title: A Bizottság 2011/4/EU irányelve ( 2011. január 20. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a cikloxidim hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról, valamint a 2008/934/EK határozat módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               21.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 18/30

         A BIZOTTSÁG 2011/4/EU IRÁNYELVE
   (2011. január 20.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a cikloxidim hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról, valamint a 2008/934/EK határozat módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 451/2000/EK (2) és az 1490/2002/EK bizottsági rendelet (3) megállapítja a 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, és létrehozza azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelni kell. E jegyzékben szerepelt a cikloxidim is.

               (2)

               Az 1490/2002/EK rendelet 11e. cikkének megfelelően a kérelmező az értékelési jelentéstervezet kézhezvételétől számított két hónapon belül visszavonta a hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvételéhez biztosított támogatását. Következésképpen a cikloxidim felvételének elutasításáról elfogadták az egyes hatóanyagoknak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele elutasításáról és az e hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról szóló, 2008. december 5-i 2008/934/EK bizottsági határozatot (4).

               (3)

               A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése alapján az eredeti bejelentő (a továbbiakban: kérelmező) gyorsított eljárás alkalmazása iránti új kérelmet nyújtott be a 91/414/EGK tanácsi irányelv alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak az irányelv 8. cikke (2) bekezdésében említett munkaprogramban szereplő, de az irányelv I. mellékletébe fel nem vett hatóanyagok szokásos és gyorsított eljárással való értékelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet (5) 14–19. cikkében előírtak alapján.

               (4)

               A kérelmet a 451/2000/EK rendelettel kijelölt referens tagállamhoz, Ausztriához nyújtották be. A gyorsított eljárásra vonatkozó határidőt betartották. A hatóanyagra és a támogatott alkalmazásokra vonatkozó előírások azonosak a 2008/934/EK határozatban szereplőkkel. Az említett alkalmazás megfelel továbbá a 33/2008/EK rendelet 15. cikke szerinti lényegi és eljárási követelményeknek is.

               (5)

               Ausztria elvégezte a kérelmező által benyújtott kiegészítő adatok értékelését, és kiegészítő jelentést készített. Az említett jelentést 2009. november 2-án továbbította az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (a továbbiakban: Hatóság) és a Bizottságnak. A Hatóság megküldte a többi tagállamnak és a kérelmezőnek a kiegészítő jelentést, felkérte őket észrevételeik megtételére, és továbbította a kapott észrevételeket a Bizottságnak. A 33/2008/EK rendelet 20. cikke (1) bekezdésének megfelelően és a Bizottság kérésére a Hatóság 2010. június 30-án benyújtotta a cikloxidimre vonatkozó következtetését a Bizottságnak (6). Az értékelési jelentéstervezetet, a kiegészítő jelentést, valamint a Hatóság következtetését a Bizottság a tagállamokkal az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság keretében újból áttekintette, és 2010. november 23-án a cikloxidimre vonatkozó bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában véglegesítette.

               (6)

               A különböző vizsgálatokból kiderült, hogy a cikloxidimet tartalmazó növényvédő szerek várhatóan általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek, különös tekintettel azokra a felhasználási célokra, amelyeket a Bizottság vizsgálati jelentése megvizsgált és részletezett. Ezért helyénvaló felvenni a cikloxidimet az I. mellékletbe annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi tagállamban az említett irányelv rendelkezéseivel összhangban lehessen engedélyezni az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szereket.

               (7)

               Az említett következtetés sérelme nélkül egyes konkrét kérdésekről indokolt további információkat beszerezni. A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe való felvétele feltételekhez köthető. Emiatt helyénvaló előírni, hogy a kérelmező további információkat nyújtson be a Bizottsághoz arról, hogy milyen módszereket alkalmaznak a növényi és állati eredetű termékekben a cikloxidim szermaradékainak elemzéséhez.

               (8)

               Valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe való felvétele előtt ésszerű határidőt kell biztosítani arra, hogy a tagállamok és az érdekelt felek felkészülhessenek a hatóanyag felvételéből adódó új követelmények teljesítésére.

               (9)

               A 91/414/EGK irányelvben meghatározott – és valamely hatóanyag I. mellékletbe történő felvételéből következő – kötelezettségek sérelme nélkül a felvételt követően hat hónapos időszakot kell biztosítani a tagállamoknak arra, hogy felülvizsgálják a cikloxidimet tartalmazó növényvédő szerekre már kiadott engedélyeket annak érdekében, hogy teljesüljenek a 91/414/EGK irányelvben, különösen annak 13. cikkében előírt követelmények, valamint az I. mellékletben meghatározott, releváns feltételek. A tagállamoknak a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban szükség szerint módosítaniuk kell, újakkal kell helyettesíteniük vagy vissza kell vonniuk a már meglévő engedélyeket. A fenti határidőtől eltérve az egyes növényvédő szerek minden egyes tervezett alkalmazására vonatkozó, teljes, III. melléklet szerinti dossziénak a benyújtására és a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes alapelveknek megfelelően történő értékelésére hosszabb időt kell hagyni.

               (10)

               A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram első szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1992. december 11-i 3600/92/EGK bizottsági rendelet (7) keretében értékelt hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő korábbi felvétele során nyert tapasztalatok azt mutatták, hogy nehézségek merülhetnek fel annak értelmezésében, hogy a már kiadott engedélyek jogosultjainak milyen kötelezettségei vannak az adatokhoz való hozzáféréssel kapcsolatosan. A további nehézségek elkerülése végett ezért szükségesnek tűnik pontosítani a tagállamok kötelezettségeit, és különösen azt, hogy meg kell győződniük arról, hogy az engedély jogosultja bizonyítottan hozzáfér az említett irányelv II. melléklete követelményeinek megfelelő dossziéhoz. Ez a pontosítás ugyanakkor az I. mellékletet módosító, korábban elfogadott irányelvekhez képest nem ró új kötelezettségeket a tagállamokra vagy az engedélyek jogosultjaira.

               (11)

               Ezért helyénvaló a 91/414/EGK irányelv megfelelő módosítása.

               (12)

               A 2008/934/EK határozat előírja a cikloxidim felvételének elutasítását és a szóban forgó hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyeinek 2011. december 31-ig történő visszavonását. Az említett határozat mellékletéből törölni kell a cikloxidimre vonatkozó sort.

               (13)

               Ezért helyénvaló a 2008/934/EK határozat ennek megfelelő módosítása.

               (14)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A 2008/934/EK határozat mellékletében a cikloxidimre vonatkozó sort el kell hagyni.
   3. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2011. november 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   Ezeket a rendelkezéseket 2011. december 1-jétől kell alkalmazni.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   4. cikk
   (1)   A tagállamok a 91/414/EGK irányelvvel összhangban a cikloxidim hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek meglévő engedélyeit szükség esetén 2011. november 30-ig módosítják vagy visszavonják.
   Az említett időpontig arról is meggyőződnek, hogy az irányelv I. mellékletében a cikloxidimmel kapcsolatos feltételek teljesülnek az e hatóanyagra vonatkozó bejegyzés B. részében megjelöltek kivételével, és hogy az engedély jogosultja az irányelv 13. cikkében meghatározott feltételekkel összhangban rendelkezik az említett irányelv II. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dossziéval, vagy ilyenhez hozzáférhet.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely egyedüli hatóanyagként, illetve a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe legkésőbb 2011. május 31-ig felvett hatóanyagok egyikeként cikloxidimet tartalmaz, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvekkel összhangban a tagállamoknak újból el kell végezniük a növényvédő szer értékelését az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, figyelembe véve az említett irányelv I. melléklete cikloxidimre vonatkozó bejegyzésének B. részét. Ezen értékelés alapján a tagállamok megállapítják, hogy a termék megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek.
   E megállapítást követően a tagállamok:

               a)

               a cikloxidimet egyedüli hatóanyagként tartalmazó szer esetében szükség esetén legkésőbb 2015. május 31-ig módosítják vagy visszavonják az engedélyt; vagy

               b)

               a cikloxidimet több hatóanyag egyikeként tartalmazó termék esetében 2015. május 31-ig vagy az érintett anyagot vagy anyagokat a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő vonatkozó irányelvben vagy irányelvekben az ilyen módosítás vagy visszavonás határidejéül meghatározott időpontig – attól függően, hogy melyik a későbbi időpont – szükség szerint módosítják vagy visszavonják az engedélyt.

         5. cikk
   Ez az irányelv 2011. június 1-jén lép hatályba.
   6. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. január 20-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 55., 2000.2.29., 25. o.

      (3)  HL L 224., 2002.8.21., 23. o.

      (4)  HL L 333., 2008.12.11., 11. o.

      (5)  HL L 15., 2008.1.18., 5. o.

      (6)  Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság: A cikloxidim hatóanyag esetében felmerülő kockázatok felméréséről szóló, peszticideket vizsgáló szakértői értékelésből levont következtetés (Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance pyridaben). Összegzés: EFSA Journal 2010; 8(7):1669. [73 oldal]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1669. Elérhető a következő internetcímen: www.efsa.europa.eu

      (7)  HL L 366., 1992.12.15., 10. o.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EK irányelv I. mellékletében található táblázat vége a következő bejegyzéssel egészül ki:

                     No

                     Közhasználatú név, azonosító szám

                     IUPAC-név

                     Tisztaság (1)

                     Hatálybalépés

                     Felvétel lejárta

                     Különös rendelkezések

                     „321

                     Cikloxidim
                     CAS-szám: 101205-02-1
                     CIPAC-szám: 510

                     (5RS)-2-[(EZ)-1-(etoxi-imino)butil]-3-hidroxi-5-[(3RS)-tian-3-il]ciklohex-2-én-1-on

                     ≥ 940 g/kg

                     2011. június 1.

                     2021. május 31.

                     A.   RÉSZ
                     Felhasználása kizárólag gyomirtó szerként engedélyezhető.
                     B.   RÉSZ
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek érvényesítése érdekében figyelembe kell venni a cikloxidimről szóló, az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság által 2010. november 23-án véglegesített felülvizsgálati jelentésnek és különösen annak I. és II. függelékének a következtetéseit.
                     Ebben az átfogó értékelésben a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a nem célnövények veszélyeztetettségére.
                     Az alkalmazás feltételei között szükség esetén kockázatcsökkentő intézkedéseknek is szerepelniük kell.
                     Az érintett tagállam további információk benyújtását kéri arról, hogy milyen módszereket alkalmaznak a növényi és állati eredetű termékekben a cikloxidim szermaradékainak elemzéséhez.
                     Az érintett tagállam gondoskodik arról, hogy a kérelmező 2013. május 31-ig benyújtsa a Bizottsághoz ezeket az elemzési módszereket.”

