre vonatkozóan az alábbiakról tesz jelentést a Bizottságnak:- a kibocsátási pontok és az eloszlás módja,- azok a területek, amelyeken a minőségi célkitűzéseket alkalmazzák,- a mintavételi helyek elhelyezkedése,- a mintavételezés gyakorisága,- a mintavételezés és a mérés módszerei,- a kapott eredmények.3. A mintáknak kellően reprezentatívnak kell lenniük a vízi környezet minőségére a kibocsátások által érintett területen, és a mintavételezés gyakoriságának elégendőnek kell lennie ahhoz, hogy kimutasson bármely változást a vízi környezetben, különös figyelemmel a hidrológiai rendszer természetes változásaira.--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0629

A Tanács irányelve (1978. június 19.) az anyagi hosszúságmérőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 73/362/EGK irányelv műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

Hivatalos Lap L 206 , 29/07/1978 o. 0008 - 0011 finn különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0157  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 7 o. 0138  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0157  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0207  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 8 o. 0207  CS.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 ET.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 HU.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 LT.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 LV.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 MT.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 PL.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 SK.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106 SL.ES fejezet 13 kötet 005 o. 103  - 106

		A Tanács irányelve(1978. június 19.)az anyagi hosszúságmérőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 73/362/EGK irányelv műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(78/629/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel a csatlakozási okmánnyal módosított, a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i 71/316/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 17., 18. és 19. cikkére,mivel az anyagi hosszúságmérőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1973. november 19-i 73/362/EGK tanácsi irányelv [2] előkészítése és elfogadása óta új anyagi hosszúságmérőket fejlesztettek ki; mivel a műszaki fejlődés figyelembevételének érdekében az említett irányelvet ezért módosítani kell;mivel a Bizottság 1978. január 19-én módosítási javaslatot nyújtott be véleményezésre a mérőműszerek kereskedelme műszaki jellegű akadályainak elhárítását célzó irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottságnak; mivel a vélemény meghozatala hiányában a 71/316/EGK irányelv 19. cikke (3) bekezdésének b) pontjában megállapított eljárás alapján a Bizottság a Tanácsnak javaslatot tett a meghozandó intézkedésekről,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 73/362/EGK irányelv mellékletének 3.6., 4.1., 5.1., 6.3., 7.1., 7.2., 7.3., 8., 9.1., 9.2., 9.4. és 9.5. pontja ezen irányelv melléklete alapján módosul.2. cikkA tagállamok elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek oly módon, hogy ezek a rendelkezések az értesítéstől számított egy éven belül hatályba lépjenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1978. június 19-én.a Tanács részérőlaz elnökP. Dalsager[1] HL L 202., 1971.9.6., 1. o.[2] HL L 335., 1973.12.5., 56. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET3.6. A mérőszalag olyan kiképzésű, hogy amikor a szalag sík felületen kihúzott állapotban van, a szélei egyenesek és párhuzamosak.4.1. A hosszúságmérőkön az osztásnak és a számozásnak a névleges hosszúság mentén érthetőnek, előírás szerintinek és letörölhetetlennek kell lennie annak érdekében, hogy biztonságos, egyszerű és egyértelmű leolvasást tegyen lehetővé. Néhány nem számozott osztás azonban, amelyek száma a hosszúságmérőkön nem haladja meg a két egymást követő számozott skálaosztás közötti skálaosztások számát, a mérőeszköz végén a fő skálaosztáson túlnyúlhat.5.1. A hosszúságmérők névleges hosszúsága a következő értékek egyike: 0,5; 1; 1,5; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9 m vagy 5 m többszöröse.6.3. Mindezeket a feliratokat láthatóan és olvashatóan kell feltüntetni a hosszúságmérő elejétől kezdődően.Az illetékes nemzeti hatóság egyetértésével azonban bizonyos feliratok megjelenhetnek az eszköz egy teljes részén. Ebben az esetben az EGK-típusjóváhagyási igazolás megállapítja, hová kerüljenek elhelyezésre ezek a feliratok.Továbbá, ha a hosszúságmérő szélessége nem teszi lehetővé az EGK-típusjóváhagyási jel olvasható feltüntetését, a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i tanácsi irányelv I. melléklete 3.1. pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül, és e mellékletnek a 3.5. pontjával összhangban a jel a következő jelek formájában is feltüntethető egymás után elrendezve:- a stilizált ε betű,- az EGK-típusjóváhagyást megadó tagállam megkülönböztető betűje/betűi,- az EGK-típusjóváhagyás évének utolsó két számjegye,- az EGK-típusjóváhagyás hivatkozási száma (pl. ε F 755345).7. LEGNAGYOBB MEGENGEDHETŐ HIBA7.1. Az ezen irányelvben meghatározott hosszúságmérőket pontosságuk szerint három osztályba – I., II. és III. – kell sorolni.A hosszúságmérők EGK-elsőhitelesítésénél a legnagyobb megengedett hibát (amelynek értéke pozitív vagy negatív):a) a névleges hosszúságra, ésb) bármely egyéb, nem egymást követő skálaosztás közötti távolságra,az adott hosszúság függvényében, milliméterben kell megadni az (a + bL) képlettel, ahol:- "L" az adott hosszúság egész méterre kerekítve,- "a" és "b" az egyes pontossági osztályokra a következő táblázat szerint meghatározott együttható:Pontossági osztály | a | b |I | 0,1 | 0,1 |II | 0,3 | 0,2 |III | 0,6 | 0,4 |7.2. 7.2.1. Az 1 cm-nél nem hosszabb osztásértékek "i" hosszúságára vonatkozó pozitív vagy negatív legnagyobb megengedett hibát minden egyes pontossági osztályra a következő táblázatnak megfelelően kell megadni:Az adott osztásköz "i" hosszúsága | Legnagyobb megengedhető hiba (mm-ben), pontossági osztályonként |I. | II. | III. |i ≤ 1 mm | 0,1 | 0,2 | 0,3 |1 mm < i ≤ 1 cm | 0,2 | 0,4 | 0,6 |1 cm-nél nagyobb osztásértékek esetén a legnagyobb megengedett hibát az osztásérték függvényében az (a + bL) képlettel milliméterben kell megadni, ahol az "a" és "b" paraméterek értékei a 7.1 pontban megadottal azonosak, "L" értéke pedig az adott hosszúságnak a következő egész méterre felkerekített értéke.7.2.2. Az 1 cm-t meg nem haladó, egymást követő osztásértékek "i" hosszúsága közötti legnagyobb megengedett különbséget mindegyik pontossági osztályra a következő táblázat szerint kell meghatározni:Az adott osztásköz "i" hosszúsága | Legnagyobb megengedhető eltérés (mm-ben), pontossági osztályonként |I | II | III |i ≤ 1 mm | 0,1 | 0,2 | 0,3 |1 mm < i ≤ 1 cm | 0,2 | 0,4 | 0,6 |1 cm-nél nagyobb osztásértékek esetén az egymást követő "i" osztásértékek hosszúsága közötti legnagyobb megengedett különbséget az (a + bL) képlettel, milliméterben kell megadni a 7.2.1. pontban meghatározottak szerint.7.3. Véglapos vagy összetett hosszúságmérőknél azonban a felülettel határolt tartományra a legnagyobb megengedett hiba plusz vagy mínusz értékeit az alábbi értékekkel kell megnövelni:- 0,1 mm-rel az I. pontossági osztályú mérőkre,- 0,2 mm-rel a II. pontossági osztályú mérőkre,- 0,3 mm-rel a III. pontossági osztályú mérőkre.Ezen felül a 7.1. és 7.2.2. pontban megállapított rendelkezéseket nem kell alkalmazni:- ha a 7.1. b) pontban leírt, nem egymást követő osztásjel egyikét felület képezi, és- ha a 7.2.2. pontban leírt, egymást követő osztások egyike felülettel határolt szélső osztás.8. HITELESÍTÉSI JELEKMinden hosszúságmérő felépítésének biztosítania kell, hogy a hosszúságmérő megkaphassa a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i tanácsi irányelvben előírt hitelesítési jeleket. Erre helyet kell biztosítani hosszúságmérők elejének közelében akár a mérőn magán, akár egy nélkülözhetetlen járulékos készüléken.9.1. Üvegszálas és műanyag véglapos, végvonásos vagy összetett szalag hosszúságmérőkNévleges hosszúság: 0,5–50 méter.A húzóerőt (kb. 20 N-os) feltüntetik.A véglapos és összetett hosszúságmérők szabad végei kopásálló pánttal vagy kupakkal vannak ellátva.Ezek a hosszúságmérők az I., II. vagy III. pontossági osztályba tartoznak.9.2. Egy darabban készített, merev vagy félmerev fém vagy egyéb anyagú hosszúságmérőkNévleges hosszúság: 0,5–5 méter.A referenciahőmérséklet bizonyos esetekben eltérhet 20 °C-tól.Ezek a mértékek folyadékok szintjének ellenőrzésére használt mérőpálcákat is magukban foglalnak.A merev mérőpálca vége ütés- és kopásálló végződéssel vagy kupakkal van ellátva. Ütődéskor nem kelthet szikrát.Ezek a hosszúságmérők a II. pontossági osztályba tartoznak.9.4. Acélszalag-hosszúságmérők9.4.1. Véglapos, végvonalas vagy összetett hosszúságmérők tekercselőn.Névleges hosszúság: 0,5–10 méter; az 5–10 m-es mértékek lapja íves keresztmetszetű.Ezek a hosszúságmérők tokban lehetnek, melynek a méretei a mérésre használt részbe tartozhatnak, főként belső méretek mérésénél. Ezeknek a hosszúságmérőknek a szabad vége rögzített vagy csúszó kampóval vagy rögzítőnyelvvel van ellátva.Ezek a hosszúságmérők az I. vagy II. pontossági osztályba tartoznak.9.4.2. A névleges hossznál nagyobb hosszúságok mérésére tervezett véglapos vagy végvonalas hosszúságmérőkNévleges hosszúság: 5, 10, 20, 50, 100 vagy 200 méter.A húzóerőt, mely kb. 50 N, fel kell tüntetni a hosszúságmérőn.A szabad vég magában foglal a névleges hosszúságba bele nem tartozó fogantyút vagy gyűrűt.Ha a fogantyúk beletartoznak a névleges hosszúságba, úgy vannak felépítve, hogy az illesztésük semmilyen pontatlanságot ne okozzon a mérésnél.Ezek a hosszúságmérők az I. vagy II. pontossági osztályba tartoznak.9.4.3. Nem a névleges hosszúságnál nagyobb hosszúságok mérésére tervezett végvonalas vagy összetett hosszúságmérők tekercselőn.Névleges hosszúság: 5–200 méter.A referenciahőmérséklet bizonyos esetekben eltérhet 20 °C-tól.A vonóerőt (kb. 50 N-os) feltüntetik a mértéken.A szabad vég magában foglal a névleges hosszba nem beletartozó fogantyút, gyűrűt vagy kampót.Ezek a mértékek az I. vagy II. pontossági osztályba tartoznak.9.5. Összetett fémből készült, feszítő súllyal ellátott merülő szalag, folyadékszint méréséreNévleges hosszúság: 5–50 méter.A referenciahőmérséklet bizonyos esetekben eltérhet 20 °C-tól.A szalag helyes kihúzásához szükséges húzóerőt fel kell tüntetni a hosszúságmérőn.Ezt a húzóerőt kell kifejteni a hosszúságmérőn feszítő súly segítségével, amelyen fel kell tüntetni annak saját tömegét.A skálakezdet fő osztásjelét a megfelelő formájú feszítő súly alja képezi. A feszítő súly olyan anyagból készül, ami ütközés esetén nem kelt szikrát.A feszítő súly stabilan vagy leszerelhetően csatlakozik a szalaghoz oly módon, hogy ez a csatlakozás vagy kapcsolat ne okozzon hibát.A szalag teljes hossza milliméter osztású, az osztás a feszítő súly sima oldalán folytatódik.A hosszúságmérő másik végére csévélre szerelhető.Ezek a hosszúságmérők az I. vagy II. pontossági osztályba tartoznak.A hosszúságmérő feszítő súllyal történő használata esetén a hibahatár nem kisebb, mint 0,6 mm.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1971. július 26.) a folyadékmérőkre (kivéve a vízmérőkre) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31971L0319

