title: Az Európai Parlament és a Tanács 1999/44/EK irányelve (1999. május 25.) a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0044

Hivatalos Lap L 171 , 07/07/1999 o. 0012 - 0016

		Az Európai Parlament és a Tanács 1999/44/EK irányelve(1999. május 25.)a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3], az egyeztető bizottság által 1998. május 18-án elfogadott közös szövegtervezet figyelembevételével,(1) mivel a Szerződés 153. cikke (1) és (3) bekezdése elrendeli, hogy a Közösségnek a Szerződés 95. cikke alapján elfogadott intézkedések foganatosításán keresztül hozzá kell járulnia a fogyasztóvédelem magas szintjének eléréséhez;(2) mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; mivel az áruk szabad mozgása nem csak a hivatásszerűen kereskedő személyek által bonyolított ügyleteket érinti, hanem a magánszemélyek által bonyolított ügyleteket is; mivel ez azzal jár, hogy az egyik tagállam fogyasztói számára lehetővé kell tenni, hogy a fogyasztási cikkek adásvételét szabályozó egységesített minimális szabályok alapján szabadon vásárolhassanak fogyasztási cikkeket egy másik tagállam területén;(3) mivel a tagállamoknak a fogyasztási cikkek adásvételével kapcsolatos jogszabályai bizonyos mértékig eltérőek, ami azt eredményezi, hogy a fogyasztási cikkek nemzeti piacai különböznek egymástól, és az eladók közötti versenyben torzulások adódhatnak elő;(4) mivel a fogyasztók arra való törekvésükben, hogy kihasználják a nagy méretű piac előnyeit azáltal, hogy a lakóhelyüktől különböző másik tagállamban vásárolják meg a szükséges fogyasztási cikkeket, meghatározó szerepet játszanak a belső piac kiteljesedésének folyamatában; mivel a határok mesterséges visszaállítását és a piacok lezárását meg kell akadályozni; mivel a fogyasztók rendelkezésére álló lehetőségek nagy mértékben kiszélesedtek az új távközlési technológiák bevezetésével, amelyek közvetlen hozzáférést biztosítanak más tagállamokban vagy harmadik országokban működő forgalmazási rendszerekhez; mivel a fogyasztási cikkek kereskedelmét meghatározó szabályok minimális szintű összehangolásának hiánya gátolhatja az áruknak az új távközlési technológiákon keresztüli adásvétele fejlődését;(5) mivel a fogyasztói jogok minimális közös szabályainak létrehozása, amely függetlenül attól alkalmazandó, hogy a fogyasztási cikket a Közösségen belül hol vásárolják meg, erősíteni fogja a fogyasztók bizalmát, és lehetővé teszi, hogy a fogyasztók a belső piac előnyeit minél nagyobb mértékben élvezzék;(6) mivel a fogyasztók nehézségeinek és az eladókkal szembeni jogviták fő forrása az, hogy az áru nem felel meg a szerződésnek; mivel ezért indokolt a fogyasztási cikkek adásvételét szabályozó nemzeti jogszabályok közelítése ebből a szempontból, elkerülve ugyanakkor a szerződéses és a szerződésen kívüli felelősségre vonatkozó nemzeti jogszabályi rendelkezésekkel és alapelvekkel való ütközéseket;(7) mivel a fogyasztási cikkeknek mindenekelőtt meg kell felelniük a szerződésben meghatározott tulajdonságoknak; mivel a szerződésszerűség elve közösnek tekinthető az egymástól eltérő nemzeti jogi hagyományokban; mivel bizonyos jogi hagyományok feltehetően nem teszik lehetővé, hogy a fogyasztók minimális védelmének biztosítása céljából kizárólag erre az alapelvre támaszkodjunk; mivel különösen az ilyen jogi hagyományok mellett hasznosnak bizonyulhatnak kiegészítő nemzeti rendelkezések a fogyasztók védelmének biztosítására olyan esetekben, amikor a szerződő felek nem állapodtak meg speciális szerződési feltételekben, vagy olyan szerződési kikötést alkalmaznak, illetve megállapodást kötöttek, amely szerint a fogyasztó közvetve vagy közvetlenül lemond az őt megillető jogokról vagy elfogadja e jogok korlátozását; amennyiben ezeket a jogokat ez az irányelv biztosítja, az ilyen szerződési kikötés vagy megállapodás nem köti a fogyasztót;(8) mivel a szerződésszerűség elve alkalmazásának elősegítése céljából hasznos a szerződésszerűség – legáltalánosabb helyzeteket lefedő – megdönthető vélelmének bevezetése; mivel ez a vélelem nem korlátozza a szerződéses szabadság elvét; mivel továbbá erre vonatkozó speciális szerződési feltételek hiányában, valamint minimális védelmi záradék alkalmazása esetén, a vélelem elemei használhatók az áru szerződésnek való megfelelése hibájának megállapítására; mivel a fogyasztó által ésszerűen elvárható minőség és teljesítmény többek között attól függ, hogy a fogyasztási cikk új vagy használt; mivel a vélelem elemei kumulatívan érvényesülnek; mivel ha az adott eset körülményei valamely elemet kifejezetten alkalmatlanná tesznek, a vélelem többi eleme mindazonáltal érvényben marad;(9) mivel a fogyasztási cikk szerződésszerűségéért az eladónak közvetlenül felelnie kell a fogyasztóval szemben; mivel ez olyan hagyományos megoldás, amely beágyazódott a tagállamok jogrendjébe; mivel mindazonáltal az eladó a nemzeti jogokban előírtak szerint visszkereseti igényt támaszthat a gyártóval, az őt ugyanabban a szerződésláncban megelőző korábbi eladóval vagy más közvetítővel szemben, kivéve, ha erről a jogáról lemondott; mivel az irányelv nem érinti az eladó, a gyártó, egy előző eladó vagy más közvetítő közötti viszonylatban a szerződéskötési szabadság elvét; mivel annak szabályait, hogy az eladó kivel szemben és hogyan érvényesítheti visszkereseti igényét, a nemzeti jogokban kell meghatározni;(10) mivel abban az esetben, ha a fogyasztási cikk nem felel meg a szerződésnek, a fogyasztó számára biztosítani kell a jogot, hogy a szerződésnek megfelelő állapot térítésmentes helyreállítását követelje, választva az áru kijavítása vagy kicserélése között, vagy ezek meghiúsulása esetén árleszállítást követeljen vagy a szerződést felbonthassa;(11) mivel a fogyasztó először az áru kijavítását vagy kicserélését követelheti az eladótól, kivéve, ha az ilyen orvoslás nem lehetséges vagy aránytalan; mivel az orvoslás aránytalan voltát objektív alapon kell megállapítani; mivel az orvoslás aránytalannak tekintendő, ha annak alkalmazása más orvoslási módszerrel összehasonlítva ésszerűtlen költségekkel jár; mivel a költségek akkor ésszerűtlenek, ha az egyik orvoslási módszer költségei jelentős mértékben meghaladják a másik orvoslási módszer költségeit;(12) mivel a szerződésnek való megfelelés hibája esetén az eladó egyezség formájában mindenkor felajánlhatja a fogyasztónak bármelyik rendelkezésre álló orvoslási lehetőséget; mivel a fogyasztónak kell eldöntenie, hogy az eladó javaslatát elfogadja-e vagy elutasítja;(13) mivel annak elősegítése érdekében, hogy a fogyasztók élvezhessék a belső piac nyújtotta előnyöket és fogyasztási cikkeket vásárolhassanak egy másik tagállamban, ajánlott, hogy a több tagállamban értékesített fogyasztási cikkek gyártói a fogyasztók érdekében mellékeljenek az áruhoz egy jegyzéket, amely megjelöl legalább egy kijelölt kapcsolatfelvételi címet minden olyan tagállamban, ahol az adott fogyasztási cikket értékesítik;(14) mivel az átadás időpontjára vonatkozó hivatkozások nem teszik szükségessé, hogy a tagállamok megváltoztassák a kárveszély átszállására vonatkozó szabályaikat;(15) mivel a tagállamok előírhatják, hogy a fogyasztó számára visszafizetendő összeg csökkenthető arra figyelemmel, hogy a fogyasztó az átvétel óta a fogyasztási cikket használta; mivel a szerződés felbontásának részletes szabályait a nemzeti jogok írhatják elő;(16) mivel a használt fogyasztási cikkek sajátos jellege általában nem teszi lehetővé azok kicserélését; mivel ezért a fogyasztó kicseréléshez való joga az ilyen fogyasztási cikkek esetében általában nem érvényesíthető; mivel az ilyen fogyasztási cikkek vonatkozásában a tagállamok lehetővé tehetik a felek számára, hogy rövidebb felelősségi időtartamban állapodjanak meg;(17) mivel indokolt annak az időtartamnak a korlátozása, amely alatt az eladó a fogyasztási cikknek az átadás időpontjában meglévő hibáiért felel; mivel a tagállamok korlátozhatják azt az időtartamot is, amely alatt a fogyasztó a jogait gyakorolhatja, feltéve, hogy ez az időtartam nem rövidebb az átadás időpontjától számított két évnél; mivel olyan esetekben, amikor a nemzeti jog szerint