         (1)  További részletek a hatóanyag azonosításáról és specifikációjáról a vizsgálati jelentésben találhatók.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2000/46/EK irányelve (2000. szeptember 18.) az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32000L0046

Hivatalos Lap L 275 , 27/10/2000 o. 0039 - 0043

		Az Európai Parlament és a Tanács 2000/46/EK irányelve(2000. szeptember 18.)az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésének első és harmadik mondatára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],tekintettel az Európai Központi Bank véleményére [3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],mivel:(1) A 2000/12/EK irányelv [5] 1. cikke 1. pontja első albekezdésének b) pontja értelmében vett hitelintézetek tevékenységi köre korlátozott.(2) Szükséges az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények sajátos jellemzőinek számbavétele és a megfelelő intézkedések meghozatala a tagállamoknak az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdésével, folytatásával és prudenciális felügyeletével kapcsolatos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései összeegyeztetése és összehangolása érdekében.(3) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában az elektronikus pénzérmék és bankjegyek helyettesítője, amelyet elektronikus hordozóeszközön, mint például chip-kártyán vagy számítógép memóriájában tárolnak, és amelynek rendeltetése általában korlátozott összegű elektronikus kifizetések teljesítése.(4) Az elfogadott megközelítés megfelelő olyan összehangolás eléréséhez, amely az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények engedélyezésének és prudenciális felügyeletének kölcsönös elismeréséhez szükséges és elégséges mértékre korlátozódik, lehetővé téve a Közösség egész területén elismert egységes engedély kiadását, a birtokosok bizalmának megőrzését, és a saját tagállam prudenciális felügyelete elvének alkalmazását.(5) A gyorsan fejlődő elektronikus kereskedelem tágabb perspektívájában kívánatos olyan szabályozási keret kialakítása, amely elősegíti az elektronikus pénz előnyeinek kibontakozását, különös tekintettel a technológiai innováció útjában álló akadályok elhárítására. Ennél fogva ez az irányelv olyan technológiasemleges jogi kereteket vezet be, amelyek az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények körültekintő és megbízható működéséhez és különösen a pénzügyi integritásukoz szükséges mértékben összehangolják azok prudenciális felügyeletét.(6) A hitelintézetek számára a 2000/12/EK irányelv I. mellékletének 5. pontja már lehetővé tette fizetési eszközök kibocsátását és kezelését, beleértve az elektronikus pénzt is, valamint ilyen tevékenységek folytatását a Közösség egész területén a kölcsönös elismerésre és a bankokhoz kapcsolódó európai irányelvekkel összhangban a hitelintézetekre alkalmazott átfogó prudenciális felügyeleti rendszerre figyelemmel.(7) Külön prudenciális felügyeleti rendszer bevezetése az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények esetében, amely bár az egyéb hitelintézetek felügyeleti rendszerére és különösen a 2000/12/EK irányelvre – annak V. címét, illetve a 2. és 3. fejezetét kivéve – épül, de mégis különbözik attól, azért indokolt és kívánatos, mert tekintettel sajátos, az érméket és a bankjegyeket elektronikus úton helyettesítő jellegére, az elektronikus pénz kibocsátása önmagában nem képez betétgyűjtő tevékenységet a 2000/12/EK irányelv 3. cikke értelmében, amennyiben az átvett forrásokat közvetlenül elektronikus pénzre váltják.(8) A nyilvánosság pénzeszközeinek elektronikus pénz fejében történő átvétele, amely egyenlegben jelenik meg a kibocsátó intézmény számláján, a 2000/12/EK irányelv alkalmazásában betétek vagy egyéb visszafizetendő pénzeszközök átvételét képezi.(9) A birtokosok bizalmának megőrzése érdekében szükséges, hogy az elektronikus pénz beváltható legyen. A beválthatóság önmagában véve nem jelenti azt, hogy az elektronikus pénz fejében átvett pénzeszközök a 2000/12/EK irányelv alkalmazásában betéteknek vagy egyéb visszafizetendő pénzeszközöknek tekinthetők.(10) A beválthatóságot minden esetben névértéken kell értelmezni.(11) Az elektronikus pénz kibocsátásával összefüggő sajátos kockázatok kezelése érdekében ennek a prudenciális felügyeleti rendszernek célzottabbnak, s ennek megfelelően kevésbé kötöttnek kell lennie, mint a hitelintézetek prudenciális felügyeleti rendszere, különösen ami a csökkentett indulótőke-követelményeket, valamint a 93/6/EGK irányelv [6] és a 2000/12/EK irányelv V. címe 2. fejezete II. és III. szakaszának alkalmazása alóli mentességet illeti.(12) Mindazonáltal szükséges egyenlő versenyfeltételeket biztosítani az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények és az egyéb elektronikus pénzt kibocsátó hitelintézetek számára, ily módon kitágítva a tisztességes versenyben résztvevő intézmények körét, ami a birtokosok előnyére szolgál. Ez olyan módon valósul meg, hogy a pénzkibocsátó intézmények prudenciális felügyeleti rendszerének a fentiekben említett kevésbé kötött szabályozását ellensúlyozzák azok a rendelkezések, amelyek viszont szigorúbbak, mint az egyéb hitelintézetekre vonatkozóak, tekintettel különösen az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények által folytatható tevékenységek korlátozásaira, valamint befektetéseik prudenciális korlátjaira, melyeknek célja annak biztosítása, hogy az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények kintlevő elektronikus pénzzel összefüggő pénzügyi kötelezettségeiket mindenkor megfelelően likvid, alacsony kockázatú eszközökkel fedezzék.(13) A hitelintézetek kihelyezett tevékenységei prudenciális felügyeletének későbbi összehangolásáig az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeknek körültekintő és megbízható vezetéssel, valamint ehhez elégséges ellenőrzési eljárásokkal kell rendelkezniük. Tekintettel annak lehetőségére, hogy az elektronikus pénz kibocsátásával kapcsolatos működési és más funkciókat olyan vállalkozások látják el, amelyekre a prudenciális felügyelet nem terjed ki, lényeges, hogy az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények belső struktúrája lehetővé tegye azoknak a pénzügyi és nem pénzügyi jellegű kockázatoknak a kezelését, amelyeknek az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények ki vannak téve.(14) Az elektronikus pénz kibocsátása érintheti a pénzügyi rendszer stabilitását és a fizetési rendszerek zavartalan működését. Az elektronikus pénzrendszerek integritásának felmérésekor szoros együttműködésre van szükség.(15) Indokolt lehetővé tenni az illetékes hatóságok számára, hogy az irányelv által megállapított egyes követelmények vagy valamennyi követelmény alól mentesítsenek olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket, amelyek kizárólag az illető tagállam területén belül fejtik ki tevékenységüket.(16) Az irányelv elfogadása a kitűzött célok elérésének a legmegfelelőbb eszköze. Ez az irányelv az említett célkitűzések megvalósításához szükséges minimumra korlátozódik, és nem terjed túl ezen a mértéken.(17) A piaci tapasztalatok tükrében és az elektronikus pénz birtokosai érdekeinek védelmében gondoskodni kell ezen irányelv felülvizsgálatáról.(18) Ezen irányelv elfogadása a Bankügyi Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően történt,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkAlkalmazási kör, fogalommeghatározások és a tevékenységek korlátozása(1) Ez az irányelv az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre vonatkozik.(2) Ez az irányelv nem vonatkozik a 2000/12/EK irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében felsorolt intézményekre.(3) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:a) "elektronikuspénz-kibocsátó intézmény": olyan vállalkozás vagy más jogi személy, amely a 2000/12/EK irányelv 1. cikke 1. pontja első albekezdésének a) pontjában szereplő definíció értelmében nem hitelintézet, és amely fizetési eszközöket bocsát ki elektronikus pénz formájában;b) "elektronikus pénz": a kibocsátóval szembeni követelés által megtestesített monetáris érték, amelyet:i. elektronikus hordozóeszközön tárolnak;ii. olyan összegű pénzeszköz átvételével bocsátottak ki, amely nem lehet kevesebb, mint a kibocsátott monetáris érték;iii. a kibocsátón kívül más vállalkozások is elismernek fizetési eszközként.(4) A tagállamok megtiltják minden, a 2000/12/EK irányelv 1. cikke 1. pontjának első albekezdésében szereplő definíció értelmében hitelintézetnek nem tekinthető személynek vagy vállalkozásnak, hogy elektronikuspénz-kibocsátó tevékenységet folytasson.(5) Az elektronikuspénz-kibocsátáson kívül az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények üzletszerű tevékenysége a következőkre korlátozódik:a) szorosan ehhez kapcsolódó pénzügyi és nem pénzügyi szolgáltatások nyújtása, úgymint az elektronikus pénz kezelése a kibocsátással összefüggő működési és egyéb funkciók ellátása révén, valamint más fizetési eszközök kibocsátása és kezelése, kizárva azonban a hitelnyújtás minden formáját; ésb) adatok tárolása elektronikus hordozóeszközön más vállalkozások vagy közintézmények megbízásából.Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények nem rendelkezhetnek részesedéssel más vállalkozásokban, kivéve ha ezek a vállalkozások az érintett intézmény által kibocsátott vagy forgalmazott elektronikus pénzzel kapcsolatos működési vagy más funkciókat látnak el.2. cikkA bankügyi irányelvek alkalmazása(1) Kifejezetten eltérő rendelkezés hiányában az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre csak a 91/308/EGK irányelv [7] és a 2000/12/EK irányelv hitelintézetre vonatkozó hivatkozásai – kivéve az utóbbi irányelv V. címének 2. fejezetét – alkalmazhatók.(2) A 2000/12/EK irányelv 5., 11., 13. és 19. cikke, 20. cikkének (7) bekezdése, valamint 51. és 59. cikke nem alkalmazható. A 2000/12/EK irányelvben előírt kölcsönös elismerési megállapodások nem vonatkoznak az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények üzleti tevékenységére, kivéve az elektronikuspénz-kibocsátást.(3) A pénzeszközök átvétele az 1. cikk (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja értelmében nem képez sem betétet, sem más visszafizetendő pénzeszközt a 2000/12/EK irányelv 3. cikke alapján, amennyiben az átvett pénzeszközöket azonnal elektronikus pénzre váltják át.3. cikkBeválthatóság(1) Az elektronikus pénz birtokosa az érvényességi időszak alatt kérheti a kibocsátót, hogy az elektronikus pénzt névértéken váltsa át érmékre és bankjegyekre, vagy utalja át egy számlára, melyért a szigorúan a művelet végrehajtásához szükséges költségen felül további díjat a kibocsátó nem számolhat fel.(2) A kibocsátó és a birtokos közötti szerződés egyértelműen meghatározza a beváltás feltételeit.