Hivatalos Lap L 202 , 06/09/1971 o. 0032 - 0036 finn különkiadás fejezet 13 kötet 2 o. 0033  dán különkiadás sorozat I fejezet 1971(III) o. 0662  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 2 o. 0033  angol különkiadás sorozat I fejezet 1971(III) o. 0740  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 1 o. 0170  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 2 o. 0048  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 2 o. 0048

		A Tanács irányelve(1971. július 26.)a folyadékmérőkre (kivéve a vízmérőkre) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(71/319/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. Cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a tagállamokban kötelező rendelkezések határozzák meg a folyadékmérő műszerek felépítését és ellenőrzési módszereit, amelyek tagállamonként különböznek, és következésképpen akadályozzák e műszerek kereskedelmét; mivel ezért szükséges e rendelkezéseknek a közelítése;mivel a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i tanácsi irányelv [3] megállapította az EGK-típus-jóváhagyási és az EGK-elsőhitelesítési eljárásokat; mivel az említett irányelvvel összhangban meg kell határozni a folyadékok (kivéve a víz) térfogatmérő műszereinek tervezésére és működésére vonatkozó műszaki követelményeket;mivel annak biztosítására, hogy ezek a műszerek közvetlenül használhatók legyenek a folyadékokra vonatkozó mérőrendszerekben, az ilyen mérőrendszerek tekintetében a legnagyobb megengedett hibákra vonatkozó nemzeti rendelkezések közelítését azonnal meg kell kezdeni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv olyan folyadékok (a víz kivételével) térfogatmérő műszereire vonatkozik, amelyeknél a folyadékáramlás a mérőkamrák mozgó falainak elmozdulását idézi elő, és amelyek bármilyen térfogat mérését lehetővé teszik.2. cikk(1) "Folyadékok térfogatmérő műszere": olyan műszer, amely kizárólag egy mérőberendezésből és egy kijelzőből áll. Ez általában egy mérőrendszer részét képezi.(2) "Folyadékok mérőrendszere": olyan mérőműszer, amely ugyanúgy, mint maga a mérőberendezés és az esetlegesen hozzá tartozó segédberendezés, azokból a berendezésekből áll, amelyek szükségesek a helyes mérés biztosításához, és bármely olyan berendezésből, amely hozzá tartozik elsősorban azzal a céllal, hogy elősegítse annak működését. A mérőrendszerek egy külön irányelv tárgyát fogják képezni.3. cikkAz EGK-jelekkel és -jelzésekkel ellátható térfogatmérő műszerek leírása a melléklet I. fejezetében található. Ezek EGK-típus-jóváhagyási eljárás tárgyát képezik, és a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló irányelv II. mellékletének 1. és 2. pontjában rögzített feltételek és a mérőrendszerekről szóló külön irányelvben rögzítésre kerülő feltételek alapján kell alávetni őket az EGK-elsőhitelesítési eljárásnak.4. cikkEgyetlen tagállam sem tagadhatja meg, tilthatja vagy korlátozhatja olyan folyadék (a víz kivételével) térfogatát mérő műszer forgalomba hozatalát vagy üzembeállítását, amely el van látva az EGK-típus-jóváhagyási jellel és az EGK-elsőhitelesítési jellel.5. cikkAmikor olyan folyadékmérő rendszereket, amelyek EGK-jellel és -jelzéssel ellátott folyadéktérfogat-mérő műszereket tartalmaznak, első hitelesítésnek vetnek alá, a legnagyobb megengedhető hiba tekintetében a melléklet II. fejezetében meghatározottak irányadók.6. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1971. július 26-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Moro[1] HL C 25., 1970.2.28., 76. o.[2] HL C 26., 1970.3.4., 2. o.[3] HL L 202., 1971.9.6., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETI. FEJEZETA FOLYADÉKMÉRŐKRE (KIVÉVE A VÍZMÉRŐKRE) VONATKOZÓ ELŐÍRÁSOK1. Fogalommeghatározások1.1. "Legkisebb kiadható mennyiség": az a legkisebb folyadékmennyiség, amely az adott típusú folyadéktérfogat-mérővel mérhető.1.2. "Ciklustérfogat": a folyadéktérfogat-mérő egy munkamenetének megfelelő mennyiség – munkamenet alatt a teljes mozgási ciklus értendő –, amely által a mérő valamennyi mozgó alkatrésze egyszer elmozdul, majd ismét visszatér a kiindulási helyzetbe.1.3. "Periodikus eltérés": az egy munkamenet alatt előforduló lehetséges legnagyobb mennyiségkülönbség a folyadéktérfogat-mérő mozgó alkatrészeinek mozgása által átmozgatott és a számláló által kijelzett megfelelő térfogat között, ha ez utóbbi holtjáték és csúszás nélkül úgy kapcsolódik a mérőhöz, hogy az a munkamenet végén kijelzi a mérőkamra űrtartalmát. A periodikus eltérés adott esetben megfelelő korrigáló berendezés segítségével csökkenthető.2. Számlálószerkezet2.1. A mérőberendezésnek tartalmaznia kell egy számlálószerkezetet, amely köbcentiméterben vagy milliliterben, köbdeciméterben vagy literben, vagy pedig köbméterben mutatja a mért térfogatot.2.2. A számlálószerkezet egy vagy több számlálótagból áll, amelyek közül a skálán a legkisebb skálaértékkel rendelkező az "első számlálótag".2.3. A számlálómű és a mérő között megbízható, tartós és mechanikai kapcsolódással vagy állandó mágneses készülékkel működtetett hajtásnak kell lennie.2.4.1. A számlálónak megbízhatóan, könnyen és egyértelműen olvashatónak kell lennie.2.4.2. Ha a számlálószerkezet több számlálótagból áll, akkor az egész számlálószerkezetnek olyan kivitelezésűnek kell lennie, hogy a mérési eredmény leolvasási értéke a különböző számlálótagok kijelzéseinek egyszerű összeolvasásából adódjon.2.5. A számlálószerkezet kijelzési tartományának 1 x 10n, 2 x 10n vagy 5 x 10n törvényes térfogategységet kell kitennie, ahol "n" pozitív vagy negatív egész szám, vagy nulla.2.6. A számlálótag elmozdulása lehet folytonos és szakaszos.2.7. Ha a számlálótag mozgórésze folytonosan mozdul el, akkor egy beosztásos skálával és egy leolvasó jelzéssel kell rendelkeznie, amelyek segítségével a mért mennyiség minden olyan állásnál meghatározható, amelynél a mozgórész megáll.2.8. Az első számlálótag skálaértékének 1 x 10n, 2 x 10n vagy 5 x 10n törvényes térfogategységgel kell egyenlőnek lennie.2.9. A legnagyobb kijelzési tartományú számlálótag kivételével egy számlálótag átfordulásának 1 x 10n törvényes térfogategységnek kell megfelelnie, ha az ennek a mértékegységnek megfelelően beosztott skála teljes egészében látható.2.10. Amikor egy számlálótag rögzített körskálából és egy forgó mutatóból áll, a mutatónak az óramutató járásával megegyező irányban kell forognia.2.11. A több számlálótaggal rendelkező számlálószerkezet esetében azon számlálótagok mozgórésze minden egyes átfordulása, amelynek skálája teljes egészében látható, a következő számlálótag skálaosztásköz értékének kell, hogy megfeleljen.2.12. A több számlálótaggal rendelkező számlálószerkezet esetében a szakaszosan továbblépő számlálótag kijelzésének, ha az nem az első számlálótag, egy számmal kell továbblépnie, mialatt az előző számlálótag a teljes körülfordulásának nem több mint egytizedével lép tovább. A mozgásnak akkor kell befejeződnie, amikor az előző számlálótag nullát mutat.2.13. Ha a több számlálótaggal rendelkező számlálószerkezet esetében a második és további számlálótagok skálája az ablakokban csak részben látható, ez utóbbi számlálótagok kijelzéseinek szakaszosan kell továbblépniük. Az első számlálótag kijelzése folytonosan és szakaszosan egyaránt továbbléphet.2.14. Ha a kijelzés egymás mellett álló számokból valósul meg, és az első számlálótag szakaszosan lép tovább, e számlálótag mellett jobbra egy vagy több rögzített nulla állhat.2.15. Ha az első számlálótag skálájának csak egy része látható az ablakban, és e számlálótag kijelzése folytonos mozgással lép tovább, akkor félreérthető lehet a leolvasás, amely előfordulását minden lehetséges módon csökkenteni kell. E célból, valamint az interpolációs leolvasás lehetővé tétele érdekében az ablaknak a skála elmozdulása irányával párhuzamos méretét úgy kell megválasztani, hogy ne legyen kisebb a két skálavonal középvonal-távolságának 1,5-szörösénél úgy, hogy legalább két egymást követő skálavonal, amelyek közül az egyik számozott, mindig látható legyen. Az ablak az ellenőrző jelzéshez képest aszimmetrikusan is elhelyezkedhet.2.16. Osztásvonalas skála esetében az osztásvonalaknak teljes hosszúságukban azonos vastagságúaknak kell lenniük, és a vonal nem lehet vastagabb, mint két szomszédos osztásvonal középvonal-távolságának egynegyed része.Az 1 x 10n, 2 x 10n vagy 5 x 10n törvényes térfogategységeket jelölő osztásvonalakat csak különböző hosszúságukkal szabad megkülönböztetni.2.17. A két szomszédos osztásvonal középvonalai közötti tényleges vagy látszólagos távolság nem lehet kisebb 2 mm-nél.2.18. A számjegyek tényleges vagy látszólagos magassága nem lehet kisebb 4 mm-nél.3. Kalibrálási berendezések3.1. A számlálókat olyan kalibrálási berendezéssel kell ellátni, melynek