az ilyen elévülési határidő kezdő időpontja nem esik egybe a fogyasztási cikk átadásának időpontjával, a nemzeti jog szerinti határidő teljes tartama nem lehet rövidebb az átadás időpontjától számított két évnél;(18) mivel a tagállamok előírhatnak egy időtartamot, amely alatt a hibának meg kell nyilvánulnia, és azt, hogy adott esetben, a nemzeti jognak megfelelően lehetséges az elévülési idő nyugvása vagy megszakadása, amennyiben kijavítás, kicserélés történik vagy egyezség reményében tárgyalások folynak az eladó és a fogyasztó között;(19) mivel a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy előírjanak egy határidőt, amelyen belül a fogyasztó köteles értesíteni az eladót a megfelelés hibájáról; mivel a tagállamok biztosíthatják a fogyasztók magasabb szintű védelmét azáltal, hogy nem vezetnek be ilyen kötelezettséget; mivel a fogyasztóknak a Közösség egészében minden esetben legalább két hónapot kell biztosítani ahhoz, hogy az eladót értesítsék a megfelelés hibájáról;(20) mivel a tagállamoknak meg kell előzniük, hogy egy ilyen értesítési határidő előnytelen helyzetbe hozza a fogyasztókat a határokon átnyúló vásárlásaiknál; mivel minden tagállam köteles a Bizottságot tájékoztatni e rendelkezés végrehajtásáról; mivel a Bizottság köteles figyelemmel kísérni e rendelkezés különböző végrehajtásainak a fogyasztókra és a belső piacra gyakorolt hatását; mivel e rendelkezésnek az egy adott tagállamban történő végrehajtására vonatkozó információt a többi tagállam, valamint a Közösség egész területén hozzáférhetővé kell tenni a fogyasztók és fogyasztói szervezetek részére; mivel ezért a tagállamokban kialakult helyzetről összefoglalót kell közzétenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában;(21) mivel egyes árufajták adásvételekor a jelenlegi gyakorlat szerint az eladók és a gyártók garanciát nyújtanak a fogyasztási cikkekre olyan hibák tekintetében, amelyek egy bizonyos határidőn belül merülnek fel; mivel ez a gyakorlat ösztönözheti a versenyt; mivel bár az ilyen jótállás jogszerű marketingeszköz, de nem vezetheti félre a fogyasztókat; mivel annak érdekében, hogy a fogyasztót ne vezesse félre, a jótállásnak meghatározott információkat kell tartalmaznia, beleértve egy olyan nyilatkozatot, amely szerint a jótállás nem érinti a fogyasztó törvényen alapuló jogait;(22) mivel a felek megállapodásukban nem korlátozhatják a fogyasztónak biztosított jogokat, illetve a fogyasztó nem mondhat le róluk, különben ezáltal meghiúsulna a jogi védelem; mivel ezt az elvet kell alkalmazni az olyan klauzulákra is, amelyek szerint a fogyasztó tudott a szerződés megkötésének időpontjában meglévő valamennyi hibáról; mivel az ezen irányelvben a fogyasztók számára nyújtott védelem nem csökkenthető oly módon, hogy a szerződésre alkalmazandó jogként egy harmadik ország jogát kötik ki a felek;(23) mivel az e területre vonatkozó jogszabályok és joggyakorlat a különböző tagállamokban azt mutatják, hogy egyre nagyobb a törekvés a fogyasztóvédelem magas színvonalának biztosítására; mivel ennek a folyamatnak és az ezen irányelv végrehajtásában szerzett tapasztalatoknak a fényében szükséges lenne megfontolni egy még alaposabb összehangolást, különösen a gyártó közvetlen felelősségének előírásával a neki felróható hibákért;(24) mivel a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen a még magasabb színvonalú fogyasztóvédelem elérése érdekében szigorúbb rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak hatályban;(25) mivel a Bizottság a fogyasztói jogviták peren kívüli rendezésére hatáskörrel bíró testületekre alkalmazandó alapelvekről szóló, 1998. március 30-i ajánlásával [4] összhangban a tagállamok a panaszok pártatlan és hatékony kezelése céljából mind nemzeti, mind határokon átnyúló viszonylatban olyan testületeket hozhatnak létre, amelyeket a fogyasztók közvetítőkként vehetnek igénybe;(26) mivel a fogyasztók kollektív érdekeinek védelme céljából indokolt a fogyasztói érdekek védelmében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról szóló, 1998. május 19-i 98/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv mellékletében foglalt felsorolást [5] ezzel az irányelvvel kiegészíteni,ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ IRÁNYELVET:1. cikkHatály és fogalommeghatározások(1) Ezen irányelv célja a fogyasztási cikkek adásvételének egyes vonatkozásait szabályozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítése a fogyasztóvédelem egységes minimális szintjének biztosítása érdekében a belső piac keretében.(2) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:a) fogyasztó: minden olyan természetes személy, aki az ezen irányelv hatálya alá tartozó szerződések tekintetében gazdasági vagy szakmai tevékenysége körén kívül eső célból jár el;b) fogyasztási cikk: minden ingó dolog (testi tárgy), kivéve- a végrehajtás vagy más bírósági intézkedés alapján értékesített árukat,- a vizet és a gázt, feltéve, hogy nem korlátozott térfogatban vagy meghatározott mennyiségben ajánlják fel adásvételre,- a villamos energiát;c) eladó: minden olyan természetes vagy jogi személy, aki, illetve amely, szerződés alapján gazdasági vagy szakmai tevékenysége keretében fogyasztási cikkeket értékesít;d) gyártó: a fogyasztási cikk gyártója, a fogyasztási cikket a Közösség területére behozó importőr, valamint aki a fogyasztási cikken elhelyezett nevével, védjegyével vagy egyéb megkülönböztető jelzés alkalmazásával önmagát gyártóként tünteti fel;e) jótállás: az eladó vagy a gyártó kötelezettségvállalása a fogyasztóval szemben külön díj felszámítása nélkül, amely alapján a jótállási nyilatkozatban vagy a vonatkozó reklámban feltüntetett tulajdonságoknak nem megfelelő fogyasztási cikk vételárát visszatéríti, vagy az ilyen fogyasztási cikket kijavítja, kicseréli vagy az igényt más módon kezeli;f) kijavítás: a szerződésnek nem megfelelő fogyasztási cikknek a szerződésnek megfelelővé tétele.(3) A tagállamok előírhatják, hogy nem minősül "fogyasztási cikk" – nek a fogyasztók személyes részvételét lehetővé tevő nyilvános árverésen értékesített használt áru.(4) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában adásvételi szerződésnek kell tekinteni azt a szerződést is, amely legyártandó vagy előállítandó fogyasztási cikk átadására vonatkozik.2. cikkSzerződésszerűség(1) Az eladó köteles a fogyasztónak az adásvételi szerződésnek megfelelő fogyasztási cikket átadni.(2) A fogyasztási cikk szerződésszerűségét vélelmezni kell, ha aza) megfelel az eladó által adott leírásnak, és rendelkezik az eladó által a fogyasztónak bemutatott próba vagy minta tulajdonságaival;b) alkalmas a fogyasztó által meghatározott sajátos célra, amelyet a fogyasztó a szerződéskötéskor az eladó tudomására hozott, és az eladó elfogadott;c) alkalmas minden olyan célra, amelyre az azonos fajtájú árukat szokásosan használják;d) felmutatja az azonos fajtájú áruk tekintetében szokásos minőséget és teljesítményt, amelyet a fogyasztó ésszerűen elvárhat, figyelembe véve a fogyasztási cikk természetét, és ha van ilyen, az eladó, a gyártó vagy annak képviselője által a fogyasztási cikk konkrét tulajdonságai tekintetében különösen a reklámozás során tett vagy a címkén megjelenő nyilvános kijelentéseket.(3) E cikk alapján nem minősül a megfelelés hibájának, ha a szerződés megkötésének időpontjában a fogyasztó a hibáról tudott vagy arról ésszerűen eljárva tudnia kellett, illetve ha a megfelelés hibáját a fogyasztó által adott anyag okozta.(4) Az eladót nem kötik a (2) bekezdés d) pontjában említett nyilvános kijelentések, ha bizonyítja, hogy- a kijelentésről nem tudott és arról ésszerűen eljárva nem is kellett tudnia,- a szerződéskötés időpontjáig a kijelentést helyesbítették, vagy- a fogyasztási cikk megvételére vonatkozó elhatározást a kijelentés nem befolyásolhatta.(5) A fogyasztási cikk szakszerűtlen összeszereléséből eredő hiba egy tekintet alá esik az áru hibájával, ha az összeszerelés az adásvételi szerződés részét képezi, és azt az eladó végezte vagy az ő felelősségével végezték. Ugyanez vonatkozik arra az esetre is, ha a fogyasztó által összeszerelendő árut a fogyasztó szerelte össze, és a szakszerűtlen összeszerelés a szerelési utasítások hibájára vezethető vissza.3. cikkA fogyasztó jogai(1) Az eladó felel a fogyasztóval szemben a fogyasztási cikk átadásának időpontjában meglévő minden hibáért.