(3) A szerződés kiköthet alsó küszöbértéket a beváltásra. Ez a küszöbérték nem haladhatja meg a 10 eurót.4. cikkAz indulótőkére és a mindenkori szavatoló tőkére vonatkozó követelmények(1) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeknek a 2000/12/EK irányelv 34. cikke (2) bekezdésének 1. és 2. pontjában meghatározott indulótőkéje legalább 1 millió euró. A (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül a 2000/12/EK irányelv által meghatározott szavatoló tőkéjük nem csökkenhet ezen összeg alá.(2) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények mindenkori szavatoló tőkéjének összege a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódóan fennálló pénzügyi kötelezettségek előző hat hónapra vonatkozó főösszege vagy aktuális összege közül a magasabb értéknek legalább a 2 %-a.(3) Ha egy elektronikuspénz-kibocsátó intézmény még nem töltött ki hat hónapos működési időszakot a kezdőnapot is beleértve, abban az esetben szavatoló tőkéjének az összege a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódóan fennálló pénzügyi kötelezettségek hat hónapra vonatkozó előirányzott főösszege vagy aktuális összege közül a magasabb értéknek legalább a 2 %-a. A hat hónapra előirányzott főösszeget a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségek tekintetében az intézmény üzleti terve támasztja alá, amelyben az illetékes hatóságok által előírt valamennyi helyesbítést végre kell hajtani.5. cikkBefektetési korlátozások(1) Elektronikuspénz-kibocsátó intézmények a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeik mértékében vagy azt meghaladó összegben kizárólag a következő eszközökbe fektethetnek be:a) olyan eszköztételek, amelyek a 2000/12/EK irányelv 43. cikke (1) bekezdése a) pontjának 1., 2., 3. és 4. pontja, valamint az említett irányelv 44. cikkének (1) bekezdése szerint nulla százalékos hitelkockázati súlyozású, kielégítően likvid eszközök;b) a 2000/12/EK irányelvben definiált "A" zónába tartozó hitelintézeteknél elhelyezett látra szóló betétek; ésc) adósságinstrumentumok, amelyek:i. kielégítően likvidek;ii. nem tartoznak az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott körbe;iii. az illetékes hatóságok által elismert minőségi tételek a 93/6/EGK irányelv 2. cikkének (12) bekezdése értelmében; ésiv. olyan vállalkozások bocsátották ki, amelyek nem rendelkeznek a 2000/12/EK irányelv 1. cikkében meghatározott értelemben vett befolyásoló részesedéssel az érintett elektronikuspénz-kibocsátó intézményben, illetve nem olyan vállalkozások, amelyeket az említett befolyásoló részesedéssel rendelkező vállalkozás konszolidált beszámolójába be kell vonni.(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában említett befektetések nem haladhatják meg az érintett elektronikuspénz-kibocsátó intézmény szavatoló tőkéjének misszorosát, és legalább olyan szigorú korlátozás alá esnek, mint a 2000/12/EK irányelv V. címe 2. fejezetének III. szakasza szerinti hitelintézetek.(3) Az elektronikus pénz kibocsátásából és az (1) bekezdésben említett befektetésekből eredő piaci kockázatok fedezése céljából az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények felhasználhatnak megfelelően likvid, kamatmértékhez és devizához kapcsolódó mérlegen kívüli tételeket is tőzsdei kereskedelemben részt vevő (tehát nem tőzsdén kívüli, "OTC") származtatott instrumentumok formájában, amennyiben azok napi hozamkövetelmények alá tartoznak, vagy olyan devizaszerződésekhez tartoznak, amelyek eredeti lejárati ideje 14 vagy annál kevesebb naptári nap. A származtatott instrumentumok felhasználása az első mondatban rögzítettek szerint csak akkor engedélyezhető, ha a piaci kockázatok teljes körű kiküszöbölésére törekszenek, és azt a lehetséges mértékben el is érik.(4) A tagállamok megfelelő korlátozásokat állapítanak meg azokra a piaci kockázatokra vonatkozóan, amelyeket az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények az (1) bekezdésben említett befektetésekből adódóan vállalhatnak.(5) Az (1) bekezdés alkalmazásában az eszközök értékét a költségszint vagy a piaci érték határozza meg attól függően, hogy melyik az alacsonyabb.(6) Ha az (1) bekezdésben említett eszközök értéke a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségek összege alá csökken, az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az adott elektronikuspénz-kibocsátó intézmény megtegye a szükséges lépéseket a helyzet sürgős orvoslása érdekében. E célból – és csak átmeneti időszakra – az illetékes hatóságok engedélyezhetik, hogy az intézmény elektronikuspénz-kibocsátásához kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeit az (1) bekezdésben meghatározottaktól eltérő eszközökkel fedezze e kötelezettségeknek vagy az intézmény szavatoló tőkéjének legfeljebb 5 %-áig attól függően, hogy e két összeg közül melyik az alacsonyabb.6. cikkA sajátos követelmények ellenőrzése az illetékes hatóságok általAz illetékes hatóságok biztosítják, hogy a 4. és 5. cikk teljesülését alátámasztó számítások legalább évente kétszer elkészüljenek. E számításokat vagy maguk az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények készítik el, és közlik is ezeket minden szükséges részadattal együtt az illetékes hatóságokkal, vagy az illetékes hatóságok készítik el az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények által szolgáltatott adatok felhasználásával.7. cikkKörültekintő és prudens működésAz elektronikuspénz-kibocsátó intézmények körültekintő és prudens vezetéssel, illetve ügyviteli és számviteli eljárásokkal, valamint megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusokkal rendelkeznek. Ezeknek az eljárásoknak és mechanizmusoknak alkalmasnak kell lenniük azon pénzügyi és egyéb kockázatok kezelésére, amelyeknek az intézmény ki van téve, beleértve a technikai és eljárási kockázatokat, valamint az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény üzleti tevékenységével kapcsolatos működési vagy egyéb funkciót ellátó bármely vállalkozással való együttműködéssel összefüggő kockázatokat is.8. cikkMentesítés(1) A tagállamok lehetővé tehetik, hogy az illetékes hatóságok mentesítsenek elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket az irányelv egyes vagy összes rendelkezésének alkalmazása, valamint a 2000/12/EK irányelv alkalmazása alól abban az esetben, ha:a) az intézménynek az ezen irányelv 1. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott típusú összes üzleti tevékenysége a kintlevő elektronikus pénzzel összefüggő pénzügyi kötelezettségeinek olyan főösszegét eredményezi, amely rendes körülmények között nem haladja meg az 5 millió eurót, és semmiképpen nem haladja meg a 6 millió eurót; vagyb) az intézmény által kibocsátott elektronikus pénzt kizárólag az intézménynek az általa kibocsátott vagy forgalmazott elektronikus pénzhez kapcsolódó működési vagy más funkciót ellátó leányvállalatai, az intézmény anyavállalatai vagy ilyen anyavállalat más leányvállalatai fogadják el fizetési eszközként; vagyc) az intézmény által kibocsátott elektronikus pénzt csak korlátozott számú vállalkozás fogadja el fizetési eszközként, amelyek egyértelműen megkülönböztethetők az alábbiak szerint:i. ugyanazon a telephelyen vagy más hasonló behatárolt területen való működésük szerint; vagyii. a kibocsátó intézménnyel fennálló szoros pénzügyi vagy üzleti kapcsolataik alapján, mint például közös marketing vagy elosztó-forgalmazó rendszerek.Az alapul szolgáló szerződéses megállapodásnak biztosítania kell, hogy a fizetések teljesítéséhez a birtokosok rendelkezésére álló elektronikus tárolóeszközök tárolókapacitása ne haladja meg a 150 eurót.(2) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, amely az (1) bekezdés szerinti mentesítésben részesült, nem élhet a 2000/12/EK irányelvben meghatározott kölcsönös elismerési megállapodások nyújtotta előnyökkel.(3) A tagállamok előírják, hogy minden elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, amely az ezen irányelv és a 2000/12/EK irányelv alkalmazása alól mentesítést kapott, rendszeresen számoljon be tevékenységéről, beleértve az elektronikus pénzzel kapcsolatos pénzügyi kötelezettségek főösszegének megjelölését.9. cikkSzerzett jogokAzok az ezen irányelv hatálya alá tartozó elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, amelyek tevékenységüket a székhelyük szerinti tagállam hatályos joga alapján kezdték meg az ezen irányelv végrehajtását szolgáló rendelkezések hatályba lépésének időpontja vagy a 10. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont közül a korábbi időpontot megelőzően, engedélyezettnek tekinthetők. A tagállamok kötelezik az ilyen elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket, hogy minden lényeges információt bocsássanak az illetékes hatóságok rendelkezésére annak érdekében, hogy a hatóságok az ezen irányelv végrehajtására elfogadott rendelkezések hatálybalépésétől számított hat hónapon belül értékelhessék, hogy az intézmények megfelelnek-e az irányelvben meghatározott követelményeknek, illetve milyen intézkedéseket kell tenniük a megfelelés érdekében, vagy indokolt-e az engedély visszavonása. Amennyiben a 10. cikk (1) bekezdésében megjelölt időponttól számított hat hónapon belül a megfelelést nem biztosítják, az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény ezen időponttól kezdve nem részesülhet a kölcsönös elismerés által nyújtott előnyökben.10. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2002. április 27. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkFelülvizsgálatA Bizottság legkésőbb 2005. április 27-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz ezen irányelv alkalmazásáról, különös tekintettel:- az elektronikus pénz birtokosai érdekeinek védelmére hozott intézkedésekre, beleértve egy garanciarendszer bevezetésének esetleges szükségességét,- a tőkekövetelményekre,- a mentesítésre, és- az elektronikus pénz fejében kapott pénzeszközök utáni kamatfizetési tilalom bevezetésének esetleges szükségességére,indokolt esetben módosítási javaslat kíséretében.12. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2000. szeptember 18-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökH. Védrine[1] HL C 317., 1998.10.15., 7. o.[2] HL C 101., 1999.4.12., 64. o.[3] HL C 189., 1999.7.6., 7. o.[4] Az Európai Parlament 1999. április 15-i véleménye (HL C 219., 1999.7.10., 421. o.), megerősítve 1999. október 27-án; a Tanács 1999. november 29-i közös állásfoglalása (HL C 26., 2000.1.28., 12. o.); az Európai Parlament 2000. április 11-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2000. június 16-i határozata.[5] Az Európai Parlament és a Tanács 2000. március 20-i 2000/12/EK irányelve a hitelintézeti tevékenység megkezdéséről és folytatásáról (HL L 126., 2000.5.26., 1. o.), amelyet legutóbb a 2000/28/EK irányelv módosított (lásd HL 275., 2000.10.27., 37. o.).[6] A Tanács 1993. március 15-i 93/6/EGK irányelve a befektetési cégek és a hitelintézetek tőke-megfelelőségéről (HL L 141., 1993.6.19., 1. o.). A legutóbb a 98/33/EK irányelvvel (HL L 204., 1998.7.21., 29. o.) módosított irányelv.[7] A Tanács 1991. június 10-i 91/308/EGK irányelve a pénzügyi rendszer pénzmosási célokra történő felhasználásának megakadályozásáról (HL L 166., 1991.6.28., 77. o.).--------------------------------------------------