segítségével a kijelzett mennyiség és a számlálókon ténylegesen keresztüláramlott folyadékmennyiség közötti arány megváltoztatható.3.2. Ha ez a berendezés szakaszosan változtatja az arányt, akkor az arány egymást követő értékei 0,002-nél nagyobb értékkel nem különbözhetnek egymástól.3.3. Mellékáram (kerülőáram) szabályozással működő kalibrálási berendezések alkalmazása nem megengedett.4. A legkisebb kiadható mennyiségre vonatkozó különleges előírások4.1. A legkisebb kiadható mennyiséget úgy kell meghatározni, hogy a következő értékek mindegyike legfeljebb a II. fejezet 2. és 3. pontjában meghatározott, e kiadható mennyiségre megszabott hibahatárral megegyező legyen:1. az a mennyiség, amely az első számlálótag skáláján 2 mm-nek, illetve az a mennyiség, amely a skálaérték 1/5-ének felel meg, amennyiben az első számlálótag kijelzője folytonos mozgással lép tovább;2. az a mennyiség, amely a számjegyek két egymást követő elmozdulásának felel meg, ha az első számlálótag kijelzője szakaszosan lép tovább;3. az a hiba, amely a szokásos üzemi körülmények között, a mérőmű mozgásának a számlálószerkezet első tagjára történő továbbítása során fellépő holtjátékból vagy megcsúszásból adódik;4. a periodikus eltérés kétszerese.4.2. A legkisebb kiadható mennyiség megállapításánál ezen túlmenően, amennyiben szükséges, figyelembe kell venni a mérőberendezést kiegészítő részek befolyásoló hatását is azoknak az előírásoknak megfelelően, melyeket az erre a mérőberendezésre vonatkozó irányelvekben rögzítettek.4.3. A legkisebb kiadható mennyiségnek 1x10n, 2x10n vagy 5x10n törvényes térfogategységet kell kitennie, ahol "n" pozitív vagy negatív egész szám, vagy nulla.5. A legnagyobb és legkisebb térfogatáram5.1. A legnagyobb és legkisebb térfogatáramot a típusvizsgálati eljárás eredményeinek megfelelően a típus-jóváhagyási igazolásban állapítják meg. A számlálónak a típus-jóváhagyási igazolásban meghatározott üzemidő alatt a legnagyobb térfogatáram közelében kell működnie anélkül, hogy a méréstechnikai tulajdonságai jelentősen megváltoznának.5.2. Általában a folyadéktérfogat-mérők esetében a legnagyobb térfogatáram legalább tízszerese kell, hogy legyen a legkisebb térfogatáramnak, míg cseppfolyósított gázt mérők esetében legalább ötszöröse.6. A folyadékfajta, a hőmérséklet és a nyomás befolyásoló hatása6.1. A típus-jóváhagyási igazolásban meg kell határozni azokat a folyadékokat, amelyeknek a mérésére a mérő felhasználható, a mérendő folyadék hőmérsékleti határait, amennyiben azok 10 °C alatt vagy + 50 °C felett vannak, valamint a legnagyobb megengedett üzemi nyomást.6.2. A mérő típusvizsgálati eljárása során meg kell vizsgálni azt, hogy a számlálónak azok a változásai, amelyek a folyadékok fajtáinak, nyomásának és hőmérsékletének maximális változásaira vezethetők vissza, a típus-jóváhagyási igazolásban meghatározandó határokon belül egyik tényező esetében sem lépik túl a II. fejezet 1., 2. és 3. pontjában meghatározott értékek felét.7. Csak a mérőre vonatkozó legnagyobb megengedhető hiba7.1. Ha a mérő első hitelesítését megelőzik a 3. cikkben meghatározott méréstechnikai vizsgálatok, és a vizsgálatokhoz ugyanazt a mérőközeget használják, amelynek mérésére a folyadéktérfogat-mérőt szánják, akkor a vizsgálatok esetében a hibahatárok megegyeznek a II. fejezet 1., 2. és 3. pontjában meghatározott értékek felével, de nem lehetnek kisebbek a mért mennyiség 0,3 %-ánál.7.2. Ha azonban a mérés pontossága nem elegendő ahhoz, hogy e követelményt alkalmazni lehessen, akkor a típus-jóváhagyási igazolásban megnövelt legnagyobb megengedett hibákat a II. fejezet 1., 2. és 3. pontjában megadott határokon belül lehet megadni.7.3 A típus-jóváhagyási igazolásban a méréstechnikai vizsgálatokra kisebb és/vagy megváltoztatott legnagyobb megengedett hibákat is meg lehet állapítani, ha a mérőt több mérőközeg mérésére tervezték, de az első hitelesítés alkalmával csak egy olyan mérőközeget használnak, amelynek mérésére szánják a mérőt, vagy ha az első hitelesítés alkalmával másfajta mérőközeget használnak, mint amelynek mérésére készült a mérő.8. Feliratok8.1. Minden mérőn a számlálószerkezet skálája közelében vagy külön táblán olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a következő információkat:a) az EGK-típus-jóváhagyási jelzés;b) a gyártó neve vagy azonosító jele;c) a gyártó műszaki leírása, ha van ilyen;d) a gyári szám és a gyártás éve;e) a ciklustérfogat;f) a legnagyobb és a legkisebb térfogatáram;g) a legnagyobb üzemi nyomás;h) a hőmérséklet-tartomány olyan esetekben, amikor a folyadék –10 °C alatti vagy + 50 °C feletti hőmérsékleteken mérhető;i) a mérendő folyadék vagy folyadékok jellege és a kinematikus vagy dinamikus viszkozitás határai, amennyiben a mérendő folyadék jellege önmagában nem jellemzi elegendően a viszkozitást.8.2. A számlálószerkezet skálájának közelében a következő jelzéseket kell jól láthatóan elhelyezni:a) a mért térfogat kijelzésének egysége vagy annak jele;b) a legkisebb kiadható mennyiség.8.3. A folyadék áramlási irányát a mérőházon nyíllal kell feltüntetni, amennyiben az nem egyértelmű.8.4. Az emberi fogyasztásra alkalmas folyadékok szétszerelhető mérőinél a gyári számokat vagy azok utolsó három számjegyét azokon az alkatrészeken is fel kell tüntetni, amelyeknek felcserélése hatással lehet a mérési eredményre.8.5. A számlálószerkezetnek lehet önálló leírása és gyári száma is.9. Lezárások és hitelesítési jelek elhelyezése9.1. A biztonsági lezárások számára kialakított helyekkel kell megakadályozni az illetéktelen hozzáférést azokon a pontokon, ahol a mérést befolyásolni lehet, vagy ahol részben vagy egészben szét lehet szerelni a mérőt, ha a szétszerelést a hitelesítési engedélyben nem hagyták jóvá (folyékony élelmiszerek szétszerelhető mérői).9.2. A mérőeszközön, a számlálószerkezeten vagy ezek burkolatán egy fontos alkatrészhez tartósan kapcsolódó olyan területen kell az EGK-hitelesítési jelet elhelyezni, ahol a jelölés a készülék szétszerelése nélkül is látszik.9.3. A típus-jóváhagyási igazolás előírhatja, hogy a szétszerelhető mérő cserélhető alkatrészeinél az e fejezet 8.4. pontjában meghatározott gyári szám mellett helyet kell biztosítani a hitelesítési bélyeg számára.II. FEJEZETA MÉRŐRENDSZEREK LEGNAGYOBB MEGENGEDHETŐ HIBAHATÁRAI1. Ha a mérőt mérőrendszerbe építik be, akkor a mérő első hitelesítésénél, általános használati feltételek esetén és a hitelesítési engedélyben meghatározott működési határok között, a mért mennyiségek egységeiben kifejezve az alábbi pozitív és negatív legnagyobb megengedett hibák érvényesek:Mért mennyiség | Legnagyobb megengedhető hiba |0,02-től 0,1 literig | 2 ml |0,1-től 0,2 literig | a mért mennyiség 2 %-a |0,2-től 0,4 literig | 4 ml |0,4-től 1 literig | a mért mennyiség 1 %-a |1-től 2 literig | 10 ml |2 liter vagy több | a mért mennyiség 0,5 %-a |2. A legnagyobb megengedett hiba azonban a legkisebb kiadható mennyiségnél kétszerese a II. fejezet 1. pontjában meghatározott értéknek, és bármekkora legyen is a mért mennyiség, a legnagyobb megengedett hiba sohasem lehet kisebb, mint a legkisebb kiadható mennyiségre megengedett hibahatár.3. A vizsgálat különleges nehézségei miatt a cseppfolyósított gázok, vagy más olyan folyadékok mérésére szolgáló mérők esetében, melyeket a –10 °C alatti vagy + 50 °C közötti hőmérséklet-tartományon kívül kell használni, valamint olyan mérőknél, amelyek legkisebb átfolyása óránként legfeljebb 1 liter, a megengedett legnagyobb hibák a II. fejezet 1. és 2. pontjában megadott értékek kétszeresei.4. Ha az első hitelesítésnél valamennyi hiba azonos előjelű, akkor közülük legalább egy nem haladhatja meg az I. fejezet 7.1. pontjában meghatározott határértékeket.--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31975L0324

A Tanács irányelve (1975. május 20.) az aeroszoladagolókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

Hivatalos Lap L 147 , 09/06/1975 o. 0040 - 0047 finn különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0125  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 3 o. 0092  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0125  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0119  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0119  CS.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 ET.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 HU.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 LT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 LV.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 MT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 PL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 SK.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199 SL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 192  - 199