(2) A szerződésnek való megfelelés hibája esetén a fogyasztó jogosult akár a (3) bekezdésnek megfelelően a fogyasztási cikk szerződésszerű állapotának kijavítás vagy kicserélés formájában történő térítésmentes helyreállítására, akár az (5) és (6) bekezdésnek megfelelően kérheti a vételár megfelelő leszállítását, vagy az adott fogyasztási cikk vonatkozásában elállhat a szerződéstől.(3) A fogyasztó az eladótól először a fogyasztási cikk térítésmentes kijavítását vagy kicserélését követelheti, kivéve, ha ez lehetetlen vagy aránytalan.Az orvoslást aránytalannak kell tekinteni, ha az az eladónak más orvoslási módszerrel összehasonlítva ésszerűtlen költséget okoz, figyelembe véve- a fogyasztási cikk hibátlan állapotbani értékét,- a hiba jelentőségét, és- azt, hogy az alternatív orvoslási módszer a fogyasztónak okozott jelentős kényelmetlenség nélkül végrehajtható-e.A kijavítást vagy kicserélést ésszerű határidőn belül, a fogyasztót érő jelentős kényelmetlenség nélkül kell elvégezni, figyelembe véve a fogyasztási cikk természetét és a fogyasztó által megkívánt célját.(4) A (2) és (3) bekezdésben említett "térítésmentesség" fogalma magában foglalja a fogyasztási cikk szerződésszerű állapota helyreállításának szükséges költségeit, különösen a postaköltséget, a munkadíjat és az anyagköltséget.(5) A fogyasztó a vételár megfelelő csökkentését kérheti vagy elállhat a szerződéstől, ha- nem jogosult sem a fogyasztási cikk kijavítására, sem a kicserélésére, vagy- az eladó a hibát ésszerű határidőn belül nem orvosolta, vagy- az eladó a hibát nem a fogyasztót érő jelentős kényelmetlenség nélkül orvosolta.(6) Csekély mértékű hiba esetén a fogyasztó nem állhat el a szerződéstől.4. cikkVisszkereseti igényHa az utolsó eladó a gyártó, a szerződésláncban őt megelőző korábbi eladó vagy más közvetítő cselekménye vagy mulasztása miatt felel a fogyasztóval szemben, jogosult visszkereseti igényt érvényesíteni a szerződésláncban a felelős személlyel (személyekkel) szemben. A felelős személyt (személyeket), akivel (akikkel) szemben az utolsó eladó visszkereseti igényt érvényesíthet, valamint a vonatkozó eljárást és annak feltételeit a nemzeti jogban kell meghatározni.5. cikkHatáridők(1) Az eladó a 3. cikk szerint akkor felel, ha a megfelelés hibája a fogyasztási cikk átadásától számított két éven belül megnyilvánul. Ha a nemzeti jog a 3. cikk (2) bekezdése szerinti jogok érvényesítésére elévülési határidőt ír elő, az nem járhat le az átadástól számított két éven belül.(2) A tagállamok előírhatják, hogy a fogyasztó a jogai érvényesítése feltételeként a hibáról annak felismerésétől számított két hónapon belül köteles értesíteni az eladót.A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot arról, hogyan alkalmazzák ezt a bekezdést. A Bizottság figyelemmel kíséri a tagállamoknak biztosított választási lehetőségnek a fogyasztókra és a belső piacra gyakorolt hatásait.A Bizottság legkésőbb 2003. január 7-ig jelentést készít arról, hogy milyen megoldást választottak a tagállamok e bekezdés tekintetében. A jelentést az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.(3) Az ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell, hogy a fogyasztási cikk átadásától számított hat hónapon belül megnyilvánult hiba már az átadás időpontjában létezett, kivéve, ha ez a vélelem nem egyeztethető össze a fogyasztási cikk természetével vagy a hiba jellegével.6. cikkJótállás(1) A jótállás a jótállási nyilatkozatban és a kapcsolódó reklámban meghatározott feltételekkel köti annak vállalóját.(2) A jótállásnak- utalnia kell arra, hogy a fogyasztót a fogyasztási cikkek adásvételét szabályozó hatályos nemzeti jog szerint törvényen alapuló jogok illetik meg, és nyilvánvalóvá kell tennie, hogy ezeket a jogokat a jótállás nem érinti,- világosan és közérthetően meg kell határoznia a jótállás tartalmát és igénybevételének lényegi feltételeit, különösen a jótállás időtartamát és területi hatályát, valamint a jótállásra kötelezett nevét és címét.(3) A fogyasztó kérésére a jótállást írásban a rendelkezésére kell bocsátani vagy olyan más tartós adathordozón megjeleníteni, amely a fogyasztó rendelkezésére áll és számára hozzáférhető.(4) Az a tagállam, amelyben a fogyasztási cikket értékesítik, a Szerződés rendelkezéseivel összhangban előírhatja, hogy a jótállást az adott tagállam által a Közösség hivatalos nyelvei közül kiválasztott egy vagy több nyelven kell megszövegezni.(5) Ha a jótállás nem felel meg a (2), a (3) vagy a (4) bekezdés rendelkezéseinek, ez a jótállás érvényességét nem érinti; a fogyasztó azt továbbra is érvényesítheti és követelheti annak betartását.7. cikkKötelező érvény(1) Az eladóval a megfelelés hibájáról való értesítését megelőzően kötött olyan szerződési kikötés vagy megállapodás, amely az ezen irányelvben biztosított jogokat közvetve vagy közvetlenül elvonja vagy korlátozza, a fogyasztót a nemzeti jogban szabályozottak szerint nem köti.A használt fogyasztási cikkek adásvételére nézve a tagállamok előírhatják, hogy az eladó és a fogyasztó megállapodhat olyan szerződési kikötésben vagy olyan megállapodást köthet, amely alapján az eladó az 5. cikk (1) bekezdésében meghatározott időtartamnál rövidebb ideig felel. Ez az időtartam nem lehet rövidebb egy évnél.(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy ha a szerződés szorosan kapcsolódik a tagállamok területéhez, a fogyasztótól ne lehessen elvonni az ezen irányelvben biztosított védelmet azáltal, hogy a szerződésre irányadó jogként egy harmadik ország jogát kötik ki.8. cikkNemzeti jog és minimális védelem(1) Az ezen irányelvben biztosított jogok nem érintik a fogyasztó olyan egyéb jogait, amelyek őt a szerződéses és szerződésen kívüli felelősséget szabályozó nemzeti jogi előírások szerint megilletik.(2) A fogyasztók magasabb szintű védelme érdekében a tagállamok az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen a Szerződéssel összeegyeztethető szigorúbb rendelkezéseket is elfogadhatnak vagy tarthatnak hatályban.9. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy a fogyasztókat tájékoztassák az ezen irányelvnek való megfelelést biztosító nemzeti jogszabályokról, és ha szükséges, ösztönzik a szakmai szervezeteket, hogy a fogyasztókat tájékoztassák az őket megillető jogokról.10. cikkA 98/27/EK irányelv melléklete a következőkkel egészül ki:"10. A fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 171., 1999.7.7., 12. o.)".11. cikkÁtültetés a nemzeti jogba(1) A tagállamok legkésőbb 2002. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.12. cikkFelülvizsgálatA Bizottság legkésőbb 2006. július 7-ig felülvizsgálja az irányelv alkalmazását, és jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára. A jelentésben meg kell vizsgálni többek között, hogy indokolt-e bevezetni a gyártó közvetlen felelősségét, és szükség esetén a jelentéshez mellékelni kell a megfelelő javaslatokat.13. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő kihirdetése napján lép hatályba.14. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. május 25-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökH. Eichel[1] HL C 307., 1996.10.16., 8. o.és HL C 148., 1998.5.14., 12. o.[2] HL C 66., 1997.3.3., 5. o.[3] Az Európai Parlament 1998. március 10-i véleménye (HL C 104., 1998.4.6., 30. o.), a Tanács 1998. szeptember 24-i közös álláspontja (HL C 333., 1998.10.30., 46. o.) és az Európai Parlament 1998. december 17-i határozata (HL C 98., 1999.4.9., 226. o.). Az Európai Parlament 1999. május 5-i határozata. A Tanács 1999. május 17-i határozata.[4] HL L 115., 1998.4.17., 31. o.[5] HL L 166., 1998.6.11., 51. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 94/47/EK irányelve (1994. október 26.) az ingatlanok időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződések egyes szempontjai vonatkozásában a fogyasztók védelméről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0047