title: A Tanács 94/57/EK irányelve (1994. november 22.) a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0057

Hivatalos Lap L 319 , 12/12/1994 o. 0020 - 0027 finn különkiadás fejezet 7 kötet 5 o. 0178  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 5 o. 0178

		A Tanács 94/57/EK irányelve(1994. november 22.)a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189c. cikkében [3] szabályozott eljárásnak megfelelően,mivel a Tanács 1993. június 8-i, a tengerek biztonságára vonatkozó közös politikáról szóló állásfoglalásában célul tűzte ki a szabványoknak nem megfelelő hajók kiutasítását a Közösség vizeiről és elsőbbséget biztosított egy olyan közösségi fellépés megvalósításának, amely a hajóosztályozó társaságok számára közös szabványok kidolgozásával biztosítja a nemzetközi szabályok hatékony és egységes alkalmazását [4];mivel a nemzetközi egyezmények, szabályozások és határozatok szigorú alkalmazása hatékonyan elősegíti a tengerek biztonságát és a tengerek szennyezésének megakadályozását és ugyanakkor előmozdítja a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatosan meghatározott célkitűzéseket;mivel a tengerek biztonságával és a tengerszennyezés megakadályozásával kapcsolatos előírások betartásának ellenőrzése a lobogó szerinti és kikötő szerinti államok feladata;mivel az 1974. évi Solas, az 1966. évi Merülésvonal és a 73/78. évi Marpol egyezményekben előírt biztonsági és környezetszennyezés-megelőzési bizonyítványok kibocsátása és az azokban előírt rendelkezések megvalósítása a tagállamok feladata;mivel az említett egyezmények rendelkezéseivel összhangban a tagállamok különféle mértékben felhatalmazást adhatnak szakmai szervezetek számára az egyezmények betartásának ellenőrzésére, és átruházhatják a vonatkozó biztonsági bizonyítványok kibocsátásának jogát;mivel világszerte megfigyelhető, hogy a már meglévő hajóosztályozó társaságok nem gondoskodnak sem az előírások kielégítő betartásáról, sem a megbízhatóság eléréséről olyan esetekben, amikor nemzeti szakhatóságok nevében járnak el, mivel nem rendelkeznek a megfelelő szervezettel és szakmai ismeretekkel, amelyekre támaszkodhatnának és amelyek lehetővé tennék, hogy feladataikat magas szakmai színvonalon lássák el;mivel a megfelelő szabványoknak a hajóosztályozó társaságokra történő alkalmazására irányuló célkitűzés a tagállamok szintjén nem valósítható meg, az ilyen célok elérése közösségi szinten jobban biztosított;mivel a megfelelő intézkedési módszert egy tanácsi irányelv kidolgozása jelenti, amely előírja az elismert szervezetekkel szemben támasztott minimumkövetelményeket, ugyanakkor meghagyja az ilyen szervezetek elismerésével, a végrehajtással és az irányelv alkalmazásával kapcsolatosan a tagállamok hatáskörét;mivel a Hajóosztályozó Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IACS) előírásai az EN 45004 és az EN 29001 szabványokkal együtt megfelelő garanciát jelentenek a szervezetek minőségi teljesítményei vonatkozásában;mivel a teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány kibocsátásának jogosultsága megfelelő szakismeretekkel és képesített személyzettel rendelkező magánszervezetekre átruházható;mivel az ezen irányelv keretében elismert szervezetként való minősítés elnyerését célul kitűző szervezetek a tagállamok számára teljes körű bizonyítékokat szolgáltatnak alkalmasságukra és a minimumkövetelmények teljesítésére vonatkozóan, és a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az általuk elismert szervezetekről;mivel a Bizottság hároméves időtartamú elismerést biztosíthat olyan szervezetek számára, amelyek a mellékletben előírt, az osztályozott hajók számára és űrtartalmára, valamint a főállású felügyelői létszámra vonatkozó minimumkövetelményt nem elégítik ki, azonban minden egyéb követelményt kielégítenek; mivel az ilyen szervezetek számára a hároméves időszak lejárta után biztosítani kell az elismerés megadásának meghosszabbítását, amennyiben az ilyen szervezetek e követelményeket továbbra is kielégítik; mivel a hároméves elismerés a kérelmet előterjesztő tagállamokra korlátozódik;mivel a belső piac létrehozása a szolgáltatások nyújtásának szabad áramlását vonja maga után, tehát az olyan szervezetek elé, amelyek kielégítik egy, a szakmai alkalmasságukat és megbízhatóságukat garantáló közös követelmények előírásait, nem szabad a szolgáltatások Közösségen belüli nyújtása vonatkozásában akadályokat gördíteni abban az esetben, ha egy tagállamtól felhatalmazást kaptak a tagállam jogszabályban meghatározott feladatainak ellátására; mivel az ilyen felhatalmazást megadó tagállam ugyanakkor tárgyilagos és áttekinthető indokok alapján szükségleteinek megfelelő mértékben korlátozhatja a felhatalmazott szervezetek számát, amelyek felett a Bizottság bizottsági eljárás keretében ellenőrzést gyakorol;mivel a hajóellenőrzési és felügyeleti szemléző szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének alkalmazását fokozatosan, de az előírt határidőn belül kell megvalósítani;mivel a nemzetközi biztonsági előírások teljes körű betartásának biztosítása érdekében a nemzeti szakhatóságok szorosabb bevonása szükséges mind a hajóellenőrzések végrehajtásába, mind a vonatkozó bizonyítványok kibocsátásába még abban az esetben is, ha a tagállamok a szakhatóságokon kívüli szervezetekre támaszkodnak jogszabályban előírt feladataik ellátásában; mivel ezért indokolt a szakhatóságok és az érintett szervezetek között szoros munkakapcsolat kialakítása, amihez szükséges, hogy az érintett szervezet rendelkezzen helyi képviselettel annak a tagállamnak a területén, amelynek nevében feladatait ellátja;mivel a Bizottság munkáját a hatályos tengeri biztonsági és környezetvédelmi szabványok hatékony alkalmazásának biztosítása vonatkozásában egy szabályzó jogkörrel bíró bizottság támogatja, ugyanakkor tekintetbe kell venni a nemzeti ratifikációs eljárásokat;mivel a nemzetközi fórumokon elért előrehaladás megfelelő figyelembevételének és a minimumkövetelmények naprakész frissítéseinek biztosítása érdekében a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően jár el;mivel a 11. cikk rendelkezései szerint a tagállam által a tagállam nevében eljáró szervezetek teljesítményeiről nyújtott információk alapján a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően a Bizottság határoz arról, hogy felkéri-e az érintett tagállamot az elismerés visszavonására olyan elismert szervezetektől, amelyek már nem elégítik ki a közös minimumkövetelményeket;mivel a tagállamoknak mindazonáltal lehetőségük kell, hogy legyen arra, hogy a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése esetén felfüggesszék egy szervezet felhatalmazását; mivel a Bizottságnak gyorsan kell határozatot hoznia az előzőekben említett eljárás lefolytatásával arról, hogy szükséges-e egy ilyen nemzeti szintű intézkedés felülbírálata vagy sem;mivel minden tagállam rendszeresen értékeli a nevében tevékenykedő szervezetek teljesítményeit és a megállapított teljesítményekről a Bizottság és a többi tagállam számára tájékoztatást nyújt;mivel a tagállamok kikötőhatósági minőségükben olyan hajók ellenőrzésének biztosítva az elsőbbséget, amelyek a közös minimumkövetelményeket nem kielégítő szervezetek által kibocsátott bizonyítványokkal rendelkeznek, javítják a biztonság és környezetszennyezések elleni védekezés színvonalát, ezzel biztosítva, hogy harmadik államok lobogóit viselő hajók ne részesülhessenek kedvezőbb bánásmódban;mivel a bizottság határozathozatali eljárásaként a Bizottságra ruházott végrehajtási jogok gyakorlása eljárásainak megállapításáról szóló, 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat 2. cikkének III.A eljárását kell alkalmazni [5];mivel a biztonsági szabályok összehangolása és a nemzetközi szabályok Közösségen belüli egységes alkalmazása érdekében a hajóosztályozó társaságok az általuk alkalmazott műszaki szabványokat frissítik és azok betartását kikényszerítik;mivel jelenleg nincsenek olyan egységes nemzetközi szabványok, amelyeknek - építésük és teljes élettartamuk folyamán - a hajóknak meg kell felelniük a hajótest, a gépi berendezések, elektromos és vezérlő berendezések vonatkozásában; mivel az ilyen szabványok rögzíthetők az elismert hajóosztályozó társaságok szabályai, vagy a nemzeti szakhatóságok által a műszaki szabványok és szabályzatok területén történő tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelvben szabályozott eljárásnak megfelelően kiválasztott egyenértékű követelmények szerint [6],ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv állapítja meg a tagállamok és az azon szervezetek által végrehajtandó intézkedéseket, amely szervezetek a tengerek biztonságáról és a tengerek szennyezésének megakadályozásáról szóló nemzetközi egyezmények rendelkezéseinek betartása céljából a hajók ellenőrzéséért, felügyeletéért, valamint a rendelkezések betartását igazoló bizonyítványok kiállításáért felelősek, ugyanakkor előmozdítja a szolgáltatásnyújtás szabadságának megvalósítására irányuló célkitűzések elérését. Ez a folyamat magában foglalja a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajók hajótestével, gépi berendezéseivel, elektromos és vezérlőberendezéseivel szemben támasztott biztonsági követelmények kidolgozását és megvalósítását.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) hajó : a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajó;b) egy tagállam lobogóját viselő hajó : olyan hajó, amelyet egy tagállam jogszabályai szerint abban a tagállamban lajstromoztak és amely annak a tagállamnak a lobogóját viseli, beleértve az Euros lajstromozású hajókat is azt követően, hogy a Tanács az Euros-lajstrom alkalmazását jóváhagyta; az e meghatározásnak nem megfelelő hajók harmadik ország lobogóját viselő hajóknak minősülnek;c) ellenőrzés és felügyeleti szemle : a nemzetközi egyezmények rendelkezései által kötelezővé tett ellenőrzés és felügyeleti szemle;d) nemzetközi egyezmények : az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény, az 1966. évi nemzetközi egyezmény a merülésvonalakról, valamint az 1973/78. évi nemzetközi egyezmény a hajók által okozott környezetszennyezés megelőzéséről, annak jegyzőkönyveivel és módosításaival együtt, valamint a tagállamok mindegyikében alkalmazott kötelező, az ezen irányelv elfogadása időpontjában hatályos, vonatkozó szabályzatok;e) szervezet : egy szakhatóság számára biztonság-értékelési feladatot végrehajtó hajóosztályozó társaság vagy egyéb magánszervezet;f) elismert szervezet : a 4. cikk rendelkezései szerint elismert szervezet;g) felhatalmazás : olyan intézkedés, melynek során egy tagállam egy elismert szervezet számára felhatalmazást ad vagy hatáskört ruház át;h) bizonyítvány : egy tagállam által vagy egy tagállam nevében a nemzetközi egyezményekkel összhangban kibocsátott bizonyítvány;i) osztályozási bizonyítvány : a hajóosztályozó társaság által kibocsátott olyan okmány, amely igazolja, hogy a hajó szerkezete és mechanikai adottságai a hajó meghatározott célú használatához vagy meghatározott működési területre vonatkozóan a hajóosztályozó társaság szabályzatainak előírásait kielégítik;j) teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány : az IMO által elfogadott, módosított Solas 74/78 Rádiószabályzat rendelkezései által bevezetett bizonyítvány, és az 1999. február 1-jén véget érő átmeneti időszak folyamán tartalmazza a teherhajó-biztonsági rádiótávíró-bionyítványt és teherhajó-biztonsági rádiótávbeszélő-bizonyítványt is;k) letelepedés : az a hely, ahol egy szervezet létesítő okirat szerinti székhelye, központi ügyvezetése vagy üzleti tevékenységeinek fő helye található.3. cikk(1) A tagállamok a nemzetközi egyezmények hatálya alatt vállalt felelősségeik és kötelezettségeik keretében gondoskodnak arról, hogy illetékes hatóságaik biztosítsák a nemzetközi egyezmények rendelkezéseinek megfelelő végrehajtását, különösen a hajók ellenőrzése és felügyeleti szemléje, valamint a bizonyítványok és felmentési bizonyítványok kibocsátása vonatkozásában.