		A Tanács irányelve(1975. május 20.)az aeroszoladagolókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(75/324/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatáratekintettel a Közgyűlés véleményére [1]tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2]mivel egyes tagállamokban, az aeroszoladagolók tekintetében előírják bizonyos műszaki előírások kötelező betartását; mivel ezek a műszaki előírások tagállamonként eltérőek, és ezért akadályozzák a Közösségen belüli kereskedelmet;mivel a közös piac létrehozásának és működésének ezek az akadályai felszámolhatók, amennyiben minden tagállam a hatályos jogszabályaikban megállapított előírások mellett vagy azok helyett egységes előírásokat fogad el, és mivel ezek az előírások érintik az aeroszoladagolók gyártását, töltését és névleges űrtartalmát;mivel a műszaki fejlődés jelenlegi szakaszában ennek az irányelvnek az alkalmazási területe a fémből, üvegből vagy műanyagból készült aeroszoladagolókra korlátozódik;mivel ennek az irányelvnek a mellékletében felsorolt műszaki előírásokat a műszaki fejlődésnek megfelelően haladéktalanul módosítani kell; mivel a szükséges intézkedések megfelelő végrehajtásának elősegítéséhez a tagállamoknak és a Bizottságnak az aeroszoladagolókról szóló irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottságon belüli szoros együttműködésére szolgáló eljárást kell kialakítani;mivel lehetséges, hogy néhány forgalomba hozott aeroszoladagoló annak ellenére veszélyezteti a biztonságot, hogy eleget tesz az ezen irányelvben és mellékletében rögzített követelményeknek; mivel ennek megfelelően ki kell alakítani egy, az említett kockázat elkerülésére szolgáló eljárást,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet a 2. cikkben meghatározott aeroszoladagolókra kell alkalmazni, azon aeroszoladagolók kivételével, amelyek maximális töltőtérfogata 50 ml-nél kisebb és amelyek maximális töltőtérfogata meghaladja az irányelv mellékletének 3.1., 4.1.1., 4.2.1., 5.1. és 5.2. pontjában meghatározott töltőtérfogatot.2. cikkAz irányelv alkalmazásában aeroszoladagoló minden fémből, üvegből vagy műanyagból készült, egyszer használatos tartály, amely cseppfolyósított vagy nyomás alatt oldott sűrített gázt tartalmaz folyadékkal, pasztával, porral együtt vagy önmagában és, amely olyan adagolószerkezettel rendelkezik, amelyen keresztül a tartalom gázban szuszpendált szilárd vagy folyékony részecskék, hab, paszta vagy por formájában, illetve folyékony halmazállapotban a szabadba juttatható.3. cikkAz aeroszoladagolók forgalomba hozataláért felelős személy elhelyezi a "3" jelzést (fordított epszilon) az aeroszoladagolókon annak igazolására, hogy megfelelnek az ezen irányelvben és mellékletében rögzített követelményeknek.4. cikkAz ezen irányelvben és mellékletében megállapított követelményekben említett okok alapján, a tagállamok nem tagadhatják meg, nem tilthatják és nem korlátozhatják olyan aeroszoladagolók forgalomba hozatalát, amely megfelelnek az irányelv és melléklete követelményeinek.5. cikkEzen irányelv mellékletének a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása érdekében szükséges módosításokat a 7. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.6. cikk(1) Létrejön az aeroszoladagolókról szóló irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság (a továbbiakban: bizottság), amely a tagállamok képviselőiből áll, elnöke a Bizottság képviselője.(2) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.7. cikk(1) Amennyiben az ebben a cikkben megállapított eljárást kell követni, az ügyet az elnök, saját kezdeményezésére vagy valamelyik tagállam képviselőjének megkeresésére a bizottság elé terjeszti.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti az elfogadandó intézkedések tervezetét. A bizottság két hónapon belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A vélemények elfogadása 41 szavazatos többséggel történik, a tagállamok szavazatainak súlyozása a Szerződés 148. cikke (2) bekezdésének megfelelően történik. Az elnök nem szavaz.(3) a) A Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket, amennyiben azok összhangban vannak a bizottság véleményével;b) Amennyiben a javasolt intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy, ha az nem nyilvánított véleményt, a Bizottság haladéktalanul javaslatot tesz a Tanácsnak az elfogadandó intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel dönt;c) Ha a javaslat előterjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem dönt, a Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket.8. cikk(1) Más közösségi irányelvek, különösen a veszélyes anyagokról és készítményekről szóló irányelvek sérelme nélkül, minden aeroszoladagolón, vagy ha ez az aeroszoladagoló kis méretei miatt nem megvalósítható (legfeljebb 150 ml töltéstartalom), akkor a ráhelyezett címkén el kell helyezni jól láthatóan, olvasható és letörölhetetlen módon a következő adatokat:a) az aeroszoladagoló forgalomba hozataláért felelős személy neve és címe vagy védjegye;b) a "3" jelzés (fordított epszilon), annak igazolására, hogy megfelel az irányelv követelményeinek;c) a töltési tétel azonosítását lehetővé tevő azonosító kódok;d) a melléklet 2.2. pontjában említett adatok;e) nettó tömeg és térfogat.(2) A tagállamok azon feltételhez köthetik az aeroszoladagolók területükön történő forgalomba hozatalát, hogy a címkén a szövegnek az ország hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell megjelennie.9. cikkA tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak olyan jelölések és feliratok aeroszoladagolókon történő használatának megakadályozása érdekében, amelyek összetéveszthetőek a "3" jelzéssel (fordított epszilon).10. cikk(1) Ha egy tagállam érdemben igazolhatóan megállapítja, hogy egy vagy több aeroszoladagoló annak ellenére veszélyt jelent a biztonságra vagy az egészségre, hogy megfelel az irányelv követelményeinek, saját területén átmenetileg megtilthatja az adagoló vagy adagolók értékesítését, vagy különleges feltételekhez kötheti azt. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot, döntése indokainak megjelölésével.(2) A Bizottság hat héten belül konzultál az érintett tagállamokkal, majd ezt követően haladéktalanul véleményt nyilvánít és megteszi a megfelelő lépéseket.(3) Ha a Bizottság véleménye szerint szükséges az irányelv technikai kiigazítása, a módosításokat a Bizottság vagy a Tanács fogadja el a 7. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. Az említett esetben a tagállam az elfogadott védintézkedéseket a módosítások hatályba lépéséig fenntarthatja.11. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1975. május 20-án.a Tanács részérőlaz elnökR. Ryan[1] HL C 83., 1973.10.11., 24. o.[2] HL C 101., 1973.11.23., 28. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. NyomásA "nyomás" kifejezés a bar-ban kifejezett belső nyomás (relatív nyomás).1.2. Vizsgálati nyomásA "vizsgálati nyomás" az a nyomás, amelynek az üres aeroszoladagoló tartály 25 másodpercig úgy áll ellen, hogy azon repedés, illetve fém vagy műanyag tartályok esetén, a 6.1.1.2. pontban megengedett mértéken felüli látható vagy tartós alakváltozás nem keletkezik.1.3. Roncsolási nyomásA "roncsolási nyomás" az a legkisebb nyomás, amelynek hatására az aeroszoladagoló megreped vagy eltörik.1.4. Tartály névleges űrtartalmaA "tartály névleges űrtartalma" a nyitott tartály térfogata milliméterben, a tartály szájának pereméig mérve.1.5. Tartály hasznos űrtartalmaA "tartály hasznos űrtartalma" a megtöltött és lezárt aeroszoladagoló térfogata milliliterben.1.6. Folyékony fázis térfogataA "folyékony fázis térfogata" a megtöltött és lezárt aeroszoladagolóban lévő nem gáz fázisú rész térfogata.1.7. Vizsgálati körülményekA "vizsgálati körülmények" a hidraulikus úton, 20 °C -on (± 5 °C) végzett vizsgálati és roncsolási nyomás értékei.1.8. Tűzveszélyes tartalomA "tűzveszélyes tartalom":a) levegőben normál légköri nyomáson tűzveszélyes gázok;b) olyan folyékony halmazállapotú anyagok és készítmények, amelyek lobbanáspontja a 100 °C-ot nem haladja meg vagy azzal egyenlő.A lobbanáspont meghatározási módszerét a legutóbb a 73/146/EGK [1] irányelvvel módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv [2] állapítja meg.2. ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK2.1. Konstrukció és szerkezet2.1.1. A megtöltött aeroszoladagolónak a szokásos használati és tárolási körülmények között meg kell felelnie a melléklet rendelkezéseinek.2.1.2. A szelepnek a szokásos tárolási és szállítási körülmények között biztosítania kell az aeroszoladagoló gyakorlatilag légmentes lezáródását, és azt védeni kell minden nem szándékolt nyitás vagy sérülés ellen, például védőkupak segítségével.2.1.3. Az aeroszoladagoló mechanikai ellenállása a tartályban lévő anyagok hatására, még hosszabb időn keresztül történő tárolás esetén sem csökkenhet.2.2. JelzésekA veszélyes anyagokra és készítményekre vonatkozó irányelvek sérelme nélkül, minden aeroszoladagolón vagy annak csomagolásán egyértelműen és jól olvasható módon fel kell tüntetni a következő jelöléseket:a) "A tartályban túlnyomás uralkodik: napfénytől elzárva tárolandó, 50 °C feletti hőmérsékletnek kitenni tilos. Felszúrni, hő hatásának kitenni még használat után is tilos.";b) "Tilos nyílt lángra vagy bármilyen izzó anyagra permetezni", kivéve, ha ez az aeroszoladagoló rendeltetése;c) "Tűzveszélyes" felirat vagy a nyílt láng jelzésére szolgáló szimbólum, ha a tartály tűzveszélyes anyagtartalma meghaladja a 45 tömegszázalékot, vagy a 250 g-ot.3. FÉMBŐL KÉSZÜLT AEROSZOLADAGOLÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK3.1. ŰrtartalomA tartályok névleges űrtartalma nem haladhatja meg az 1000 ml-t.3.1.1. A tartály vizsgálati nyomásaa) Az 50 °C-on, 6,7 bar-nál alacsonyabb nyomás alatt töltött tartályok esetén a vizsgálati nyomás legalább 10 bar legyen;b) Az 50 °C-on, 6,7 bar vagy annál magasabb nyomás alatt töltött tartályok esetén a vizsgálati nyomás 50 %-kal legyen magasabb, mint az 50 °C-on mért belső nyomás.3.1.2. TöltésA töltésre használt gáz fajtájától függetlenül, az aeroszoladagolóban uralkodó nyomás 50 °C-on nem haladhatja meg a 12 bar-t.3.1.3. A folyékony fázis térfogataA folyékony fázis térfogata, 50 °C-on nem haladhatja meg a hasznos űrtartalom 87 %-át. Homorú fenekű tartályok esetében, amelyek alja a repesztés előtt kidomborodik, a folyékony fázis térfogata, 50 °C-on elérheti a hasznos űrtartalom 95 %-át.4. ÜVEGBŐL KÉSZÜLT AEROSZOLADAGOLÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK4.1. Műanyaggal bevont vagy tartósan szilánkvédett tartályokAz ilyen típusú tartályok sűrített, cseppfolyósított vagy oldott gázokkal való töltésre használhatók.4.1.1. ŰrtartalomAz ilyen tartályok űrtartalma nem haladhatja meg a 220 ml-t.4.1.2. BevonatA bevonat műanyagból vagy más megfelelő anyagból készült védőburkolat, amelynek rendeltetése a tartály véletlen törése esetén az üvegrészecskék szétrepülésének megakadályozása, és amelyet úgy kell tervezni, hogy a töltött aeroszoladagoló, 20 °C-on, 1,8 m magasságból történő beton padlóra ejtésekor ne keletkezzenek szétrepülő üvegrészecskék.4.1.3. A tartály vizsgálati nyomásaa) a sűrített vagy oldott gázzal töltött tartályoknak legalább 12 bar vizsgálati nyomást kell kiállniuk;b) a cseppfolyósított gázzal töltött tartályoknak legalább 10 bar vizsgálati nyomást kell kiállniuk.4.1.4. Töltésa) A sűrített gázzal töltött aeroszoladagolóknak, 50 °C-on nem kell 9 barnál nagyobb nyomást kiállniuk;b) Az oldott gázzal töltött aeroszoladagolóknak, 50 °C-on nem kell 8 barnál nagyobb nyomást kiállniuk;c) A cseppfolyós gázzal vagy cseppfolyós gázkeverékkel töltött aeroszoladagolóknak, 20 °C-on nem kell a következő táblázatban megadott értékeknél nagyobb nyomást kiállniuk:Űrtartalom | A cseppfolyós gáz tömegszázaléka a keverékben |20 % | 50 % | 80 % |50 – 80 ml | 3,5 bar | 2,8 bar | 2,5 bar |< 80 – 160 ml | 3,2 bar | 2,5 bar | 2,2 bar |< 160 – 220 ml | 2,8 bar | 2,1 bar | 1,8 bar |Ez a táblázat a 20 °C-on megengedett nyomáshatárokat adja meg a gáz százalékos arányának függvényében.A táblázatban nem szereplő százalékos arányok esetében, a vonatkozó nyomáshatárokat a megadott értékek extrapolációjával kell meghatározni.4.1.5. A folyékony fázis térfogataA töltött aeroszoladagolók folyékony fázisának térfogata 50 °C-on nem haladhatja meg a hasznos űrtartalom 90 %-át.4.2. Védőburkolat nélküli üvegtartályokAz üvegből készült, védőburkolat nélküli aeroszoladagoló tartályok kizárólag cseppfolyósított vagy oldott gázokkal tölthetők meg.4.2.1. ŰrtartalomAz ilyen tartályok űrtartalma nem haladhatja meg a 150 ml-t.4.2.2. A tartály vizsgálati nyomásaA tartály vizsgálati nyomásának legalább 12 bar legyen.4.2.3. Töltésa) Az oldott gázzal töltött aeroszoladagolóknak, 50 °C-on nem kell 8 bar-nál nagyobb nyomást kiállniuk;b) A cseppfolyósított gázt tartalmazó aeroszoladagolóknak, 20 °C-on nem kell a következő táblázatban megadott értékeknél nagyobb nyomást kiállniuk:Űrtartalom | A cseppfolyósított gáz tömegszázaléka a keverékben |20 % | 50 % | 80 % |50 – 70 ml | 1,5 bar | 1,5 bar | 1,25 bar |< 70 – 150 ml | 1,5 bar | 1,5 bar | 1 bar |Ez a táblázat a 20 °C-on megengedett nyomáshatárokat adja meg a gáz százalékos aránya függvényében.A táblázatban nem szereplő százalékos arányok esetén, a vonatkozó nyomáshatárokat a megadott értékek extrapolációjával kell meghatározni.4.2.4. A folyékony fázis térfogataA töltött aeroszoladagolók folyékony fázisának térfogata 50 °C-on nem haladhatja meg a hasznos űrtartalom 90 %-át.5. MŰANYAGBÓL KÉSZÜLT AEROSZOLADAGOLÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNŐS RENDELKEZÉSEK5.1. A szilánkokra repedő műanyag aeroszoladagolók esetén a védőburkolat nélküli üveg aeroszoladagolókkal azonos módon kell eljárni.5.2. A nem szilánkokra repedő műanyag aeroszoladagolók esetén a védőburkolattal ellátott üveg aeroszoladagolókkal azonos módon kell eljárni.6. VIZSGÁLATOK6.1. A forgalomba hozatalért felelős személy által biztosítandó vizsgálati követelmények6.1.1. Üres tartályok hidraulikus vizsgálata6.1.1.1. A fém, üveg és műanyag aeroszoladagolókon a 3.1.1., 4.1.3. és 4.2.2. pontban meghatározott hidraulikus nyomásvizsgálatot kell elvégezni.6.1.1.2. Azok a fém tartályok, amelyek aszimmetrikus vagy jelentősebb torzulást vagy más hasonló sérülést mutatnak, selejtnek minősülnek. A tartályfal alján vagy felső profilján fellépő csekély szimmetrikus alakváltozás megengedhető, feltéve, hogy a tartály megfelel a roncsolási vizsgálatnak.6.1.2. Üres fémtartályok roncsolási vizsgálataA forgalomba hozatalért felelős személy biztosítja, hogy a tartályok roncsolási nyomása legalább 20 %-kal meghaladja a megállapított vizsgálati nyomást.6.1.3. Védőburkolattal ellátott üvegtartályok ejtő vizsgálataA gyártó biztosítja, hogy a tartály megfelel a 4.1.2. pontban megállapított követelményeknek.6.1.4. Töltött aeroszoladagolók egyedi vizsgálata6.1.4.1. a) Minden egyes töltött aeroszoladagolót vízfürdőbe kell meríteni. A vízfürdő hőmérsékletének és a bemerítés időtartamának olyannak kell lennie, hogy:- az aeroszoladagoló tartalma elérje az egyenletes 50 °C hőmérsékletet, vagy- az aeroszoladagolóban uralkodó nyomás elérje azt az értéket, amely a tartalom egyenletes 50 °C hőmérsékletén jelentkezik;b) Minden olyan aeroszoladagolót, amely látható tartós alakváltozást vagy szivárgást mutat, le kell selejtezni.6.1.4.2. A forgalomba hozatalért felelős személy saját felelősségére és az irányelv 6. cikkében említett bizottság jóváhagyásával alkalmazhat bármilyen vizsgálati rendszert, amely a vízfürdőben végzett vizsgálattal egyenértékű eredményhez vezet.6.2. Példák a tagállamok által elvégezhető ellenőrző vizsgálatokra6.2.1. A töltetlen tartályok vizsgálata2500, ugyanazon folyamatos gyártási eljárásban, azonos anyagokból előállított töltetlen tartályból álló homogén tételből, illetve az egy óra alatt előállítható tételmennyiségből véletlenszerűen kiválasztott öt tartályt 25 másodpercig vizsgálati nyomásnak kell kitenni.Ha a tartályok egyike nem felel meg a vizsgálatnak, további tíz tartályt kell kiválasztani véletlenszerűen ugyanabból a tételből, és ezeken is el kell végezni a vizsgálatot.Ha az aeroszoladagolók egyike nem felel meg a vizsgálatnak, az egész tétel használatra alkalmatlannak minősül.6.2.2. Töltött aeroszoladagolók vizsgálataReprezentatív mennyiségű töltött aeroszoladagoló vízfürdőbe merítésével, lég- és vízmentes záródást ellenőrző vizsgálatokat kell végezni. A vízfürdő hőmérsékletének és a bemerítés időtartamának olyannak kell lennie, hogy az aeroszoladagolók tartalma a felszakadás vagy repedés előfordulásának megállapításához szükséges idő alatt elérje az egységesen 50 °C hőmérsékletet.Minden olyan aeroszoladagoló-tétel, amely nem felel meg a vizsgálatnak, használatra alkalmatlannak minősül.[1] HL L 167., 1973.6.25., 1. o.[2] HL 196., 1967.8.16., 1. o.--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31986L0415