Hivatalos Lap L 280 , 29/10/1994 o. 0083 - 0087 finn különkiadás fejezet 13 kötet 27 o. 0040  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 27 o. 0040

		Az Európai Parlament és a Tanács 94/47/EK irányelve(1994. október 26.)az ingatlanok időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződések egyes szempontjai vonatkozásában a fogyasztók védelmérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására vonatkozó szerződések tekintetében a nemzeti jogrendszerek közötti különbségek akadályozhatják a belső piac megfelelő működését, torzítják a versenyt, továbbá a nemzeti piacok tagozódásához vezetnek;(2) mivel az irányelv célja közös szabályok minimális csoportjának létrehozása olyan tárgykörre vonatkozóan, amely lehetővé teszi a belső piac megfelelő működésének biztosítását, és ezáltal védi a vásárlókat; mivel elégséges, ha ezek a szabályok szerződéses ügyleteknek csak olyan vonatkozásaira terjednek ki, amelyek a szerződések elemeire vonatkozó információkkal, az ilyen információk közlésére vonatkozó megállapodásokkal, továbbá az elállásra vonatkozó eljárásokkal és megállapodásokkal kapcsolatosak; mivel e cél megvalósítására a megfelelő eszköz egy irányelv; mivel ezért az irányelv összeegyeztethető a szubszidiaritás elvével;(3) mivel az irányelv szabályozási körébe tartozó szerződések tárgyát képező jogok jogi természete tagállamonként jelentősen eltér; mivel ezért összesített formában hivatkozni kell ezekre az eltérésekre, az ilyen szerződéseknek kellően széles körű meghatározását adva, anélkül, hogy ez a kérdéses jogok jogi természetének Közösségen belüli harmonizálásával járna;(4) mivel az irányelvnek nem célja annak szabályozása, hogy milyen terjedelemben köthetők egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára vonatkozó szerződések a tagállamokban, továbbá az ilyen szerződések jogi alapjának szabályozása sem;(5) mivel a gyakorlatban az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására vonatkozó szerződések eltérnek a bérleti szerződésektől; mivel ezt az eltérést jelzik többek között a fizetési módok;(6) mivel a piacot tekintve megfigyelhető, hogy a szállodákkal, a huzamos tartózkodásra kiadott szállodákkal és a hasonló, tartózkodásra szánt turisztikai ingatlanokkal kapcsolatos szerződéses ügyletek hasonlóak azokhoz, amelyek ezt az irányelvet szükségessé tették;(7) mivel elengedhetetlen az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog értékesítésére vonatkozó szerződésekkel kapcsolatos információkban a félrevezető vagy hiányos adatok megadásának elkerülése; mivel az ilyen információkat ki kell egészíteni egy tájékoztatóval, ami bárki számára igény szerint hozzáférhető; mivel az ebben foglalt információnak az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog értékesítésére vonatkozó szerződés elválaszthatatlan részét kell képeznie;(8) mivel annak érdekében, hogy a vásárlók magas szintű védelemben részesüljenek, továbbá az ingatlantulajdonok időben megosztott használatára vonatkozó rendszerek egyedi jellemzőit tekintetbe véve, az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására vonatkozó szerződéseknek tartalmazniuk kell bizonyos minimumelemeket;(9) mivel a vásárlók e téren való hatékony védelmének kialakítására tekintettel szükség van olyan minimális kötelezettségek kikötésére, amelyeket az értékesítőknek kell teljesíteniük a vásárlókkal szemben;(10) mivel az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására vonatkozó szerződést – a Közösség hivatalos nyelvei közül – annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvei egyikén kell megkötni, amelyben a vásárló állandó lakóhelye található, vagy annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvei egyikén, amelynek a vásárló állampolgára; mivel mindazonáltal az a tagállam, amelyben a vásárló állandó lakóhelye található, igényelheti a szerződés saját hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvei egyikén való kiállítását, amelynek a Közösség hivatalos nyelvei egyikének kell lennie; mivel rendelkezni kell valamennyi szerződés hiteles lefordításáról azoknak az alakiságoknak a betartására, amelyeknek az ingatlan fekvése szerinti tagállamban meg kell felelni,(11) mivel annak érdekében, hogy a vásárló a lehető legteljesebb mértékben megismerhesse a szerződés alapján őt megillető jogokat és terhelő kötelezettségeket, biztosítani kell számára egy időtartamot, amelyen belül indokolás nélkül elállhat a szerződéstől, mivel a kérdéses ingatlan gyakran található olyan államban, és arra vonatkozhatnak olyan jogszabályok, amelyek a sajátjától eltérők,(12) mivel csökkentheti a vásárló védelmét az értékesítő részéről annak az időtartamnak a letelte előtt fizetendő előlegre vonatkozó előírás, amelyben a vásárló indokolás nélkül elállhat a szerződéstől; mivel ezért az adott időtartam letelte előtt előleg fizetését tiltani kell,(13) mivel az egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására vonatkozó szerződéstől való elállás esetén, ahol az előbbi árát teljesen, vagy részben fedezi a vásárlónak az értékesítő, vagy egy harmadik fél által a harmadik fél és az értékesítő között létrejött megállapodás alapján nyújtott hitel, rendelkezni kell arról, hogy a hitelmegállapodást hátrányos jogkövetkezmény nélkül fel lehessen bontani;(14) mivel bizonyos esetekben fennáll annak a kockázata, hogy a fogyasztót megfosztják az irányelvben meghatározott védelemtől, amennyiben egy harmadik ország jogszabályait kötik ki a szerződés tekintetében irányadó jogként; mivel ennek az irányelvnek ezért a fenti kockázatot elhárító rendelkezéseket kell tartalmaznia;(15) mivel a tagállamokra tartozik az olyan intézkedések elfogadása, amelyek biztosítják, hogy az értékesítő teljesíti a kötelezettségeit,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkAz irányelv célja a tagállamoknak az ingatlantulajdonok időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására közvetlenül vagy közvetetten vonatkozó szerződések bizonyos jellemzői tekintetében, a vásárlók védelmével kapcsolatos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítése.Az irányelv a szerződéses ügyletekkel kapcsolatos fenti rendelkezéseknek kizárólag azokra a szempontjaira terjed ki, amelyek az alábbiakhoz kapcsolódnak:- a szerződések alapvető elemét képező információk, és az ilyen információk közlésére vonatkozó megállapodások,- az elállásra vonatkozó eljárások és megállapodások,tekintettel a Szerződésben megfogalmazott általános szabályokra, továbbra is a tagállamok illetékesek az egyéb tárgykörökben, többek között az irányelv szabályozási körébe tartozó szerződések tárgyát képező jogok jogi természetének meghatározásában.2. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:- az "egy vagy több ingatlantulajdon időben megosztott használatára szóló jog megvásárlására közvetlenül, vagy közvetetten vonatkozó szerződés", a továbbiakban "szerződés", olyan szerződés, vagy szerződések olyan csoportja, amelyet legalább három évre kötöttek, amelynek értelmében közvetetten vagy közvetlenül, meghatározott teljes ár kifizetése feltételével ingatlan birtoklására szóló jogot, vagy más, egy vagy több ingatlantulajdonnak az év egy meghatározott vagy meghatározható, egy hétnél nem rövidebb ideig való használatára szóló jogot alapítanak, vagy ilyen jogot ruháznak át, illetve átruházására vállalkoznak,- az "ingatlantulajdon" olyan lakás céljára használt épület vagy épületrész, amellyel a szerződés tárgyát képező jog kapcsolatos,- az "értékesítő" olyan természetes vagy jogi személy, aki az irányelv szabályozási körébe tartozó ügyletekben szakmai tevékenységi körében eljárva létrehozza, átruházza a szerződés tárgyát képező jogot, vagy vállalja annak átruházását,- a "vásárló" olyan természetes vagy jogi személy, akire az irányelv szabályozási körébe tartozó ügyletekben, olyan célokkal, amelyek szakmai tevékenységi körén kívül állónak tekinthetők, átruházták a szerződés tárgyát képező jogot, vagy akinek számára a szerződés tárgyát képező jogot létrehozták.3. cikk(1) A tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy az értékesítő köteles az ingatlantulajdonra vagy ingatlantulajdonokra vonatkozó információt igénylő személyek rendelkezésére bocsátani egy tájékoztatót, amely az ingatlantulajdon vagy ingatlantulajdonok általános leírásán túlmenően, legalább a melléklet a)–g), i) és l) pontjában leírt adatokra vonatkozóan is rövid és pontos információt nyújt, továbbá utal a további információhoz jutás módjára.(2) A tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy az (1) bekezdésben meghatározott információ, amelyet az (1) bekezdésben megjelölt tájékoztatóban kell feltüntetni, a szerződés szerves részét képezze.A felek kifejezett eltérő megállapodása hiányában, csak az értékesítő működési körén kívül eső körülményekből következő változtatásokat lehet átvezetni az (1) bekezdésben megjelölt tájékoztatóban feltüntetett információn.Az információkban bekövetkezett minden változást a szerződés megkötése előtt közölni kell a vásárlóval. A szerződésben kifejezetten fel kell tüntetni minden ilyen változtatást.(3) Az érintett ingatlantulajdonra vonatkozó valamennyi hirdetés tartalmazza az (1) bekezdésben megjelölt tájékoztató beszerzésének lehetőségeit, és annak beszerzési helyét.4. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy:- az írásban megkötött szerződés legalább a mellékletben felsorolt elemeket tartalmazza,- a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott szerződést és okiratot a vásárló választása szerint – a Közösség hivatalos nyelvei közül – annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvei egyikén állítsák ki, amelyben a vásárló állandó lakóhelye található, vagy annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvei egyikén, amelynek a vásárló állampolgára. Mindazonáltal az a tagállam, amelyben a vásárló állandó lakóhelye található, előírhatja, hogy a szerződést minden esetben legalább a saját hivatalos nyelvén, illetve hivatalos nyelvein állítsák ki, amely vagy amelyek a Közösség hivatalos nyelvei,- az értékesítő ellátja a vásárlót szerződés hiteles fordításával – a Közösség hivatalos nyelvei közül – annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, amelyben az ingatlantulajdon fekszik.5. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy:(1) a vásárló számára az érvénytelen szerződésekre vonatkozó nemzeti jogszabályokban foglalt lehetőségeken kívül a vásárlónak joga legyen:- a szerződés mindkét fél általi aláírásától, vagy egy kötelező érvényű előszerződés mindkét fél általi aláírásától számított 10 naptári napon belül, indokolás nélkül elállni a szerződéstől. Amennyiben a 10. nap munkaszüneti nap, úgy a határidő a soron következő munkanapon jár le,- amennyiben a szerződés nem tartalmazza a melléklet a), b) és c) pontjában, d) pontja (1) és (2) bekezdésében, h), i), k), l) és m) pontjában meghatározott információkat mindkét fél általi aláírásának, vagy egy kötelező érvényű előszerződés mindkét fél általi aláírásának időpontjában, ettől az időponttól kezdve három hónapon belül elállni a szerződéstől. Amennyiben a kérdéses információt három hónapon belül pótolják, akkor ennek időpontjától kezdődik a vásárló elállására nyitva álló első francia bekezdésben meghatározott időtartam,- az első francia bekezdésben meghatározott elállásra nyitva álló időtartamra az adott három hónapos időtartam lejártát követő naptól számítva, ha a második francia bekezdésben meghatározott három hónapos időtartam végéig a vásárló nem élt elállási jogával, és a szerződés nem tartalmazza a melléklet a), b) és c) pontjában, d) pontja (1) és (2) bekezdésében, h), i), k), l) és m) pontjában meghatározott információkat;(2) amennyiben a vásárló élni kíván az (1) bekezdésben meghatározott jogával, a megfelelő határidő lejárta előtt erről – a nemzeti jogszabályok értelmében igazolható módon – értesíti a szerződésben névvel és címmel feltüntetett személyt, a melléklet l. pontja szerint a szerződésben meghatározott eljárásokkal összhangban. A határidőt betartottnak kell tekinteni, ha az értesítést, amennyiben az írásos, a határidő lejárta előtt postára adták;(3) amennyiben a vásárló él az (1) bekezdés első francia bekezdésében meghatározott jogával, az esettől függően kizárólag azoknak a költségeknek a megtérítésére kötelezhető, amelyek a nemzeti jogszabályokkal összhangban a szerződés megkötéséből, és az attól való elállásból adódnak, továbbá amelyek olyan alakszerűségnek felelnek meg, amelyeket az (1) bekezdés első francia bekezdésében meghatározott időtartam lejárta előtt kell végrehajtani. E költségeket a szerződés kifejezetten feltünteti;(4) amennyiben a vásárló él az (1) bekezdés második francia bekezdésében meghatározott jogával, semmilyen költség megtérítésére nem kötelezhető.6. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek minden olyan előleg tilalmáról, amelyet a vásárló annak az időtartamnak a lejárta előtt fizetne, amelynek folyamán még élhet elállási jogával.7. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy:- ha az árat teljesen, vagy részben fedezi az értékesítő által nyújtott hitel, vagy- ha az árat teljesen vagy részben fedezi egy harmadik fél által a vásárlónak a harmadik fél és az értékesítő közötti megállapodás alapján nyújtott hitel,a hitelmegállapodást minden hátrányos jogkövetkezmény nélkül felbontsák, amennyiben a vásárló az 5. cikkben elrendeltek szerint él a szerződéstől való elállásra vonatkozó jogával.A tagállamok megállapítják a hitelmegállapodás felbontására vonatkozó részletes szabályokat.8. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek annak biztosításáról, hogy az olyan záradékok, amelyek értelmében a vásárló lemond az irányelvben foglalt jogokról, vagy az értékesítő mentesül az irányelv alapján fennálló kötelezettségei alól, nem kötik a vásárlót a nemzeti jogszabályokban megállapított rendelkezések értelmében.9. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy, függetlenül az irányadó jogszabályoktól, a vásárlót ne foszthassák meg az irányelv által nyújtott védelemtől, feltéve, hogy az adott ingatlantulajdon valamely tagállam területén található.10. cikkA tagállamok jogszabályaikban rendelkeznek az irányelv megsértésének következményeiről.11. cikkAz irányelv nem gátolja meg a tagállamokat abban, hogy a kérdéses területen a vásárlók védelme szempontjából kedvezőbb rendelkezéseket fogadjanak el, vagy tartsanak fenn, a Szerződés értelmében fennálló kötelezettségeik sérelme nélkül.12. cikk(1) A tagállamok az irányelv Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 30 hónapon belül hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozások módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal belső joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Strasbourgban, 1994. október 26-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökJ. Eekhoff[1] HL C 299., 1993.11.5., 8. o.[2] HL C 108., 1993.4.19., 1. o.[3] Az Európai Parlament 1993. május 26-i véleménye (HL C 176., 1993.6.28., 95. o. és HL C 225., 1993.9.20., 70. o.), 1993. december 2-i jóváhagyással (HL C 342., 1993.12.20., 3. o.); a Tanács 1994. március 4-i közös álláspontja (HL C 137., 1994.5.19., 42. o.) és az Európai Parlament 1994. május 4-i határozata (HL C 205., 1994.7.25.). Az Egyeztető Bizottság 1994. szeptember 22-i egyesített szövege.--------------------------------------------------MELLÉKLETMinimumelemek, amelyeket a 4. cikkben említett szerződésnek tartalmaznia kella) A felek személyazonossága és állandó lakcíme, beleértve az értékesítőnek a szerződés megkötésekor fennálló jogi státusára vonatkozó külön információt és a tulajdonos személyazonosságát és állandó lakcímét.b) A szerződés tárgyát képező jog pontos természete és egy záradék, amely meghatározza e jog gyakorlásának feltételeit annak a tagállam(ok)nak a területén, ahol az ingatlan, illetve ingatlanok található(ak), továbbá az említett feltételek teljesülése vagy nem teljesülése esetén, mely feltételek azok, amelyeket még teljesíteni kell.c) Az ingatlan meghatározásakor az ingatlanra és annak fekvésére vonatkozó pontos leírás.d) Amennyiben az ingatlantulajdon építés alatt áll:1. az építkezés állapota;2. az ingatlantulajdon elkészülése határidejének ésszerű becslése;3. amennyiben egy meghatározott ingatlantulajdonról van szó, az építési engedély száma, és az illetékes hatóság, illetve hatóságok neve(i) és címe(i);4. az ingatlantulajdon teljes körű üzemelését lehetővé tevő szolgáltatások kiviteli állapota (gáz, elektromosság, víz- és telefoncsatlakozás);5. az ingatlantulajdon befejezésére vonatkozó garancia, vagy a befizetett összegek visszatérítésére vonatkozó garancia, amennyiben az ingatlan nem készül el, továbbá ahol szükséges, az adott garanciák érvényesítésére vonatkozó feltételek.e) A vásárló számára igénybe vehető, vagy igénybe vehetővé váló szolgáltatások (világítás, víz, karbantartás, hulladékeltakarítás), és az igénybevétel feltételei.f) A vásárló számára igénybe vehető, vagy igénybe vehetővé tehető közös létesítmények, például fürdőmedence, szauna stb., és ahol szükséges, az igénybevétel feltételei.g) Az ingatlantulajdon karbantartását, javítását, továbbá igazgatásának és vezetésének intézését meghatározó elvek.h) A szerződés tárgyát képező jog gyakorlásának pontos időtartama, és ahol szükséges, annak lejárta; az az időpont, amelyben a vásárló megkezdheti a szerződésből eredő jog gyakorlását.i) A vásárló által a szerződésből eredő jog gyakorlásáért fizetendő összeg; a vásárló által a közös létesítményekért és szolgáltatásokért fizetendő összeg becslése; az ingatlan birtokbavételéhez kapcsolódó díjak, törvény által kötelezően előírt díjak (például adók és illetékek), és az adminisztratív kiadások (például igazgatás, karbantartás és javítások) összegei kiszámításának alapja.j) Egy záradék, amely kimondja, hogy a vétel nem von maga után más költséget, díjat, vagy kötelezettséget a szerződésben meghatározottakon kívül.k) Van-e lehetőség a szerződéses jogok és a kapcsolódó költségek elcserélésére vagy továbbadására, feltéve hogy az ilyen elcserélési és/vagy továbbadási módokat az értékesítő szervezi meg, vagy egy általa a szerződésben megjelölt harmadik személy.l) A szerződéstől való elálláshoz való jogra vonatkozó információk, továbbá annak a személynek a megjelölése, akinek az elállási értesítést meg kell küldeni, meghatározva a rendelkezéseket, amelyek értelmében ilyen levél elküldhető; a vásárló által az 5. cikk (3) bekezdése értelmében megtérítendő költségek összegének és természetének pontos megjelölése, amennyiben él elállási jogával; az esettől függően a szerződéshez kapcsolódó hitelmegállapodás felbontására vonatkozó rendelkezések arra az esetre, ha a szerződéstől elállnak.m) A szerződés valamennyi fél általi aláírásának helye és időpontja.--------------------------------------------------