(2) Olyan esetekben, amikor az (1) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazásában egy tagállam úgy határoz, hogy a lobogóját viselő hajók vonatkozásában:i. szervezetek számára ad felhatalmazást a bizonyítványokkal kapcsolatos ellenőrzési és felügyeleti hatáskörök gyakorlására, beleértve a 14. cikk rendelkezései betartására vonatkozó részleges vagy teljes ellenőrzést, és ahol az indokolt a vonatkozó bizonyítványok kibocsátását vagy megújítását is; vagyii. az i. pontban említett ellenőrzési és felügyeleti feladatokat részben vagy egészben szervezetekkel végezteti,e feladatok ellátását kizárólag elismert szervezetekre bízza.A felmentési bizonyítványok első kibocsátásához minden egyes esetben be kell szerezni az illetékes szakhatóság hozzájárulását.A teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány esetében azonban e feladatok ellátására megbízás adható egy illetékes szakhatóság által elismert és a nevében eljáró, a hajók rádiókommunikációs berendezései biztonsági ellenőrzésének végrehajtásához megfelelő szakismeretekkel rendelkező és képzett személyzetet foglalkoztató magánszervezet részére is.(3) E cikk rendelkezései nem érintik sajátos tengerészeti berendezések hitelesítését.4. cikk(1) A tagállamok csak a mellékletben felsorolt követelményeket kielégítő szervezeteket ismerhetnek el. A szervezetek annak a tagállamnak, amelytől az elismerést meg kívánják szerezni, a követelmények teljesítését igazoló összes adatot és az erre vonatkozó igazolást benyújtják. A tagállamok az elismerés megadásáról megfelelő módon tájékoztatják az érintett szervezeteket.(2) Minden tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az általa elismert szervezetekről.(3) A tagállamok a Bizottság számára benyújthatják olyan szervezetek három évre szóló elismerés iránti kérelmét, amelyek a melléklet "Általános előírások" című szakaszának 2. és 3. pontjában előírt követelmények kivételével az összes többi követelményt kielégítik.Az elismerést a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kell megadni. Ez az elismerés kizárólag az ilyen elismerést kérelmező tagállamra érvényes.(4) Minden elismert szervezet tevékenységét a 7. cikk rendelkezései szerint felállított bizottság szorosan figyelemmel kíséri, beleértve a 3. bekezdésben említett, a szervezetek elismerésének meghosszabbítására vonatkozó döntést is. Az ilyen elismerés megadására vonatkozó döntés meghozatalánál a melléklet "Általános előírások" című szakaszának 2. és 3. pontjában előírt követelményeket nem veszik figyelembe. A 3. bekezdés rendelkezéseiben említett, az elismerés hatályának korlátozása a továbbiakban nem alkalmazandó.(5) A Bizottság a tagállamok által az (1), (3) és (4) bekezdés rendelkezései szerint elismert szervezetekről listát állít össze és azt rendszeresen frissíti. Ezt a listát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszik közzé.5. cikk(1) A 3. cikk (2) bekezdés i. pontjának alkalmazásában a tagállamok elvben nem utasíthatják el a Közösségben letelepedett, elismert szerveetek vonatkozásában, hogy a 6. cikk és 11. cikk rendelkezéseire figyelemmel, számukra e feladatok ellátásához a felhatalmazást megadják. Ugyanakkor a tagállamok jogosultak az általuk felhatalmazott szervezetek számát szükségleteiknek megfelelő módon korlátozni, feltéve, hogy az ilyen korlátozás alkalmazását áttekinthető és tárgyilagos indokokkal alá tudják támasztani. Egy tagállam kérésére a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően megteszi a megfelelő intézkedéseket.(2) Kivételes esetben a Bizottság az (1) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazása alól a tagállamnak 1997. december 31-ig ideiglenes mentességet adhat.(3) Ahhoz, hogy egy tagállam elfogadja, hogy a 3. cikkben említett feladatokat vagy azok egy részét egy harmadik államban letelepedett szervezet lássa el, az érintett tagállam megkövetelheti, hogy az adott harmadik állam kölcsönösségi alapon ismerje el a Közösségben letelepedett elismert szervezeteket.6. cikk(1) Azok a tagállamok, amelyek a 3. cikk (2) bekezdésében ismertetett módon járnak el, illetékes szakhatóságuk és a nevükben eljáró szervezetek között megfelelő munkakapcsolatot alakítanak ki.(2) A munkakapcsolat szabályozásáról az érintett szervezetek által vállalt feladatokat és hatásköröket rögzítő írásos és hátrányos megkülönböztetésektől mentes megállapodás megkötésével, vagy azzal egyenértékű jogi szabályozással kell gondoskodni, amely legalább a következőket tartalmazza:- az A.739 (18) IMO-határozat II. függelékének meghatározásait a szakhatóság nevében eljáró szervezetek felhatalmazásáról szóló iránymutatásokról, az ezen irányelv hatálybalépése napján hatályos változatban,- a szakhatóság nevében eljáró szervezetek feladatainak a szakhatóság vagy a szakhatóság által kijelölt pártatlan, külső szerv általi időszakos ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket,- a hajók véletlenszerű kiválasztás alapján végrehajtott és részletes ellenőrzéseinek lehetőségét,- a szervezetek által osztályozott flotta lényeges információira, a hajóosztályban bekövetkezett változásokra vagy hajók osztályozásának megvonására vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettséget szabályozó rendelkezéseket.(3) A megállapodás vagy azzal egyenértékű jogi egyezség előírhat olyan követelményt, amely szerint az elismert szervezetnek helyi képviselettel kell rendelkeznie annak a tagállamnak a területén, amelyben a 3. cikk rendelkezései szerinti feladatait ellátja. E követelmény kielégítéséhez elegendő, ha a helyi képviselet az érintett tagállam jogszabályai szerint jogi személyiségnek minősül és a helyi képviselet elismeri az érintett tagállam nemzeti bíróságainak illetékességét.(4) Minden tagállam a Bizottság számára az e cikk rendelkezései szerinti kialakított munkakapcsolatra vonatkozóan pontos tájékoztatást nyújt. A Bizottság a kapott tájékoztatások tartalmáról tájékoztatja a többi tagállamot.7. cikkA Bizottság munkájának támogatására létrejött egy, a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselője által elnökölt bizottság. A bizottságot a Bizottság legalább évente egy alkalommal összehívja, valamint minden olyan esetben, amikor egy tagállam által egy szervezet számára adott felhatalmazás a 10. cikk rendelkezései szerint felfüggesztésre kerül.A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.8. cikk(1) Ezen irányelv a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően módosítható annak érdekében, hogy:- a 2. cikk d) pontjában említett nemzetközi szabályzatok és a 6. cikk (2) bekezdésében szereplő határozatok később hatályba léptetett módosításai ezen irányelvbe átvezetésre kerüljenek,- a mellékletben előírt, különösen a vonatkozó IMO-határozatokkal kapcsolatos követelmények időszerű frissítései megtörténjenek.(2) A 2. cikk d) pontjában említett megállapodások új egyezményeinek vagy jegyzőkönyveinek az elfogadását követően a Tanács a Bizottság javaslatára a tagállamok parlamenti eljárásainak és az IMO vonatkozó eljárásainak figyelembevételével határozatot hoz az ilyen új egyezmények vagy jegyzőkönyvek ratifikációjának részleteiről és gondoskodik arról, hogy azokat a tagállamok egységesen és egyidejűleg alkalmazzák.9. cikk(1) A 13. cikkben szabályoott eljárásnak megfelelően minden tagállam felkérhető arra, hogy vonja vissza az elismerést a 4. cikk szerint elismert olyan szervezetektől, amelyek a továbbiakban már nem elégítik ki a mellékletben előírt követelményeket.(2) Az (1) bekezdésben említett ügyekkel kapcsolatos határozathozatal tervezeteinek kidolgozásában a Bizottság figyelembe veszi a 11. és 12. cikkben említett jelentések és tájékoztatások tartalmát. Az ilyen intézkedéstervezetek kidolgozásában a Bizottság különös figyelmet fordít az érintett szervezetek biztonsággal és a környezetszennyezés megakadályozásával kapcsolatos teljesítményére. A Bizottság saját kezdeményezésére vagy egy tagállam felkérésére az (1) bekezdésben említett ügyekkel kapcsolatosan kidolgozott határozattervezeteket a bizottság elé terjeszti.10. cikkA mellékletben előírt követelmények ellenére olyan esetekben, amikor egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy, a nevében eljáró, elismert szervezet a továbbiakban már nem alkalmas a 3. cikkben meghatározott feladatok ellátására, jogosult a megadott felhatalmazást felfüggeszteni.Az előzőekben említett esetekben az alábbi eljárást kell alkalmazni:a) az érintett tagállam késedelem nélkül és megfelelő indokokkal alátámasztva értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot az általa hozott határozatról;b) a Bizottság megvizsgálja, hogy a felfüggesztés a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése szempontjából indokolt-e;c) a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően tájékoztatja az érintett tagállamot arról, hogy a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése miatt a felhatalmazás felfüggesztése indokolt-e vagy sem, és ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a felfüggesztés alkalmazása nem indokolt, az érintett tagállam visszavonja a felfüggesztő határozatot.11. cikk(1) Minden tagállam meggyőződik arról, hogy a 3. cikk (2) bekezdése alapján a nevében eljáró elismert szervezetek az illetékes szakhatóság megelégedésére és hatékonyan látják el az abban a cikkben említett feladataikat, és elégítik ki a mellékletben előírt követelményeket. A tagállamok ezt a saját illetékes szakhatóságaik által végrehajtott közvetlen ellenőrzés alkalmazásával biztosíthatják, vagy olyan esetekben, amikor az érintett szervezetek másik tagállamban telepedtek le, a másik tagállam illetékes szakhatóságai által végrehajtott egyenértékű ellenőrzésre támaszkodhatnak.(2) Minden tagállam kétévenként ellenőrzést végez és az ellenőrzés eredményeiről a felmérés évét követő év március 31-ig a Bizottságot és a többi tagállamot jelentésben tájékoztatja.