A Tanács irányelve (1986. július 24.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőszerveinek beépítéséről, elhelyezéséről, működéséről és jelöléséről

Hivatalos Lap L 240 , 26/08/1986 o. 0001 - 0018 finn különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0238  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0238  CS.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  ET.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  HU.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  LT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  LV.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  MT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  PL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  SK.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197  SL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 197

		A Tanács irányelve(1986. július 24.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőszerveinek beépítéséről, elhelyezéséről, működéséről és jelöléséről(86/415/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a műszaki követelmények, amelyeknek a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktoroknak a nemzeti jogszabályok alapján meg kell felelniük, többek között a kezelőszervek beépítését, elhelyezését, működését és jelölését is érintik;mivel e követelmények tagállamonként különböznek, szükséges, hogy minden tagállam ugyanazon követelményeket fogadja el, vagy a meglévő szabályokon felül, vagy azok helyett, különösen azért, hogy lehetővé tegye az EGK-típusjóváhagyási eljárás egységes alkalmazását, amely a legutóbb Spanyolország és Portugália csatlakozási okmányával módosított, a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv tárgya [3], és amelyet minden traktortípusra alkalmazni kell;mivel ezen előírások harmonizálása nyilvánvalóan biztonságot nyújt, mivel ez az alkalmazott kezelőelemek és jelképeik vonatkozásában lehetőséget nyújt arra, hogy a különböző nyelvekből következő nehézségeket áthidalják;mivel a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséhez az is hozzátartozik, hogy a tagállamok a valamely tagállam által a közös előírások alapján végrehajtott ellenőrzést kölcsönösen elismerik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Mezőgazdasági vagy erdészeti traktor az összes kerekes vagy lánctalpas, legalább kéttengelyű gépjármű, amely funkciója lényegében a vonóteljesítmény kifejtéséből áll, és amely különösen meghatározott eszközök, gépek vagy pótkocsik vontatására, tolására, hordozására vagy működtetésére van berendezve, és amelyeket mezőgazdasági vagy erdészeti alkalmazásra szántak. Teher vagy utasok szállítására is fel lehet szerelni e járműveket.(2) Ezen irányelv csak az (1) bekezdésben meghatározott, fúvott gumiabronccsal felszerelt, kéttengelyű traktorokra vonatkozik, amelyek legnagyobb tervezési sebessége 6 és 30 km/h között van.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg az EGK-típusjóváhagyást, sem a nemzeti típusjóváhagyást, nem tagadhatják vagy tilthatják meg a traktorok nyilvántartásba vételét, értékesítését, forgalomba helyezését vagy használatát a kezelőszervek beépítésére, elhelyezésére, működésére és jelölésére hivatkozva, ha azok megfelelnek az I., II., III. és IV. mellékletben foglalt előírásoknak.3. cikkEzen irányelv nem érinti a tagállamoknak azt a jogát, hogy a Szerződés szem előtt tartásával előírják azon követelményeket, amelyeket szükségesnek tartanak a traktorral munkát végzők védelmének biztosítása érdekében, feltéve hogy ez nem teszi szükségessé a traktoroknak az ezen irányelvvel megállapított jellemzőinek módosítását.4. cikkAzon változtatásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a mellékletet a műszaki fejlődéshez hozzáigazítsák, a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el.5. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1987. október 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1986. július 24-én.a Tanács részérőlaz elnökA. Clark[1] HL C 172., 1981.7.13., 108. o.[2] HL C 189., 1981.7.30., 15. o.[3] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETFOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM, AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. Traktortípus"A traktortípus a kezelőszervek beépítése, elhelyezése, működése és jelölése szempontjából" olyan traktor, amely nem különbözik olyan alapvető belső kialakítások tekintetében, amelyek a kezelőszervek elhelyezését és jelölését befolyásolják.1.2. Kezelőszerv"Kezelőszerv" bármely olyan rész, amely a közvetlen működtetés során képes a traktor vagy bármely hozzá kapcsolt berendezés helyzetét, működését megváltoztatni.2. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM2.1. Egy traktortípus EGK-típusjóváhagyás iránti kérelmét – a kezelőszervek beépítésére, elhelyezésére, működésére, jelölésére vonatkozóan – a traktor gyártójának vagy meghatalmazottjának kell előterjesztenie.2.2. A kérelemhez csatolni kell három példányban a traktor részek leírását (fotók vagy rajzok), ezeknek meg kell felelniük az ezen irányelvben foglalt előírásoknak.2.3. Valamely, a jóváhagyásra kerülő traktortípust képviselő traktort vagy annak meghatározott részeit – amelyek az ezen irányelv által előírt vizsgálatok elvégzéséhez szükségesek – át kell adni a műszaki szolgálatnak, ami a típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatokat végrehajtja.3. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSAz V. melléklet szerinti mintával azonos tanúsítványt kell csatolni az EGK-típusbizonyítványhoz.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMŰSZAKI KÖVETELMÉNYEK1. ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK1.1. A kezelőszerveknek könnyen elérhetőknek kell lenniük, az elérésük nem jelenthet veszélyt a kezelőre, akinek nehézség és kockázat nélkül kell tudni működtetni azokat. Olyan kialakításúaknak, elrendezésűeknek vagy védettségűeknek kell lenniük, hogy elejét vegyék bármely nemkívánatos kapcsolási műveletnek vagy szándékon kívüli mozdulatnak, vagy bármely egyéb műveletnek, amely veszélyes lehet.1.2. Amennyiben a kezelőszerveket jelzésekkel tüntetik fel, akkor azoknak meg kell egyezniük a III. mellékletben közöltekkel.1.3. A III. melléklettől eltérő jelzések más célokra használhatóak, ha nem áll fenn az összetévesztés veszélye az ebben közölt jelzésekkel.1.4. A jelképek akkor elfogadhatók, ha a IV. melléklet szerinti arányoknak megfelelnek.1.5. A jelképeknek a kezelőszerveken vagy azok közvetlen közelében kell lenniük.1.6. A jelképeknek a háttérből világosan ki kell tűnniük.1.7. Amennyiben a 2. szakaszban különleges követelmények találhatók a kezelőszervek beépítésére, elhelyezésére, működésére és jelölésére vonatkozóan, akkor azoknak a kezelőszerveknek meg kell felelniük. Más elrendezés is megengedett, de a gyártónak bizonyítani kell, hogy az legalább olyan hatékony, mint az ezen irányelv szerinti elrendezés.2. KÜLÖNLEGES KÖVETELMÉNYEK2.1. MotorindítóNe lehessen elindítani a motort akkor, ha ezáltal a traktor nem szabályozott mozgásának veszélye fennáll.E követelmény akkor teljesül, ha a motor beindítása csak a következő feltételek teljesülésével lehetséges:- a sebességváltó kar "üres" állásban van, vagy- a fokozatváltó kar üres állásban van, vagy- a tengelykapcsoló szétkapcsolt helyzetben van, vagy- a hidrosztatikus berendezés üres állásban, illetve nyomásmentesítve van, vagy- ha hidraulikus hajtás is van ennek kezelőszerve automatikusan üres helyzetbe áll vissza.2.2. MotorleállítóE készülék egyszeri, rövid idejű működésének azt kell eredményeznie, hogy a motor leáll, és magától nem kerül sebességbe.Ha a motorleállító nincs egybeépítve a motorindítóval, akkor olyan színjelöléssel kell ellátni, amely a háttértől és a többi kezelőszervtől világosan megkülönbözteti. Ha e kezelőszerv nyomógombos kivitelű, akkor az piros színű legyen.2.3. DIFFERENCIÁLZÁR-MŰKÖDTETŐAhol ilyen kezelőszervet építettek be, ott kötelező annak megjelölése. A differenciálzár működésbe lépését világosan jelezni kell, ha ez a kezelőszerv állásából nem látszik nyilvánvalóan.2.4. A hárompontos felfüggesztés emelő-berendezésének kezelőszerve2.4.1. A hárompontos felfüggesztés emelő-berendezésének kezelőszervét úgy kell elhelyezni, hogy ezzel az emelő és leeresztő műveleteket biztonságosan végre lehessen hajtani és/vagy automatikus tengelykapcsolóval kell a felfüggesztő berendezés csatlakoztató szerkezetét ellátni, ami által a traktor és a függesztett munkagép között nem szükséges külön kezelőszemély jelenléte. Az ilyen kezelőszerv jelenlétét jelölni kell.2.4.2. A szállított munkagépek emelésére és leeresztésére vonatkozó biztonsági követelmények akkor tekinthetők teljesítettnek, ha az alábbi feltételek adottak:2.4.2.1. Fő kezelőszervekA fő kezelőszerv és azok átviteli szerkezetei úgy legyenek elhelyezve vagy védve, hogy a kezelő személy ne érhesse el azokat akkor, amikor a traktor és a munkagép között a földön áll; másik lehetséges megoldás a külső kezelőszervek felszerelése.2.4.2.2. Külső kezelőszervek2.4.2.2.1. E kezelőszerveket úgy kell elhelyezni, hogy a kezelő személy veszélymentes helyről működtethesse azokat, például úgy, hogy a hárompontos felfüggesztés hidraulikus emelő-berendezésének kezelőszervét vagy az emelő mechanizmus kiegészítő kezelőszerveit a sárvédő belső falai által képzett függőleges síkokon kívül helyezik el,és2.4.2.2.2. a hárompontos felfüggesztés hidraulikus emelő-berendezésének kezelőszerve a mozgást legfeljebb 100 mm-re korlátozza, ha a kezelőszervet a kezelő személy emelő állásban elengedi. A mérőpontot ezen esetben a hárompontos felfüggesztés kapcsolószerkezete alsó függesztő karjának kapcsolódási pontjai képezik,vagy2.4.2.2.3. a hárompontos felfüggesztés hidraulikus emelő-berendezését a kezelőszervek hozzák működésbe, amelyek az ún. holtember elv szerint működnek.2.4.2.3. Keskeny nyomtávú traktorokAz olyan egy tengellyel hajtott traktor kezelőszerveit, amelyek állandó vagy állítható nyomtávolsága az 1150 mm-t nem haladja meg, azelőtt a függőleges sík előtt kell elhelyezni, amely keresztül megy az ülés referenciapontján, ha az ülés középső helyzetben van.2.4.2.4. Más elrendezés is megengedett, ha a gyártó igazolja, hogy az hatásában legalább azonos a 2.4.2.1., 2.4.2.2. és 2.4.2.3. pontban foglaltakkal.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETJELZÉSEK1. Motorindító+++++ TIFF +++++2. Kezelőszerv a motor fordulatszámának beállításához+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Jelzés: fokozatmentes forgó szabályozás | fokozatmentes lineáris szabályozás |3. Motorleállító-működtető+++++ TIFF +++++(külső gyújtású és kompressziós gyújtású motor)4. Rögzítőfék-működtető+++++ TIFF +++++5. Differenciálzár-működtető+++++ TIFF +++++6. Erőleadótengely-kapcsoló működtetője+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++kapcsolt | oldott |7. Erőleadótengely-működtető és/vagy fordulatszámváltó+++++ TIFF +++++oldott és nem működő+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++működő, de oldott | kapcsolt és működő |Megjegyzés:A jelzések a kétsebességű erőleadótengely-működtető és fordulatszámváltóhoz tartoznak. Az 1. ábrán a váltó üres és oldott állapotban van; a 2-on az erőleadó-tengely 1000 fordulat/perc fordulatszámon működik, de oldott állapotban van; a 3-on 1000 fordulat/perc fordulatszámon működik és kapcsolt.8. Az emelő-berendezés kezelőszerve+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++emelt helyzet | leeresztett helyzet |9. Kapcsoló a felszerelhető gépek távirányítására+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++kapcsolt | oldott |10. Tompított fényszóró kapcsoló+++++ TIFF +++++11. Irányjelző kapcsoló+++++ TIFF +++++12. Vészvillogó kapcsoló+++++ TIFF +++++13. Fő világítás kapcsoló+++++ TIFF +++++14. Első helyzetjelző lámpa kapcsoló+++++ TIFF +++++15. Távolsági fényszóró kapcsoló+++++ TIFF +++++16. Ködlámpa kapcsoló+++++ TIFF +++++17. Hátsó ködlámpák kapcsolója+++++ TIFF +++++18. Parkolólámpa kapcsoló+++++ TIFF +++++19. Munkahely megvilágító lámpa kapcsolója+++++ TIFF +++++20. Ablaktörlő kapcsoló+++++ TIFF +++++21. Duda kezelőszerve+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA III. MELLÉKLET SZERINTI JELKÉPEK ALAPMODELLJÉNEK FELÉPÍTÉSE+++++ TIFF +++++AlapábraAz alapábra a következőkből áll:1. 50 x 50 mm oldalhosszúságú négyzet; az ábrán lévő (a) névleges méret azonos az eredetivel;2. 56 mm átmérőjű alapkör, amely körülbelül az alapnégyzet (1) területével azonos nagyságú;3. egy második, 50 mm átmérőjű kör, az alapnégyzetben (1);4. egy második négyzet, amely csúcsai az alapkörön (2) találhatók, oldalai pedig párhuzamosak az alapnégyzet (1) oldalaival;5. és 6. egy-egy téglalap, amelyek területei az alapnégyzet (1) területével azonosak, a megfelelő oldalai egymásra merőlegesek és az alapnégyzet oldalait szimmetrikus pontokban keresztezi;7. egy harmadik négyzet, amely oldalai az alapnégyzet (1) és az alapkör (2) metszéspontjain haladnak át, a vízszintessel 45°-os szöget zárnak be, így az alapmodell legnagyobb vízszintes és függőleges méreteit adja;8. egy szabálytalan nyolcszög, amely oldalai 30° -ot zárnak be a (7) négyzettel.Az alapmodell egy 12,5 mm-es osztású rácson fekszik, amely az alapnégyzettel (1) egybeesik.--------------------------------------------------V. MELLÉKLETMINTALegnagyobb méret: DIN A4 (210 x 297 mm)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