title: A Tanács negyedik irányelve (1978. december 19.) a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló 69/169/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L1033

Hivatalos Lap L 366 , 28/12/1978 o. 0031 - 0032 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0075  görög különkiadás: fejezet 09 kötet 1 o. 0100  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0075  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0106  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0106

		A Tanács negyedik irányelve(1978. december 19.)a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló 69/169/EGK irányelv módosításáról(78/1033/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a legutóbb a 78/1032/EGK irányelvvel [4] módosított, a nemzetközi utazás során alkalmazott import forgalmi és jövedéki adó alól nyújtott mentességre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedés által megállapított rendelkezések összehangolásáról szóló, 1969. május 28-i 69/169/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdése [5] mentességet biztosít a harmadik országból érkező utazók személyi poggyászában lévő árukra, amennyiben az ilyen behozatal nem kereskedelmi jellegű;mivel a mentességre jogosult áruk összértéke nem haladhatja meg személyenként a 25 elszámolási egységet; mivel a 69/169/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése szerint a tagállamok a 15 évesnél fiatalabb utazók esetében a mentességet 10 elszámolási egységre csökkenthetik;mivel az európai elszámolási egységnek az Európai Közösségek intézményei által az adómentesség területén elfogadott jogi aktusokban történő bevezetése nem csökkentheti a nemzeti pénznemben kifejezett jelenlegi mentesség megfelelő összegét;mivel figyelembe kell venni az erre szakosodott nemzetközi szervezeteknek az utazók javára szóló intézkedésekre vonatkozó ajánlásait is, és különösen a Vámegyüttműködési Tanács által támogatott, a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezmény F 3. mellékletében foglaltakat;mivel ezt a kettős célt azáltal lehet elérni, hogy a 69/169/EGK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében biztosított összeget 40 európai elszámolási egységben, míg az említett irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében biztosított összeget 20 európai elszámolási egységben rögzítik;mivel a "személyi poggyász" fogalmát meg kell határozni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 69/169/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. Az 1. cikk a következőképpen módosul:a) Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(1) A harmadik országokból érkező utazók személyi poggyászában lévő áruk mentesek a behozatalra kivetett forgalmi és jövedéki adóktól, ha a behozott áruk nem kereskedelmi jellegűek, és összértékük személyenként nem haladja meg a 40 európai elszámolási egységet."b) A (2) bekezdésben a "10 elszámolási egység" szöveg helyébe a "20 európai elszámolási egység" szöveg lép.c) A (3) bekezdésben a "25 elszámolási egység" szöveg helyébe a "40 európai elszámolási egység" szöveg lép.2. A 3. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) "Személyi poggyász": azon poggyászoknak az összessége, amelyeket az utazó megérkezésekor a vámhatóságnak be tud mutatni, továbbá azon poggyászok is, amelyeket az utazó később mutat be ugyanazon hatóságnak, feltéve hogy bizonyítani tudja, hogy a poggyászok az elinduláskor az utazó szállításáért felelős vállalat által kísérő poggyászként kerültek nyilvántartásba.A "személyi poggyász" meghatározásába nem tartoznak bele az üzemanyagot tartalmazó szállítható tartályok. Ugyanakkor ilyen tartályban 10 litert meg nem haladó mennyiségű üzemanyag minden egyes motoros szállítóeszköz esetén vámmentesen behozható az üzemanyag birtoklását és szállítását szabályozó nemzeti rendelkezések sérelme nélkül."2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1979. január 1. előtt megfeleljenek.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezéseikről. A Bizottság tájékoztatja erről a tagállamokat.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. december 19-én.a Tanács részérőlaz elnökH.-D. Genscher[1] HL C 213., 1978.9.7., 9. o.[2] HL C 261., 1978.11.6., 46. o.[3] 1978. október 19-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[4] HL L 366., 1978.12.28., 28. o.[5] HL L 133., 1969.6.4, 6. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság (EU) 2015/2087 irányelve (2015. november 18.) a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               19.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 302/99

         A BIZOTTSÁG (EU) 2015/2087 IRÁNYELVE
   (2015. november 18.)
   a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 15. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (a továbbiakban: IMO) 2011. július 15-én elfogadta a MEPC.201(62) határozatot, amely a hulladékok új, részletesebb kategóriák szerinti osztályozásának bevezetésével módosította a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló MARPOL-egyezmény V. mellékletét (2). A MARPOL-egyezmény módosított V. melléklete 2013. január 1-jén lépett hatályba.

               (2)

               A hulladékok új kategóriák szerinti osztályozását tükrözi az IMO MEPC.1/Circ.644/Rev.1 számú körlevele (3), amely a kikötői befogadólétesítményekben való hulladékürítésről való előzetes értesítésre szolgáló formanyomtatvány szabványos formátumát írja elő, valamint az IMO MEPC.1/Circ.645/Rev.1 körlevele (4), amely a kikötői befogadólétesítmények hajó általi igénybe vételét követően kiállított hulladékátvételi elismervény szabványos formátumát határozza meg.

               (3)

               Az IMO intézkedéseivel való összhang megteremtése, valamint annak érdekében, hogy ne alakuljon ki bizonytalanság a kikötőhasználók és hatóságok körében, a 2000/59/EK irányelv II. mellékletében előírt táblázatot, amelyben a kiürítendő és a fedélzeten visszatartandó hulladékok és rakománymaradványok különböző típusait és mennyiségeit kell megadni, hozzá kell igazítani a MARPOL-egyezmény módosított V. mellékletében előírt új hulladékkategóriákhoz.

               (4)

               Ezen túlmenően a 2000/59/EK irányelv értelmében létrehozott rendszer továbbfejlesztése érdekében, melynek célja a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok tengerbe ürített mennyiségének csökkentése, a hajókon keletkező hulladéknak az utolsó kirakodási kikötőben a kikötői befogadólétesítményekben ténylegesen kiürített típusaira és mennyiségeire vonatkozó információkat fel kell venni a II. melléklet táblázatába.

               (5)

               A valamely hajó által a hajón keletkező hulladéknak és a rakománymaradványoknak az utolsó kirakodási kikötőben kiürített típusaira és mennyiségeire vonatkozó pontos adatok nélkülözhetetlenek a szóban forgó hajó fedélzetén e célra rendelt elegendő tárolókapacitás pontos kiszámításához. Annak, hogy egy hajó számára engedélyezni lehessen, hogy anélkül folytassa útját a következő érintendő kikötőbe, hogy kiürítette volna a hajón keletkező hulladékot, valamint a hajók ellenőrzés céljára való megfelelő kiválasztásának egyaránt előfeltétele az elegendő tárolókapacitás kiszámítása. A célirányosabb ellenőrzések a kikötőkben való forduló idejének csökkentésével hozzá fognak járulni a tengeri közlekedés hatékonyságához.