(3) Olyan esetekben, amikor egy tagállam úgy határoz, hogy ennek az ellenőrzési feladatnak ellátásában másik tagállam által végrehajtott ellenőrzésre támaszkodik, a jelentést a felmérés évét követő év június 30-ig kell elkészíteni és benyújtani.(4) A tagállamok a szervezetek tevékenységének felmérésével kapcsolatos minden tájékoztatást továbbítanak a Bizottság és a többi tagállam számára.12. cikk(1) Kikötő szerinti állam minőségükben felügyeleti jogaik és kötelezettségeik gyakorlásában:a) a tagállamok gondoskodnak arról, hogy harmadik államok lobogóját viselő hajók ne részesülhessenek kedvezőbb bánásmódban, mint a tagállamok lobogójának viselésére jogosult hajók. Ezzel összefüggésben azt a tényt, hogy egy hajó bizonyítványait és osztályozási bizonyítványát olyan szervezet állította ki a 4. cikk (3) és (4) bekezdésében említett szervezetek kivételével, amely nem elégíti ki a mellékletben előírt követelményeket, a hajók ellenőrzésre való kijelölésének elsődleges szempontjaként kell figyelembe venni;b) olyan esetekben, amikor a hajók nem elégítik ki a nemzetközi megállapodásokban elfogadott követelményeket, a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket, és a lobogó szerinti állam nevében eljáró szervezetek által olyan hajók számára kibocsátott érvényes bizonyítványokról, amelyek nem elégítik ki a nemzetközi egyezményekben előírt követelményeket, vagy érvényes osztályozási bizonyítvánnyal rendelkező olyan hajókról, ahol a bizonyítványok által szabályozott területen hiányosságok tapasztalhatók, a Bizottság és a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzéséről szóló megállapodás keretében létrehozott titkárság számára jelentést küldenek.(2) Minden tagállam nyilvántartást vezet a lobogó szerinti államok nevében eljáró szervezetek teljesítményéről. A teljesítményadatokról készített nyilvántartást évente frissíteni kell, és a Bizottság és a többi tagállam rendelkezésére kell bocsátani.13. cikkA 4. cikk (3) és (4) bekezdésében, az 5. cikk (1) bekezdésében, a 8., 9. és 10. cikkben, valamint a 14. cikk (2) bekezdésében említettek vonatkozásában az alábbi eljárást kell lefolytatni:a) A Bizottság képviselője a meghozni kívánt intézkedések tervezetét a 7. cikkben említett bizottság elé terjeszti.b) A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.c) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.d) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz. Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.14. cikk(1) Minden tagállam gondoskodik arról, hogy a lobogóját viselő hajók építése és üzemben tartása a hajótest, gépi berendezések, elektromos és vezérlőberendezések vonatkozásában egy elismert szervezet által előírt követelmények kielégítésével történjen.(2) A tagállamok csak azzal a feltétellel határozhatnak úgy, hogy egy elismert szervezet által előírt követelményekkel egyenértékű előírásokat alkalmaznak, hogy erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a 83/189/EGK irányelvben szabályozott eljárásnak megfelelően, és ha azokkal kapcsolatosan a többi tagállam vagy Bizottság részéről ellenvetés nem érkezik, illetve azokról nem állapítják meg a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően, hogy a vonatkozó előírások nem egyenértékűek.15. cikk(1) Az elismert szervezetek műszaki szabványaik egyenértékűségének és azok alkalmazásának a biztosítása érdekében rendszeresen konzultálnak egymással. A szabványok vonatkozásában elért jelentős előrehaladásról a Bizottság számára rendszeresen jelentéseket készítenek.(2) Az elismert szervezetek a kikötő szerinti állam hatóságaival való együttműködési készségüket bizonyítják az általuk osztályozott hajókkal kapcsolatosan, különösen a feltárt hiányosságok és rendellenességek megszüntetése vonatkozásában.(3) Az elismert szervezetek tájékoztatják az illetékes szakhatóságot az általuk osztályozott hajók más osztályba helyezésével és a hajók osztályozásának megvonásával kapcsolatos főbb információkról.(4) A lobogó szerinti állam illetékes szakhatóságaival való konzultációkat megelőzően annak megítélése céljából, hogy le kell-e folytatni egy teljes körű ellenőrzést vagy sem, az elismert szervezetek nem bocsáthatnak ki bizonyítványokat olyan hajók számára, amelyektől osztályozást megvontak vagy amelyek osztályozását megváltoztatták.16. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1995. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.17. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. november 22-én.a Tanács részérőlaz elnökM. WISSMANN[1] HL C 167., 1993.6.18., 13. o.[2] HL C 34., 1994.2.2., 14. o.[3] Az Európai Parlament 1994. március 9-i véleménye (HL C 91., 1994.3.28., 9. o.), a Tanács 1994. szeptember 19-i közös álláspontja (HL C 301., 1994.10.27., 75. o.) és az Európai Parlament 1994. november 16-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[4] HL C 271., 1993.10.7., 1. o.[5] HL L 197., 1987.7.18., 33. o.[6] HL L 109., 1983.4.26., 8. o. A legutóbb a 94/10/EK (HL L 100., 1994.4.19., 30. o.) irányelv által módosított irányelv.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 3. CIKKBEN EMLÍTETT SZERVEZETEKKEL SZEMBEN TÁMASZTOTT MINIMUMKÖVETELMÉNYEKA. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK1. Az elismert szervezet dokumentumokkal igazolja kereskedelmi hajók tervezésére és építésére vonatkozó széles körű értékelési tapasztalatát.2. A szervezet legalább1000 (100 bruttó regiszter tonnánál több), összesen legalább 5 millió bruttó regiszter tonna óceánjáró hajót tartalmazó flottát osztályozott.3. A szervezet az általa osztályozott hajók számának megfelelő létszámú műszaki személyzetet foglalkoztat. A 2. pont szerinti követelmény kielégítéséhez legalább 100 főfoglalkozású felügyelő szükséges.4. A szervezet a kereskedelmi hajók tervezésének, építésének és rendszeres szemléinek átfogó szabályzatát dolgozta ki, valamint hozta nyilvánosságra, és azt folyamatosan bővíti, és kutatási és fejlesztési programok megvalósításával folyamatosan javítja.5. A szervezet évente megjelenteti a hajók jegyzékét.6. A szervezet működése felett nem gyakorolhatnak ellenőrzést hajótulajdonosok, hajóépítők, illetve a hajók gyártásában, felszerelésében, javításában vagy üzemeltetésében kereskedelmi érdekeltséggel rendelkező más személyek. A szervezet bevételei nem függhetnek kizárólag egyetlen kereskedelmi társaságtól.B. KÜLÖNÖS ELŐÍRÁSOK1. A szervezet rendelkezik:a) az elvégzendő feladatokhoz és az osztályozott hajók számához elegendő, megfelelő képzettségű műszaki, igazgatási, támogató és kutató személyzettel és gondoskodni kell a személyzet alkalmassági továbbképzéséről, a szabályzatok kidolgozásáról és fejlesztéséről is;b) a világon mindenhol saját főállású műszaki személyzettel, vagy rendelkezésre áll más elismert szervezetek főállású műszaki személyzete.2. A szervezet etikai alapelvek alapján működik.3. A szervezet irányítását és ügyvitelét olyan módon kell végezni, hogy az biztosítsa a szakhatóságok által megkövetelt információk bizalmas kezelését.4. A szervezet kész arra, hogy a szükséges információkat a szakhatóság rendelkezésére bocsássa.5. A szervezet igazgatásának rendelkeznie kell meghatározott és írásban rögzített minőségbiztosítási eljárásokkal, célkitűzésekkel és elkötelezettséggel, és gondoskodik arról, hogy ezeket az eljárásokat a szervezet egészében ismerjék, alkalmazzák és érvényesítsék.6. A szervezetnek rendelkeznie kell a nemzetközileg elismert minőségi szabványok megfelelő részeiben előírt követelményeken alapuló és az EN 45004 (ellenőrző testületek) szabvány, valamint - az IACS minőségbiztosítási rendszer hitelesítési szabályozásának meghatározása alapján - az EN 29001 szabvány rendelkezéseit kielégítő, saját maga által kidolgozott, megvalósított és alkalmazott hatékony belső minőségbiztosítási rendszerrel, amelynek többek között biztosítania kell, hogy:a) a szervezet szabályzatának kidolgozása és fejlesztése szisztematikus módon történjen;b) a szervezet szabályzatában előírt rendelkezések betartása biztosított legyen;c) az olyan jogszabályban előírt feladatok ellátásával szemben támasztott követelmények, amelyek ellátására a szervezet felhatalmazást kapott, teljesüljenek;d) a szervezet által nyújtott szolgáltatások minőségét befolyásoló munkakört ellátó személyzet munkaköri leírásának, hatáskörének és együttműködésnek jól meghatározottaknak és írásba foglaltnak kell lenniük;e) minden munkát ellenőrzött feltételek mellett kell végezni;f) a szervezet rendelkezik az általa közvetlenül felügyelői, műszaki vagy ügyviteli munkakörben foglalkoztatott személyzet tevékenységei és munkája folyamatos ellenőrzésére alkalmas felügyeleti rendszerrel;g) a fontosabb, jogszabályban előírt olyan feladatok ellátását, amelyekre a szervezet felhatalmazással rendelkezik, főállású felügyelők, másik elismert szervezet főállású felügyelői vagy ilyen felügyelők közvetlen felügyelete alatt végzik;h) a szervezet rendelkezik az általa foglalkoztatott felügyelők képesítéséhez és szakismereteik folyamatos bővítéséhez szükséges rendszerrel;i) a szervezetnek a nyújtott szolgáltatások által lefedett területeken megkövetelt követelmények betartását, valamint az alkalmazott minőségbiztosítási rendszer hatékony működését bizonyító nyilvántartásokat kell vezetnie; ésj) a szervezetnek rendelkeznie kell az összes helyszínen végzett, a minőségbiztosítási tevékenység ellenőrzéséhez egy átfogó, tervszerű, megfelelően dokumentált belső ellenőrzési rendszerrel.7. A szervezet alkalmasságát bizonyítja, hogy:a) képes kidolgozni és naprakész állapotban tartani olyan saját szabályzatot a hajótest, a gépi berendezések, elektromos és vezérlőberendezések vonatkozásában, amelyek kielégítik azoknak a nemzetközileg elismert műszaki szabványoknak a minőségre vonatkozó követelményeit, amelyek (a hajó szerkezeti elemei, valamint főbb gépi berendezései vonatkozásában) a Solas-egyezmény szerinti és a személyhajó biztonsági bizonyítványok, valamint (a hajó stabilitása vonatkozásában) a merülésvonal bizonyítványok kibocsátásának alapját képezik;b) képes a bizonyítványok kibocsátásához a nemzetközi egyezményekben megkövetelt ellenőrzéseket és felügyeleti szemléket végrehajtani, beleértve a szakmailag képzett személyzet bevonásával a parti és hajófedélzeteken működtettet biztonsági rendszerek, amelyekre vonatkozóan a bizonyítványt vonatkozóan kívánják kiállítani, alkalmazásával és karbantartásával kapcsolatos értékelést.8. A szervezet minőségbiztosítási rendszerére vonatkozó bizonyítványt a szervezet letelepedési helye szerinti tagállam illetékes szakhatósága által elismert független ellenőrző szerv állítja ki.9. A szervezet engedélyezi, hogy szabályzatának kidolgozásában az illetékes szakhatóságok, vagy egyéb érintett felek részt vegyenek.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2000/84/EK irányelve (2001. január 19.) a nyári időszámításra vonatkozó rendelkezésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32000L0084