31973L0362

A Tanács irányelve (1973. november 19.) az anyagi hosszúságmérőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

Hivatalos Lap L 335 , 05/12/1973 o. 0056 - 0063 finn különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0173  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 2 o. 0146  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0173  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0098  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 3 o. 0098  CS.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 ET.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 HU.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 LT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 LV.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 MT.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 PL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 SK.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26 SL.ES fejezet 13 kötet 002 o. 19  - 26

		A Tanács irányelve(1973. november 19.)az anyagi hosszúságmérőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(73/362/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel a tagállamokban kötelező rendelkezések határozzák meg az anyagi hosszúságmérők felépítését és ellenőrzési módszereit, melyek tagállamonként különböznek, és következésképpen akadályozzák e mérők kereskedelmét; mivel ezért szükséges e rendelkezéseknek a közelítése;mivel a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i tanácsi irányelv [1] meghatározta az EGK-típusjóváhagyási és EGK-elsőhitelesítési eljárásokat a mérőműszerekre; mivel az említett irányelvvel összhangban meg kell állapítani azokat a műszaki követelményeket, melyeknek az anyagi hosszúságmérőknek meg kell felelniük ahhoz, hogy miután e mérőket ellenőrzésnek vetették alá és a meghatározott jelekkel és jelölésekkel ellátták, importálhassák, forgalmazhassák és szabadon felhasználhassák azokat,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelvet a mellékletben meghatározott anyagi hosszúságmérőkre kell alkalmazni.2. cikkA melléklet határozza meg azokat a hosszúságmérőket, melyek EGK-jeleket és jelzéseket hordozhatnak. E hosszúságmérők EGK-típusjóváhagyás és EGK-elsőhitelesítés tárgyát képezik.3. cikkEgyetlen tagállam sem tagadhatja meg, tilthatja vagy korlátozhatja olyan anyagi hosszúságmérő forgalomba hozatalát vagy üzembeállítását, ami el van látva az EGK-jóváhagyási jellel és az EGK-elsőhitelesítési jellel.4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított tizennyolc hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által érintett területen fogadnak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1973. november 19-én.a Tanács részérőlaz elnökIb Frederiksen[1] HL L 202., 1971.9.6., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. Fogalommeghatározások1.1. Az anyagi hosszúságmérő (a továbbiakban "hosszúságmérő") olyan mérőeszköz, amelynek osztásértéke a hosszúság törvényes egységében van megadva.1.2. A hosszúságmérő eszköz "névleges hosszúsága" az a hosszúság, ami a hosszúságmérőn jelölve van.1.3. A fő osztásjeleket az a két jel jelenti, amelyek közötti távolság a hosszúságmérő névleges hosszát jelöli ki.1.4. A hosszúságmérő skáláját a fő osztásjelek, valamint egyéb jelölések képezik.1.5. A hosszúságmérték:1.5.1. – Véglapos hosszúságmérő, ha a fő osztásjelet két felület képezi;1.5.2. – Végvonásos hosszúságmérő, ha a fő osztásjelet két vonal, mélyedés vagy jelölés képezi;1.5.3. – Összetett hosszúságmérő, ha a fő osztásjel egyikét felület vagy él, míg a másikat vonal, mélyedés vagy jel képezi.2. AnyagokA hosszúságmérőket és azok kiegészítő tartozékait olyan anyagokból kell készíteni, amelyek rendeltetésszerű használat mellett eléggé tartósak, stabilak és ellenállóak a környezeti hatásokkal szemben.Az anyagminőségnek olyannak kell lennie, hogy:2.1. Rendeltetésszerű használat mellett a referenciahőmérséklet alatt vagy felett legfeljebb 8 °C-kal eltérő hőmérséklet-tartományban a hosszúság változásai nem nagyobbak, mint a legnagyobb megengedett hibák;2.2. Azoknál a hosszúságmérőknél, amelyeknél meghatározott húzóerő alkalmazása szükséges, ennek az erőnek a 10 %-os növekedése vagy csökkenése ne okozzon nagyobb hosszúságváltozást, mint a legnagyobb megengedett hiba.3. Szerkezet3.1. A hosszúságmérők és kiegészítő tartozékaik szerkezetének megfelelő kialakításúnak és stabilnak kell lennie, a kivitelezését gondosan kell elvégezni.3.2. A hosszúságmérők keresztmetszeti méretének és formájának olyannak kell lennie, hogy rendeltetésszerű használat mellett a mérőeszköz pontossági osztályának megfelelő pontosságú mérések elvégezhetők legyenek.3.3. A véglapos hosszúságmérők határoló felületei síkok kell, hogy legyenek. Ezek a határoló felületek és az osztások merőlegesek a mérőeszköz hossztengelyére.3.4. Fából vagy a fáéval egyenlő, illetve kisebb tartósságú anyagból készült véglapos vagy összetett hosszúságmérők határoló felületeit fémlappal vagy pánttal kell ellátni, ami kopás- és ütésálló, továbbá megfelelően van rögzítve a mérőhöz.3.5. A kiegészítő tartozékok – mint egy vagy több rögzített vagy mozgatható horog, gyűrű, fogantyú, lemez, csap, rögzítőnyelv, tekercselő, finombeállító, amelyek megkönnyítik a mérőeszköz használatát és kiterjesztik használhatóságát – azzal a feltétellel engedélyezettek, ha nem okoznak zavart. Tervezésük és a mérőeszközhöz történő rögzítésük olyan kell, hogy legyen, hogy rendeltetésszerű használat közben gyakorlatilag ne növeljék a mérési pontatlanságot.3.6. A mérőszalag olyan kiképzésű, hogy amikor a szalag sík felületen kihúzott állapotban van, a szélei gyakorlatilag egyenesek és párhuzamosak.3.7. A mérőszalag-tekercselő tartozékait úgy kell kialakítani, hogy az ne idézhesse elő a szalag maradandó alakváltozását.4. Osztásjel és számozás4.1. A hosszúságmérőkön az osztás és a számozás érthető, szabályos, és kitörölhetetlen kell, hogy legyen annak érdekében, hogy biztonságos, egyszerű és egyértelmű leolvasást tegyen lehetővé.4.2. A hosszúságmérők osztásértéke 1x10n, 2x10n vagy 5x10n méter, ahol az "n" hatványkitevő pozitív vagy negatív egész szám vagy nulla.Maximális értéke:- 1 cm a 2 m vagy kisebb névleges hosszúságú hosszúságmérőn,- 10 cm, ha a névleges hosszúság nagyobb, mint 2 m és kisebb, mint 10 m,- 20 cm, ha a névleges hosszúság nagyobb, mint 10 m vagy egyenlő 10 m, és kisebb mint 50 m,- 50 cm, ha a névleges hosszúság nagyobb vagy egyenlő mint 50 m.Ezek az értékek azonban nagyobbak is lehetnek speciális felhasználás esetén, amit a típusvizsgálati kérelemben indokolni kell, és a hosszúságmérőn fel kell tüntetni.4.3. Ha osztásjelként vonalakat alkalmaznak, akkor ezek egyenesek, a hosszúságmérő tengelyére merőlegesek és teljes hosszukban azonos vastagságúak. A vonalak hosszúsága összhangban kell, hogy legyen a megfelelő mértékegységgel. A vonalak kialakítása áttekinthető és érthető skálát képez, a vastagságuk nem okozhat mérési hibát.4.4. A skála bizonyos részei, különösen a végek felé, a teljes hosszúságmérőre elfogadott skálatartomány tízes törtrészeire tovább oszthatók. Ebben az esetben a vonalvastagság a lecsökkentett osztásértékek tartományában kisebb lehet, mint a mérőeszközskála egyéb részein.4.5. Az osztásjelek kialakítása lehet mélyedés is, ha az osztásérték nagyobb vagy egyenlő, mint egy centiméter, vagy egyéb formájában is képezhető, ha az osztásérték nagyobb, mint egy deciméter, vagy azzal egyenlő, feltéve hogy ezek a jelölések a mérőeszköz pontossági osztályának megfelelő pontosságú leolvasást tesznek lehetővé.4.6. A számozás folyamatos vagy ismétlődő lehet. Az 4.4. pontban meghatározott esetben a számozás a lecsökkentett osztásértékek tartományában eltérhet a mérőeszközskála egyéb részein alkalmazott számozástól. A számok helye, mérete, formája, színe és kontrasztja ahhoz a skálához és osztásjelhez kell, hogy illeszkedjen, amelyikre vonatkozik.A 4.2. pontban meghatározott bármely osztásérték esetén az osztásjelek számozása méterben, deciméterben, centiméterben vagy milliméterben történhet a megfelelő mértékegység szimbólumának feltüntetése nélkül.A számozott osztásjel számának biztosítania kell az egyértelmű leolvasást.Ha a számozás egysége nem a méter, a méternek megfelelő osztásjelek számozása történhet méterben. A méter számát ekkor az "m" szimbólumnak kell követnie.Ezenkívül a megelőző méterek száma ugyanilyen módon megismételhető a másik számozott osztásjel előtt.Ha a végvonásos hosszúságmérő osztásértéke 2x10n formátumú, és nem kevesebb, mint 2 cm, akkor valamennyi osztásjelet meg kell számozni.4.7. Ha a hosszúságmérőn több, mint egy skála található, akkor a skálatartományok különbözőek lehetnek, a számozás pedig ugyanabban az irányban vagy ellentétes irányban növekedhet.5. Névleges hosszúság5.1. A hosszúságmérők névleges hosszúsága a következő értékek egyike: 0,5 – 1 – 1,5 – 2 – 3 – 4 – 5 m, vagy 5 méter egész számú