               (6)

               Ez az információ rendelkezésre bocsátható az IMO széles körben alkalmazott, a hulladékátviteli elismervények szabványos formátumát ajánló MEPC.1/Circ.645/Rev.1 körlevele alapján kiadott hulladékátvételi elismervényben vagy a hulladék ürítésekor a hajóparancsnok számára kiadott egyéb típusú átvételi elismervényekben. A hulladékmennyiségekre és -típusokra vonatkozóan a hulladékátvételi elismervényben feltüntetett vagy annak hiányában a hajóparancsnok által a hulladék ürítésekor bejelentett adatok általában pontosabbak, mint a hulladékürítésről való előzetes értesítésre szolgáló formanyomtatványon szereplő adatok, mivel az ürítést követő tényleges helyzetet tükrözik, és ilyen módon megbízhatóbbá teszik a döntéshozatali eljárást. A hajóparancsnok ezeket a hulladékürítéssel kapcsolatos információkat rögzíti a hulladék-nyilvántartásban, amint azt a MARPOL-egyezmény előírja.

               (7)

               A hulladékürítésre vonatkozó pontos adatok szisztematikus gyűjtése lehetővé tenné a hulladékok kikötőkben való eloszlásának jobb statisztikai elemzését, és a 2000/59/EK irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében előirányzott tájékoztatási és ellenőrzési rendszer létrehozását is elősegítené. Az ilyen információk nyomon követését és cseréjét, beleértve a 2010/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) alapján kidolgozott, hulladékürítésről való értesítésre szolgáló elektronikus rendszert, jelenleg a 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) által létrehozott uniós tengeri információcsere-rendszer (SafeSeaNet) támogatja, amelyet össze kell kapcsolni a 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) alapján létrehozott, a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzések adatbázisának adatszolgáltatási moduljával (8).

               (8)

               A 2000/59/EK irányelv II. mellékletét módosítani kell, hogy magában foglalja az előző kikötőben kiürített hulladékokra vonatkozó információkat és a MARPOL-egyezmény módosított V. mellékletével bevezetett új hulladékkategóriákat.

               (9)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2000/59/EK irányelv II. mellékletének helyébe ezen irányelv melléklete lép.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2016. december 9-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2015. november 18-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 332., 2000.12.28., 81. o.

      (2)  A 2011. július 15-én elfogadott, MEPC.201(62) számú határozat a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezmény 1978. évi jegyzőkönyve mellékletének módosításairól.

      (3)  MEPC.1/Circ.644/Rev.1, 2013. július 1.

      (4)  MEPC.1/Circ.645/Rev.1, 2013. július 1.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2010. október 20-i 2010/65/EU irányelve a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó nyilatkozattételi követelményekről (HL L 283., 2010.10.29., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002. június 27-i 2002/59/EK irányelve a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 208., 2002.8.5., 10. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. április 23-i 2009/16/EK irányelve a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről (HL L 131., 2009.5.28., 57. o.).

      (8)  Az adatbázist az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség fejlesztette ki és üzemelteti.

      MELLÉKLET

            „II. MELLÉKLET

               A …KIKÖTŐBE VALÓ ÉRKEZÉS ELŐTT KÖZLENDŐ ADATOK

               (A 2000/59/EK irányelv 6. cikkében meghatározottak szerinti érkezési kikötő.)

                        1.

                        A hajó neve, hívójele, valamint adott esetben IMO-száma:

                        2.

                        Lobogó szerinti állam:

                        3.

                        Várható érkezési időpont:

                        4.

                        Várható kifutási időpont:

                        5.

                        Előző érkezési kikötő:

                        6.

                        Következő érkezési kikötő:

                        7.

                        A hajón keletkező hulladék utolsó ürítésének kikötője és időpontja, beleértve a kiürített hulladék mennyiségét (m3-ben) és típusát:

                        8.

                        A hajó mennyi hulladékot ürít a kikötői befogadólétesítményekbe? (jelölje be a megfelelő választ)

                                    az összes hulladékot ☐

                                    a hulladék egy részét ☐

                                    semennyi hulladékot sem ☐

                        9.

                        A kiürítendő és/vagy a fedélzeten maradó hulladék és rakománymaradványok típusa és mennyisége, a maximális tárolókapacitás százalékában:

               Ha az összes hulladékot kiüríti, a második és az utolsó oszlopot töltse ki megfelelően. Ha csak a hulladék egy részét üríti ki vagy semennyit sem, valamennyi oszlopot töltse ki.

                        Típus

                        Kiürítendő hulladék
                        (m3-ben)

                        Maximális tárolókapacitás
                        (m3)

                        A fedélzeten visszatartott hulladék mennyisége
                        (m3)

                        Melyik kikötőben rakja ki a hátramaradó mennyiséget?

                        A bejelentés és a következő kikötő között képződő hulladék becsült mennyisége
                        (m3)

                        A fenti 7. pontban meghatározott utolsó kirakodási kikötőben kiürített hulladék
                        (m3)

                           Olajhulladék

                        Olajos fenékvíz

                        Olajos szermaradványok (iszap)

                        Egyéb (pontosítsa)

                           Szennyvíz
                            (1)

                           Szemét

                        Műanyagok

                        Konyhai hulladékok

                        Háztartási hulladék (pl. papírtermékek, rongyok, üveg, fém, palackok, cserépedények stb.)

                        Főzőolaj

                        Hulladék-égetőművi hamu

                        Üzemeltetésből eredő hulladékok

                        Állati tetem(ek)

                           Rakománymaradványok
                            (2) (határozza meg) (3)

               Megjegyzések

                        1.

                        Ezek az adatok a kikötő szerinti állam által végzett ellenőrzéshez és egyéb vizsgálati célokra is felhasználhatóak.

                        2.

                        A tagállamok határozzák meg, mely szervek kapnak másolatot ebből az értesítésből.

                        3.

                        Az űrlapot minden esetben ki kell tölteni, ha a hajó nem tartozik a 2000/59/EK irányelv 9. cikkében meghatározott kivételek körébe.

                  Kijelentem, hogy

                        —

                        a fenti adatok a valóságnak megfelelnek és pontosak,

                        —

                        elegendő kijelölt fedélzeti tárolóhely van azon hulladék számára, amely e jelentés kitöltése és a hulladék kiürítésének helyéül szolgáló következő kikötő között keletkezik.

                  Dátum …
            Időpont …
            Aláírás”

         (1)  A MARPOL-egyezmény IV. mellékletének 11. szabályával összhangban megengedett a szennyvíz tengerbe engedése. Amennyiben ilyen engedélyezett kibocsátást terveznek végrehajtani, nem szükséges kitölteni ezeket a mezőket.

         (2)  Becsült érték is lehet.

         (3)  A rakománymaradványokat a MARPOL-egyezmény vonatkozó mellékletei, különösen az I., a II. és az V. melléklete alapján kell megadni és kategóriákba sorolni.


title: A Tanács 98/23/EK irányelve (1998. április 7.) az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásra vonatkozóan megkötött keretmegállapodásról szóló 97/81/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0023

Hivatalos Lap L 131 , 05/05/1998 o. 0010 - 0010

		A Tanács 98/23/EK irányelve(1998. április 7.)az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásra vonatkozóan megkötött keretmegállapodásról szóló 97/81/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a Tanács az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező, a szociálpolitikáról szóló (14.) jegyzőkönyv mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodás és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésével összhangban elfogadta a 97/81/EK irányelvet [3]; mivel ennek eredményeképpen a fenti irányelv nem vonatkozik Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára;mivel az 1997. június 16–17-én Amszterdamban ülésező Európai Tanács jóváhagyólag tudomásul vette a kormányközi konferencia azon megállapodását, hogy a szociálpolitikáról szóló megállapodást beemelik az EK–Szerződésbe; mivel a Tanács hangsúlyozta, hogy módot kell találni arra, hogy jogi erőre emelkedjen az Egyesült Királyság azon kívánsága, amely szerint az Egyesült Királyság elfogadja a megállapodás alapján már elfogadott irányelveket és azokat, amelyeket az új szerződés hatálybalépése előtt még elfogadnak;mivel a Tanács 1997. július 24-i ülésén a Tanács és a Bizottság megállapodtak abban, hogy hatályba léptetik az Európai Tanács Amszterdamban elfogadott döntéseit; mivel abban is megállapodtak, hogy ugyanezt az eljárást alkalmazzák azon irányelvek esetében is, amelyek a szociálpolitikáról szóló megállapodás alapján a jövőben kerülnek elfogadásra; mivel ez az irányelv ezt a célt a 97/81/EK irányelvnek az Egyesült Királyságra történő kiterjesztésével kívánja elérni;mivel a belső piac működését közvetlenül érinti az, hogy a 97/81/EK irányelv nem vonatkozik Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára; mivel az említett irányelvhez csatolt keretmegállapodás végrehajtása és különösen a részmunkaidőben és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók közötti megkülönböztetés elkerülésének elve minden tagállamban javítani fogja a belső piac működését;mivel ezen irányelv elfogadása a 97/81/EK irányelvet az Egyesült Királyságban is alkalmazni rendeli; mivel ezen irányelv hatálybalépésének időpontjától kezdve a 97/81/EK irányelvben szereplő "tagállamok" fogalomba az Egyesült Királyság is beletartozik;mivel a többi tagállamhoz hasonlóan az Egyesült Királyság részére is kétéves időszakot kell biztosítani, amely idő alatt lehetővé válik a 97/81/EK irányelv követelményeihez igazodó szükséges intézkedések bevezetése,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 2. cikk sérelme nélkül a 97/81/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára is vonatkozik.2. cikkA 97/81/EK irányelv 2. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(1a) Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkozóan az (1) bekezdésben a 2000. január 20. időpont helyébe 2000. április 7. lép."3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1998. április 7-én.a Tanács részérőlaz elnökD. Blunkett[1] Az 1998. április 1-jei vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[2] Az 1998. március 25-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL L 14., 1998.1.20., 9. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2008/75/EK irányelve ( 2008. július 24.) a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a szén-dioxid hatóanyagként való felvétele tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               25.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 197/54