Hivatalos Lap L 031 , 02/02/2001 o. 0021 - 0022

		Az Európai Parlament és a Tanács 2000/84/EK irányelve(2001. január 19.)a nyári időszámításra vonatkozó rendelkezésekrőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A nyári időszámításra vonatkozó rendelkezésekről szóló, 1997. július 22-i 97/44/EK nyolcadik európai parlamenti és tanácsi irányelv [4] 1998-ra, 1999-re, 2000-re és 2001-re vonatkozóan egységesítette a nyári időszámítás kezdetének és befejezésének napját és óráját valamennyi tagállamban.(2) A tagállamok alkalmazzák a nyári időszámítást, ezért a belső piac működéséhez fontos, hogy a nyári időszámítás kezdetének és befejezésének napja és órája a Közösség egész területére vonatkozóan egységesen rögzítésre kerüljön.(3) A tagállamok által legmegfelelőbbnek ítélt nyári időszámítási időszak március végétől október végéig tart, ezért indokolt ennek az időszaknak a fenntartása.(4) Egyes ágazatok – a közlekedési és a hírközlési ágazatokon kívül egyéb ipari ágazatok – megfelelő működéséhez tartós, hosszú távú tervezés szükséges. Ez megkívánja a nyári időszámításra vonatkozó, határozatlan időre szóló rendelkezések megállapítását. A 97/44/EK irányelv 4. cikke erre vonatkozóan előírja, hogy az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2001. január 1-jéig el kell fogadnia a 2002-től kezdve alkalmazandó rendelkezéseket.(5) Az információk egyértelműsége és pontossága érdekében ötévente a következő öt évre szóló menetrendet kell kiadni a nyári időszámítási időszak alkalmazását illetően.(6) Ezen túlmenően ennek az irányelvnek a végrehajtását jelentés útján kell ellenőrizni, amelyet a Bizottság terjeszt az Európai Parlament, a Tanács és a Gazdasági és Szociális Bizottság elé, és amely kiterjed e rendelkezések hatására az összes érintett ágazatban. A jelentés alapjául a tagállamok által a Bizottság rendelkezésére bocsátott adatok szolgálnak, amelyek átadása megfelelő időben kell megtörténjen ahhoz, hogy a jelentést a meghatározott időpontban elő lehessen terjeszteni.(7) A nyári időszámítás menetrendjének a közlekedést és hírközlést megkönnyítő teljes körű összehangolását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az közösségi szinten jobban megvalósítható, így a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően. Ez az irányelv kizárólag a megfogalmazott célok eléréséhez szükséges intézkedésekre korlátozódik.(8) Földrajzi okokból a nyári időszámításra vonatkozó egységes rendelkezéseket a tagállamok tengeren túli területeire nem kell alkalmazni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a "nyári időszámítási időszak" az évnek azon szakasza, amelynek során az év többi részéhez képest az órákat 60 perccel előbbre állítják.2. cikk2002-től kezdve a nyári időszámítás valamennyi tagállamban március utolsó vasárnapján, greenwich-i idő szerint hajnali 1:00 órakor kezdődik.3. cikk2002-től kezdve a nyári időszámítás valamennyi tagállamban október utolsó vasárnapján greenwich-i idő szerint hajnali 1:00 órakor ér véget.4. cikkA Bizottság közleményt tesz közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában [5], először ennek az irányelvnek a kihirdetése alkalmával, majd ezután ötévente, amely tartalmazza a következő öt év menetrendjét a nyári időszámítás kezdetére és végére vonatkozóan.5. cikkA Bizottság legkésőbb 2007. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak az irányelv rendelkezéseinek az érintett ágazatokban megfigyelhető hatásairól.A jelentés alapját a tagállamok által legkésőbb 2007. április 30-ig a Bizottság rendelkezésére bocsátott információk képezik.A Bizottság szükség esetén és a jelentés következtetéseire támaszkodva megfelelő javaslatokat terjeszt elő.6. cikkEzt az irányelvet nem kell alkalmazni a tagállamok tengeren túli területeire.7. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2001. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.8. cikkEz a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. január 19-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökB. Ringholm[1] HL C 337., 2000.11.28., 136. o.[2] 2000. november 29-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] Az Európai Parlament 2000. december 12-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2000. december 20-i határozata.[4] HL L 206., 1997.8.1., 62. o.[5] HL C 35., 2001.2.2.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2006/33/EK irányelve ( 2006. március 20. ) a 95/45/EK irányelvnek a narancssárga FCF (E 110) és a titán-dioxid (E 171) tekintetében történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               21.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 82/10

         A BIZOTTSÁG 2006/33/EK IRÁNYELVE
   (2006. március 20.)
   a 95/45/EK irányelvnek a narancssárga FCF (E 110) és a titán-dioxid (E 171) tekintetében történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 3. cikke (3) bekezdésének a) pontjára,
   az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az élelmiszerekben használható színezékek különleges tisztasági követelményeinek megállapításáról szóló, 1995. július 26-i 95/45/EK bizottsági irányelv (2) meghatározza az élelmiszerekben felhasználandó színezékekről szóló, 1994. június 30-i 94/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3) említett színezékekre vonatkozó tisztasági követelményeket.

               (2)

               A narancssárga FCF (E 110) a 94/36/EK irányelv értelmében egyes élelmiszerekben felhasználandó színezékként engedélyezett. Tudományosan bizonyított, hogy a narancssárga színezék előállítása során bizonyos körülmények között szudán I. (1-(fenilazo)-2-naftol) képződhet szennyeződésként. A szudán I. nem engedélyezett színezék és az élelmiszerekben nemkívánatos anyag. Jelenlétét a narancssárga színezékben ezért a kimutathatósági határ, azaz 0,5 mg/kg alatti szintre kell korlátozni. A narancssárga FCF (E 110) tisztasági követelményeit ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (3)

               Figyelembe kell venni az élelmiszer-adalékanyagokkal foglalkozó közös FAO-WHO szakértői bizottság (JECFA) által a Codex Alimentarius-ban az élelmiszer-adalékanyagokra meghatározott előírásokat és vizsgálati módszereket. A JEFCA megkezdte egy szisztematikus program végrehajtását, amely során minden meglévő, élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó előírásban helyettesítik a nehézfémek (ólomban kifejezett) határértékét az egyes érintett fémek megfelelő határértékével. A narancssárga FCF (E 110) ezen határértékeit ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (4)

               A titán-dioxid (E 171) a 94/36/EK irányelv értelmében egyes élelmiszerekben felhasználandó színezékként engedélyezett. A titán-dioxid előállítása történhet úgy, hogy anatáz vagy rutil formájában keletkeznek kristályok. A titán-dioxid rutil lemezkés formája szerkezetében és optikai tulajdonságokban (gyöngyházfény) eltér az anatáz formától. Technológiai okokból szükséges a titán-dioxid rutil lemezkés formájának színezékként való használata az élelmiszerekben és az étrend-kiegészítő tabletták filmbevonatában. 2004. december 7-én az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság kijelentette, hogy a titán-dioxid rutil lemezkés vagy amorf formájában való használata nem jelent kockázatot. A titán-dioxid (E 171) tisztasági követelményeit ezért módosítani kell, mind az anyag anatáz, mind rutil formájának felvétele érdekében.

               (5)

               A 95/45/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 95/45/EK irányelv melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2007. április 10-ig megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell ezen irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. március 20-án.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 40., 1989.2.11., 27. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 226., 1995.9.22., 1. o. A legutóbb a 2004/47/EK irányelvvel (HL L 113., 2004.4.20., 24. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 237., 1994.9.10., 13. o. Az 1882/2003/EK rendelettel módosított irányelv.

      MELLÉKLET
      A 95/45/EK irányelv mellékletének B. része a következőképpen módosul:

                  1.

                  A narancssárga FCF-re (E 110) vonatkozó szöveg helyébe a következő szöveg lép:

                              „E 110 NARANCSSÁRGA FCF

                                 Szinonimák

                              CI Food Yellow 3, Orange Yellow S

                                 Meghatározás

                              A narancssárga FCF főtömegében 2-hidroxi-1-(4-szulfonáto-fenil-azo)-naftalin-6-szulfonátból és mellékszínezékekből, valamint nátrium-kloridból és/vagy nátrium-szulfátból mint színtelen alkotórészekből áll.
                              A narancssárga FCF alatt nátriumsót kell érteni. Kalciumsó és káliumsó szintén engedélyezett.

                              Osztály

                              Monoazo

                              Színindexszám

                              15985

                              EINECS

                              220-491-7

                              Kémiai név

                              Dinátrium-2-hidroxi-1-(4-szulfonáto-fenil-azo)-naftalin-6-szulfonát.

                              Összegképlet

                              C16H10N2Na2O7S2

                              Molekulatömeg

                              452,37

                              Tartalom

                              Az összes színezőanyag legalább 85 %, nátriumsóként számítva.
                              E1 %
                                 1 cm 555, kb. 485 nm-en, pH 7-es vizes oldatban.

                                 Leírás

                              Narancsvörös színű por vagy granulátum.

                              Azonosítás

                                          A.

                                          Spektrometria

                              A maximuma vízben mérve kb. 485 nm-en van, pH 7-es értéknél.

                                          B.

                                          Vizes oldata narancsszínű

                              Tisztaság

                              Vízben oldhatatlan anyag

                              Legfeljebb 0,2 %

                              Mellékszínezékek

                              Legfeljebb 5,0 %

                              1-(fenilazo)-2-naftol (szudán I.)

                              Legfeljebb 0,5 mg/kg

                              Szerves vegyületek a színezékeken kívül:

                              4-aminobenzol-1-szulfonsav
                              3-hidroxi-naftalin-2,7-diszulfonsav
                              6-hidroxi-naftalin-2-szulfonsav
                              7-hidroxi-naftalin-1,3-diszulfonsav
                              4,4′-diazo-amino-dibenzol-szulfonsav
                              6,6′-oxi-dinaftalin-2-szulfonsav

                              Összesen legfeljebb 0,5 %

                              Nem szulfonált elsőrendű aromás aminok

                              Legfeljebb 0,01 % (anilinre számítva)

                              Éterrel extrahálható anyagok

                              Legfeljebb 0,2 % semleges közegben

                              Arzén

                              Legfeljebb 3 mg/kg

                              Ólom

                              Legfeljebb 2 mg/kg

                              Higany

                              Legfeljebb 1 mg/kg

                              Kadmium

                              Legfeljebb 1 mg/kg”

                  2.

                  A titán-dioxidra (E 171) vonatkozó szöveg helyébe a következő szöveg lép:

                              „E 171 TITÁN-DIOXID

                                 Szinonímák

                              CI Pigment White 6

                                 Meghatározás

                              A titán-dioxid főtömegében tiszta atanáz és/vagy rutil titán-dioxidból áll, amelyet kis mennyiségű alumínium-oxiddal vagy szilícium-dioxiddal lehet bevonni a termék technológiai tulajdonságainak javítása érdekében.

                              Osztály

                              Szervetlen

                              Színindexszám

                              77891

                              EINECS

                              236-675-5

                              Kémiai név

                              Titán-dioxid

                              Összegképlet

                              TiO2

                              Molekulatömeg

                              79,88

                              Tartalom

                              A titándioxid-tartalom legalább 99 % (alumínium-oxid és szilícium-dioxid nélkül számítva).

                                 Leírás

                              Fehér vagy enyhén színezett por

                              Azonosítás

                              Oldhatóság

                              Vízben és szerves oldószerekben oldhatatlan. Hidrogén-fluoridban és koncentrált forró kénsavban lassan feloldódik.

                              Tisztaság

                              Szárítási veszteség

                              Legfeljebb 0,5 % (105 oC, 3 óra)

                              Izzítási veszteség

                              Legfeljebb 1,0 %, illóanyagmentes termékre számítva (800 °C).

                              Alumínium-oxid és/vagy szilícium-dioxid

                              Összesen legfeljebb 2,0 %

                              0,5 N sósavban oldható anyagok

                              Legfeljebb 0,5 %, alumíniumoxid- és szilíciumdioxid-mentes termékre számítva; az alumínium-oxidot és szilícium-dioxidot tartalmazó terméknél legfeljebb 1,5 %, a forgalomba hozott termékre vonatkozóan.

                              Vízben oldható anyag

                              Legfeljebb 0,5 %

                              Kadmium

                              Legfeljebb 1 mg/kg

                              Antimon

                              Legfeljebb 50 mg/kg, teljesen feloldva.

                              Arzén

                              Legfeljebb 3 mg/kg, teljesen feloldva.

                              Ólom

                              Legfeljebb 10 mg/kg, teljesen feloldva.

                              Higany

                              Legfeljebb 1 mg/kg, teljesen feloldva.

                              Cink

                              Legfeljebb 50 mg/kg, teljesen feloldva.”


title: A Bizottság 2010/70/EU irányelve ( 2010. október 28. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az I. melléklet karbendazim hatóanyaggal kapcsolatos bejegyzésére vonatkozó érvényességi idő lejárta tekintetében történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               29.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 283/27

         A BIZOTTSÁG 2010/70/EU IRÁNYELVE
   (2010. október 28.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az I. melléklet karbendazim hatóanyaggal kapcsolatos bejegyzésére vonatkozó érvényességi idő lejárta tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2006/135/EK bizottsági irányelv (2) a karbendazimot felvette hatóanyagként a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe. A bejegyzés 2010. december 31-ig érvényes.

               (2)

               A hatóanyagra vonatkozó bejegyzés kérelemre, legfeljebb tíz évre megújítható. A bejelentőtől 2007. augusztus 6-án az említett hatóanyagra vonatkozó bejegyzés megújítására irányuló kérelem érkezett a Bizottsághoz.

               (3)

               Kérelmének alátámasztására a bejelentő 2008. január 10-én technikai dokumentációt nyújtott be a referens tagállamhoz, Németországhoz. Németország 2009. július 27-re elkészítette újraértékelési jelentéstervezetét. Ezután az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság szakértői értékelést végzett, amelyet 2010. április 30-án zárt le.

               (4)

               Mivel a megújításra irányuló eljárást nem lehet befejezni a karbendazimra vonatkozó bejegyzés érvényességi idejének lejárta előtt, és a megújítás iránti kérelmet időben nyújtották be, a 91/414/EGK irányelv 5. cikkének (5) bekezdésével összhangban a bejegyzést az eljárás befejezéséhez szükséges időszakra meg kell újítani.

               (5)

               A 91/414/EGK irányelvet ezért a fentieknek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. mellékletében a 149. sorszám alatt (Karbendazim [megnevezetlen sztereokémia] CAS-szám: 10605-21-7 CIPAC-szám: 263) a hatodik oszlopban (Felvétel lejárata) a „2010. december 31.” szöveg helyébe a „2011. június 13.” szöveg lép.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2010. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   Ezek a rendelkezések 2011. január 1-jétől alkalmazandók.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2010. október 28-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 349., 2006.12.12., 37. o.


title: A Tanács irányelve (1985. december 20.) az állat-egészségügyi területre vonatkozó 64/432/EGK, 64/433/EGK, 77/99/EGK, 77/504/EGK, 80/217/EGK és 80/1095/EGK irányelvek Spanyolország és Portugália csatlakozása következtében szükségessé vált technikai kiigazításainak bevezetéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0586

Hivatalos Lap L 372 , 31/12/1985 o. 0044 - 0045 spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 40 o. 0111  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 40 o. 0111  finn különkiadás fejezet 3 kötet 20 o. 0074  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 20 o. 0074

		A Tanács irányelve(1985. december 20.)az állat-egészségügyi területre vonatkozó 64/432/EGK, 64/433/EGK, 77/99/EGK, 77/504/EGK, 80/217/EGK és 80/1095/EGK irányelvek Spanyolország és Portugália csatlakozása következtében szükségessé vált technikai kiigazításainak bevezetéséről(85/586/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget alapító szerződésre,tekintettel Spanyolország és Portugália csatlakozási okmányára és különösen annak 396. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel Spanyolország és Portugália belépésére tekintettel a laboratóriumok közösségi szabályok által meghatározott jegyzékeit ki kell egészíteni, nevezetesen a legutóbb a 85/320/EGK tanácsi irányelvvel [1] módosított, a szarvasmarhafélék és a sertések Közösségen belüli kereskedelmét érintő állat-egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/432/EGK tanácsi irányelv [2] által és a legutóbb a 84/645/EGK irányelvvel [3] módosított, a klasszikus sertéspestis elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről szóló, 1980. január 22-i 80/217/EGK irányelv [4] által meghatározott jegyzékeket;mivel ajánlatos átdolgozni az élő marha- és sertések kereskedelmét, valamint a friss hús és húskészítmények egészségügyi jelölésének területét lefedő közösségi bizonyítványokat; mivel az ilyen átdolgozás érinti a 64/432/EGK irányelvet, a legutóbb a 85/325/EGK irányelvvel [5] módosított, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelvet [6], és a legutóbb a 85/328/EGK irányelvvel [7] módosított, a húsipari termékek Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1976. december 21-i 77/99/EGK tanácsi irányelvet [8];mivel a legutóbb Görögország csatlakozási okmányával [9] módosított, a szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatairól szóló, 1977. július 25-i 77/504/EGK tanácsi irányelv [10] újabb módosításra szorul a Portugáliára az 1985-ös csatlakozási okmány 343. cikkében előírt eltérés figyelembe vétele érdekében;mivel azon ellenőrző intézkedéseket, amelyek alkalmazására Spanyolországot és Portugáliát fel fogják hívni a klasszikus sertéspestis felszámolása céljából, egy közösségi eljárással összhangban kell meghatározni; mivel a legutóbb a 81/47/EGK irányelvvel [11] módosított, a Közösség területének klasszikus sertéspestistől való mentesítésére és a mentesség fenntartására vonatkozó feltételek megállapításáról szóló, 1980. november 11-i 80/1095/EGK tanácsi irányelvet [12] e célból megfelelően módosítani kell;mivel a "régió" 64/432/EGK irányelvben említett fogalma további értelmezésre szorul Spanyolország és Portugália csatlakozásának figyelembevételére;mivel Spanyolország és Portugália csatlakozási okmánya 2. cikkének (3) bekezdése alapján a Közösség intézményei elfogadhatják a csatlakozási okmány 396. cikkében említett intézkedéseket a szerződés hatályba lépésének feltételével és annak napján,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 64/432/EGK irányelv az alábbiak szerint módosul:1. A 2. cikk o) pontja a következő francia bekezdésekkel egészül ki:"– Spanyolország: Provincia,– Portugália: szárazföld: distrito, Portugália területének más részei: regiâo autónoma".2. A B. mellékletben a 12. pont a következő alpontokkal egészül ki:"k) Spanyolország – Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Granada;l) Portugália – Laboratório Nacional de Investgaçâo Veterinária – Lisboa".3. A C. mellékletben az A9. pont a következő alpontokkal egészül ki:"k) Spanyolország – Centro Nacional de Brucelosis de Murcia;l) Portugália – Laboratório Nacional de Investigaçâo Veterinária – Lisboa".4. Az F. mellékletben az I. számú minta (4) lábjegyzete ezennel a következő szöveggel egészül ki:"Spanyolország: Inspector Veterinario;Portugália: Inspector veterinário".5. Az F. mellékletben a II. számú minta (5) lábjegyzete ezennel a következő szöveggel egészül ki:"Spanyolországban: Inspector Veterinario;Portugáliában: Inspector veterinário."6. Az F. mellékletben a III. számú minta (4) lábjegyzete ezennel a következő szöveggel egészül ki:"Spanyolországban: Inspector Veterinario;Portugáliában: Inspector veterinário."7. Az F. mellékletben a IV. számú minta (5) lábjegyzete ezennel kiegészül:"Spanyolországban: Inspector Veterinário;Portugáliában: Inspector veterinário."8. A G. mellékletben az A.2. pont a következő szöveggel egészül ki:"j) Spanyolország: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Barcelona;k) Portugália: Laboratório Nacional de Investigaçâo Veterinária – Lisboa."2. cikkA 64/433/EGK irányelvhez I. melléklete X. fejezete 49 pontja a) alpontjának első francia bekezdése ezennel az alábbiakkal egészül ki: "– ESP – P".3. cikkA 77/99/EGK irányelv A. melléklete VII. fejezete 33. pontja a) alpontjának első francia bekezdése kiegészül az "E" után az "ESP-P" szöveggel.4. cikkA 77/504/EGK irányelv 2. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"Azonban Portugáliát ezennel feljogosítják arra, hogy legkésőbb 1990. december 31-ig fenntartsa a behozatali korlátozásokat az előző bekezdés első francia bekezdésében körülírt azon szarvasmarhafélék vonatkozásában, amelyek nem szerepelnek Portugália hivatalos fajjegyzékében. Portugália értesíti a Bizottságot és a Tagállamokat az engedélyezett fajokat tartalmazó jegyzékről."5. cikkA 80/217/EGK irányelv II. mellékletében a sertéspestissel foglalkozó nemzeti laboratóriumok jegyzéke ezennel a következőkkel egészül ki:"Spanyolország: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Barcelona;Portugália: Laboratorio Nacional de Investigašao Veterinaria – Lisboa".6. cikkA 80/1095/EGK irányelv az alábbiakkal módosul:1. a 3. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:"Portugália és Spanyolország státuszát 1986. július 1. előtt ugyanazon eljárással összhangban kell meghatározni abból a célból, hogy helyénvaló ellenőrző intézkedéseket határozzanak meg.";2. a 12. cikk (2) bekezdése a következőkkel egészül ki:"és Portugália és Spanyolország esetében 1992. július 1. előtt."7. cikkSpanyolország és Portugália csatlakozási okmányának hatályba lépésének függvényében a tagállamok legkésőbb 1986. január 1-ig hatályba léptetik azon törvényeket, rendeleteket és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. december 20-án.a Tanács részérőlaz elnökR. Steichen[1] HL L 168., 1985.6.28., 36. o.[2] HL 121., 1964.7.29., 1977/64. o.[3] HL L 339., 1984.12.27., 33. o.[4] HL L 47., 1980.2.21., 11. o.[5] HL L 168., 1985.6.28., 47. o.[6] HL L 121., 1964.7.29., 2012/64. o.[7] HL L 168., 1985.6.28., 50. o.[8] HL L 26., 1977.1.31., 85. o.[9] HL L 291., 1979.11.19., 17. o.[10] HL L 206., 1977.8.12., 8. o.[11] HL L 186., 1981.7.8., 20. o.[12] HL L 325., 1980.12.1., 5. o.--------------------------------------------------