többszöröse.5.2. Speciális felhasználás esetén egyéb értékek is engedélyezhetők azzal a feltétellel, hogy a típusvizsgálati kérelemben a kérelmező megjelölje és indokolja az ilyen névleges hosszúságú hosszúságmérő használatának szükségességét, és a speciális felhasználást a mérőeszközön fel kell tüntetni.5.3. Néhány, az 5.1. albekezdésben meghatározott névleges hosszúság nem megengedett a 9.4.2. bekezdésben meghatározott mérőknél.6. Feliratok6.1. A hosszúságmérőkön a következő feliratok szerepelnek:6.1.1. Minden esetben kötelező feliratok:6.1.1.1. a névleges hosszúság;6.1.1.2. a gyártó azonosító jelzése és márkaneve;6.1.1.3. a pontossági osztály jelzése: I, II vagy III;6.1.1.4. EGK-típusjóváhagyási jel.6.1.2. Bizonyos esetekben kötelező feliratok:6.1.2.1. az alaphőmérséklet, ha az nem 20 °C;6.1.2.2. a húzóerő;6.1.2.3. a speciális felhasználási terület a 4.2. és 5.2. pontban meghatározott esetekben.6.2. A névleges hosszúságot, a húzóerőt és a hőmérsékletet a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. október 18-i tanácsi irányelv [1] által engedélyezett mértékegységekben vagy ezek tízes többszöröseinek, illetve törtrészeinek megfelelően kell megadni, amit a mértékegység megfelelő törvényes szimbóluma követ.6.3. Mindezeket a feliratokat láthatóan és olvashatóan kell feltüntetni a hosszúságmérő elejétől kezdődően.6.4. A hosszúságmérő anyagának lineáris hőtágulási együtthatója feltüntethető α =… alakban, a gyártó kizárólagos felelősségére.6.5. A hosszúságmérőkön egyéb, nem metrológiai jellegű adat is feltüntethető, amelyeket jogszabály vagy az illetékes nemzeti hatóság engedélyez.6.6. Ha a feliratok nem kódoltak, azokat a rendeltetési hely tagállamainak hivatalos nyelvén kell kifejezni.6.7. A hosszúságmérőkön reklámszövegek is feltüntethetők, feltéve hogy ezek elhelyezése a 6.8. pontban megadott feltételeknek megfelel.6.8. A feliratokat, beleértve a reklámszövegeket is úgy kell elhelyezni, hogy azok az eszköz mérőeszközként történő használatát semmilyen módon ne akadályozzák. A kötelező feliratokat az EGK-típusvizsgálati jel kivételével és a reklámszövegek elhelyezését a típusvizsgálatra benyújtott darabon fel kell tüntetni.7. Legnagyobb megengedhető hiba7.1. Az ezen irányelvben meghatározott hosszúságmérőket pontosságuk szerint három osztályba – I, II és III – kell sorolni.A hosszúságmérők EGK-elsőhitelesítésénél a legnagyobb megengedett hibát (amelynek értéke pozitív vagy negatív) névleges hosszúságra, vagy bármely egyéb skálaosztás közötti távolságra az adott hosszúság függvényében, milliméterben kell megadni az (a + bL) képlettel, ahol:- "L" az adott hosszúság egész méterre kerekítve,- "a"és"b"az egyes pontossági osztályokra a következő táblázat szerint meghatározott együttható:Pontossági osztály | a | b |I | 0,1 | 0,1 |II | 0,3 | 0,2 |III | 0,6 | 0,4 |7.2. Két egymást követő osztásjel tengelye közének hosszára vonatkozó pozitív vagy negatív legnagyobb megengedett hibát és két egymást követő osztásérték "i" hosszúságára a legnagyobb megengedhető eltérést azonban az egyes pontossági osztályokra a következő táblázatnak megfelelően kell megadni:Az adott osztásköz "i" hosszúsága | legnagyobb megengedhető hiba vagy eltérés milliméterben, pontossági osztályonként |I | II | III |i ≤ 1 mm | 0,1 | 0,2 | 0,3 |1 mm < i ≤ 1 cm | 0,2 | 0,4 | 0,6 |1 cm < i ≤ 1 dm | 0,3 | 0,5 | 0,9 |7.3. Véglapos vagy összetett hosszúságmérőknél azonban a felülettel határolt tartományra a legnagyobb megengedett hiba plusz vagy mínusz értékeit az alábbi értékekkel kell megnövelni:- 0,1 mm-rel az I pontossági osztályú mérőkre,- 0,2 mm-rel a II pontossági osztályú mérőkre,- 0,3 mm-rel a III pontossági osztályú mérőkre.7.4. A használatban lévő hosszúságmérők legnagyobb megengedett hibája az első hitelesítésre a 7.1. bekezdésben előírt legnagyobb megengedett hiba kétszeresével egyenlő.7.5. A legnagyobb megengedett hiba az alábbi referenciafeltételekre vonatkozik:7.5.1. A referencia-hőmérséklet rendeltetésszerű használat esetben 20 °C. A 9. pontban meghatározott egyes hosszúságmérőkhöz kivételesen eltérő referencia-hőmérséklet is alkalmazható.7.5.2. Olyan hosszúságmérőkön, amelyekre a 9. pont húzóerőt ír elő, a vizsgálatot a teljes vizsgált hosszúság gyakorlatilag súrlódás nélküli kifeszítésével, vízszintes síkon, a mérőeszközön jelzett húzóerő alkalmazása mellett kell elvégezni.8. Hitelesítési jelekMinden hosszúságmérő felépítésének biztosítania kell, hogy a hosszúságmérő megkaphassa a mérőműszerekkel és a metrológiai ellenőrzés módszereivel kapcsolatos közös rendelkezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1971. július 26-i tanácsi irányelvben előírt hitelesítési jeleket. A hosszúságmérők elejének közelében kell erre helyet biztosítani.9. Az irányelvben meghatározott különböző fajta hosszmértékek9.1. Üvegszálas és műanyag véglapos, végvonásos vagy összetett hosszúságmérők, szalag hosszúságmérők.Névleges hosszúság: 0,5–50 méter.A húzóerőt (kb. 20 N-os) feltüntetik.A véglapos és összetett hosszúságmérők szabad végei kopásálló pánttal vagy kupakkal vannak ellátva.Ezek a hosszúságmérők az I, II vagy III pontossági osztályba tartoznak.9.2. Egy darabban készített, merev vagy félmerev fém vagy egyéb anyagú hosszúságmérők (különös gondosságot nem igénylő mérésekhez).Névleges hosszúság: 0,5–5 méter.Ezek a hosszúságmérők a II pontossági osztályba tartoznak.9.3. Fém vagy más anyagú összehajtható hosszúságmérők.Névleges hosszúság: 0,5–5 méter.Az illesztési helyek között a részek egyenlő hosszúak.Nyitott helyzetben az illesztésüket és viszonylagos elhelyezkedésüket hatékony eszköz biztosítja, mely úgy van felépítve, hogy ne okozzon az illesztési helynél I és II pontossági osztályú hosszúságmérőknél 0,3 mm-t és III pontossági osztályú hosszúságmérőknél 0,5 mm-t meghaladó járulékos hibát.Ezek a hosszúságmérők az I, II vagy III pontossági osztályba tartoznak.9.4. Acélszalag-hosszúságmérők9.4.1. Kis véglapos, végvonalas vagy összetett hosszúságmérők tekercselőn.Névleges hosszúság: 0,5–5 méter.Ezek a hosszúságmérők tokban lehetnek, melynek a méretei a mérésre használt részbe tartozhatnak, főként belső méretek mérésénél.Ezeknek a hosszúságmérőknek a szabad vége rögzített vagy csúszó kampóval vagy rögzítőnyelvvel van ellátva.Ezek a hosszúságmérők az I vagy II pontossági osztályba tartoznak.9.4.2. A névleges hossznál nagyobb hosszúságok mérésére tervezett nagy véglapos vagy végvonalas hosszúságmérők.Névleges hosszúság: 5, 10, 20, 50, 100 vagy 200 méter.A húzóerőt, mely kb. 50 N, fel kell tüntetni a hosszúságmérőn.Ezek a hosszúságmérők a végeiken fogantyúval vagy gyűrűvel vannak felszerelve.Ha a fogantyúk beletartoznak a névleges hosszúságba, úgy vannak felépítve, hogy az illesztésük semmilyen pontatlanságot ne okozzon a mérésnél.Ezek a hosszúságmérők az I vagy II pontossági osztályba tartoznak.9.4.3. Nem a névleges hosszúságnál nagyobb hosszúságok mérésére tervezett nagy végvonalas vagy összetett hosszúságmérők tekercselőn.Névleges hosszúság: 5–100 méter.A húzóerőt, mely kb. 50 N, fel kell tüntetni a hosszúságmérőn.A szabad vég magában foglal a névleges hosszúságba bele nem tartozó fogantyút vagy gyűrűt.Ezek a hosszúságmérők az I vagy II pontossági osztályba tartoznak.9.4.4. Folyadékok szintjének ellenőrzésére használt nehezékes összetett merülőszalagok.Névleges hosszúság: 5–50 méter.A referencia-hőmérséklet bizonyos esetekben eltérhet 20 °C-tól.A húzóerőt fel kell tüntetni a hosszúságmérőn. A húzóerő a nehezék súlyával egyenlő. A nehezéken meg kell jelölni a tömegét.A beosztást kezdő fő osztásjelet a nehezék megfelelő alakú alaplapja alkotja. A nehezék elegendően nehéz a szalag megfelelő kifeszítéséhez, és ütődéskor szikra keltésére nem hajlamos anyagból készül.A nehezék fixen vagy oldhatóan van a szalaghoz rögzítve úgy, hogy ez a rögzítés vagy illesztés semmilyen pontatlanságot ne okozzon a mérés során.A szalag teljes hosszában milliméteres fokbeosztású, mely a nehezék egy lapos oldalán folytatódik.A hosszúságmérő másik vége tekercselővel is felszerelhető.Ezek a hosszúságmérők az I vagy II pontossági osztályba tartoznak.A használati helyzetben lévő eszköz legnagyobb megengedhető hibája a nehezékkel együtt azonban sohasem kisebb 0,6 mm-nél.9.5. Egy darabban készített gondos mérésre szolgáló fém hosszúságmérők:- merev vagy félmerev (névleges hosszúság: 0,5–5 m), különösen mérőpálcának használatos,- összehajtható (névleges hosszúság: 1–200 m).A referencia-hőmérséklet bizonyos esetekben eltérhet 20 °C-tól.A merev mérőrudak vége ütés- és kopásálló sarokkal vagy kupakkal van ellátva.Az összehajtható hosszúságmérők szabad vége a névleges hosszúságba nem tartozó gyűrűvel, fogantyúval vagy kampóval lehet ellátva.A húzóerőt (kb. 50 N-os) az összehajtható hosszúságmérőkön fel kell tüntetni.Ezek a hosszúságmérők az I vagy II pontossági osztályba tartoznak.[1] HL L 243., 1971.10.29., 29. o.--------------------------------------------------