      A BIZOTTSÁG 2008/75/EK IRÁNYELVE

   (2008. július 24.)
   a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a szén-dioxid hatóanyagként való felvétele tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (2) bekezdésében említett tízéves munkaprogram második szakaszáról szóló, 2007. december 4-i 1451/2007/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 98/8/EK irányelv I., I. A., vagy I. B. mellékletébe történő lehetséges felvétele szempontjából meg kell vizsgálni. E jegyzékben szerepel a szén-dioxid.

               (2)

               Az 1451/2007/EK rendelet értelmében, a 98/8/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban megtörtént a szén-dioxid értékelése a 98/8/EK irányelv V. melléklete szerinti 14. terméktípusban, azaz rágcsálóirtó szerben történő felhasználás vonatkozásában.

               (3)

               Franciaország előadó tagállami minőségben az 1451/2007/EK rendelet 14. cikke (4) és (6) bekezdésének megfelelően 2006. május 15-én benyújtotta a Bizottságnak az illetékes hatóság jelentését, valamint egy kapcsolódó ajánlást.

               (4)

               Az illetékes hatóság jelentését a tagállamok és a Bizottság felülvizsgálták. Az 1451/2007/EK rendelet 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban a vizsgálat eredményeit a Biocid Termékek Állandó Bizottsága 2007. június 21-én értékelő jelentésben foglalta össze, és javaslatot tett a kizárólag használatkész, zárszerkezettel ellátott gáztartályban való felhasználásra szánt szén-dioxid felvételére a 98/8/EK irányelv I. A. mellékletébe.

               (5)

               Az I. A. mellékletben felsorolt anyagoknak rendes körülmények között szerepelniük kell az I. mellékletben is. Az I. mellékletbe való felvétel azokat a felhasználásokat érinti, amelyekre nézve a termékek várhatóan eleget tesznek a 98/8/EK irányelv 5. cikkében foglalt követelményeknek, kivéve ha azok kis kockázattal járó termékek. Ez vonatkozik bizonyos, rágcsálóirtó szerként felhasznált, szén-dioxidot tartalmazó biocid termékekre. Ennek megfelelően a 14. terméktípusra vonatkozóan indokolt a szén-dioxid felvétele az I. A. mellékletbe, biztosítva ezzel, hogy a rágcsálóirtó szerként felhasznált, szén-dioxidot tartalmazó biocid termékekre vonatkozó engedélyek valamennyi tagállamban a 98/8/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése alapján legyenek kiadhatók, módosíthatók és visszavonhatók.

               (6)

               Az értékelő jelentést a Biocid Termékek Állandó Bizottsága 2007. november 29-én ennek megfelelően módosította és felülvizsgálta.

               (7)

               A szén-dioxidra vonatkozó vizsgálatok során nem merült fel olyan megoldatlan kérdés vagy aggály, amelyet az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottságában kellene tovább vizsgálni.

               (8)

               A közösségi szintű értékelést egy meghatározott felhasználási mód tekintetében végezték el. Ezenkívül egyes adatokat az irányelv 8. cikke (5) bekezdésével összhangban nem adtak meg, következésképpen nem is vizsgáltak. Ezért szükségszerű, hogy a tagállamok értékeljék a közösségi szintű kockázatértékelés által reprezentatív módon nem vizsgált, a környezeti elemekre és a népességcsoportokra jelentett kockázatokat, illetve a termékengedély odaítélésekor biztosítsák, hogy a megállapított kockázatok elfogadható szintre csökkentése érdekében megfelelő intézkedéseket hoznak, vagy meghatározott feltételeket szabnak.

               (9)

               Fontos, hogy ezen irányelv előírásait valamennyi tagállamban egyszerre alkalmazzák, biztosítva ezzel a szén-dioxidot tartalmazó biocid termékek egyenlő bánásmódját, és általában véve a biocidtermék-piac megfelelő működésének elősegítését.

               (10)

               Egy adott anyagnak az I. mellékletbe való felvételét megelőzően indokolt ésszerű időt hagyni arra, hogy a tagállamok és az érdekelt felek felkészülhessenek a felvételből fakadó új követelmények teljesítésére; ezzel egyúttal az is biztosítható, hogy a dokumentációt benyújtó kérelmezők teljes mértékben élvezhessék a tízéves adatvédelmi időszakot, amely a 98/8/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja alapján a felvétel napjával veszi kezdetét.

               (11)

               A felvételt követően indokolt ésszerű időt hagyni arra, hogy a tagállamok végrehajtsák a 98/8/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, és különösen oly módon adhassák meg, módosíthassák és vonhassák vissza a 14. terméktípusba tartozó, szén-dioxidot tartalmazó biocid termékekre vonatkozó engedélyeket, hogy azok megfeleljenek a 98/8/EK irányelv előírásainak.

               (12)

               Ezért a 98/8/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (13)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Biocid Termékek Állandó Bizottságának véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 98/8/EK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2009. március 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul közlik a Bizottsággal az említett rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelést mutató táblázatot.
   Ezeket a rendelkezéseket 2009. november 1-jétől alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen értelmű hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által érintett területen elfogadnak.
   3. cikk
   Az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. július 24-én.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 123., 1998.4.24., 1. o. A legutóbb a 2008/31/EK irányelvvel (HL L 81., 2008.3.20., 57. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 325., 2007.12.11., 3. o.

      MELLÉKLET
      A 98/8/EK irányelv I. melléklete a következő, „7. sz.” bejegyzéssel egészül k

                     Sorszám

                     Közhasználatú név

                     IUPAC-név
                     Azonosító szám

                     A hatóanyag legkisebb tisztasága a forgalomba hozott biocid termékben

                     A felvétel napja

                     A 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határnapja
                     (nem vonatkozik a több hatóanyagot is tartalmazó termékekre, amelyek esetében a 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határnapja az egyes hatóanyagokra vonatkozó rendelkezésekben meghatározott határnapok közül a legkésőbbi)

                     A felvétel lejárta

                     Terméktípus

                     Különös rendelkezések (1)

                     „7

                     szén-dioxid

                     szén-dioxid
                     EK-szám: 204-696-9
                     CAS-szám: 124-38-9

                     990 ml/l

                     2009. november 1.

                     2011. október 31.

                     2019. október 31.

                     14

                     Összhangban az 5. cikkel és a VI. melléklettel, egy termék engedélyezése iránti kérelem elbírálása során a tagállamoknak meg kell vizsgálniuk – amennyiben ez az adott termék szempontjából releváns – azokat a népességcsoportokat, amelyek ki lehetnek téve a termék által okozott hatásoknak, valamint azokat a felhasználási vagy expozíciós forgatókönyveket, amelyek nem szerepeltek reprezentatív módon a közösségi szintű kockázatértékelésben.
                     A termék engedélyezése során a tagállamok értékelik a kockázatokat, és ezt követően kötelesek megfelelő intézkedéseket foganatosítani vagy körülményeket biztosítani a beazonosított kockázatok csökkentése érdekében.
                     Termékengedély csak akkor adható ki, ha a kérelemben bizonyított, hogy a kockázatok elfogadható szintre csökkenthetők.”

         (1)  A VI. mellékletben előírt közös elvek alkalmazásához az értékelő jelentések tartalma és következtetései a Bizottság internetes oldalán olvashatók: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm