title: A Bizottság 2013/49/EU irányelve ( 2013. október 11. ) a belvízi hajókra vonatkozó műszaki követelmények megállapításáról szóló 2006/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               12.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 272/41

         A BIZOTTSÁG 2013/49/EU IRÁNYELVE
   (2013. október 11.)
   a belvízi hajókra vonatkozó műszaki követelmények megállapításáról szóló 2006/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a belvízi hajókra vonatkozó műszaki követelmények megállapításáról és a 82/714/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 12-i 2006/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1), és különösen annak 20. cikke (1) bekezdésének első mondatára,
   az európai adatvédelmi biztossal való konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A 2006/87/EK irányelv, a rajnai hajózási egyezmény és a közösségi belvízi közlekedésre vonatkozó harmonizált folyami információs szolgáltatásokról (RIS) szóló 2005/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkében meghatározott elektronikus hajózási adatszolgáltatás műszaki előírásairól szóló, 2010. január 25-i 164/2010/EU bizottsági rendelet (2) megállapítja a hajóbizonyítványok kiadásáért felelős hatóságok és az RIS-hatóságok közötti minimális hajóadat-cserére vonatkozó fő követelményeket.

               (2)

               A 2006/87/EK irányelv hatálybalépése óta több mint 14 000 vízi jármű kapott egyedi európai hajóazonosító számot (ENI). Az egyedi európai hajóazonosító számok tekintélyes száma miatt megfelelő eszköz nélkül nehezen megoldható a hatékony adatcsere. Ez a hajó üzemeltetése (forgalomirányítás) során jelentősebb biztonsági kockázathoz vezethet, továbbá adminisztratív problémákat is okozhat (pl. kétszeres számbavétel a statisztikákban). Az egyedi európai hajóazonosító számokat a közösségi belvízi közlekedésre vonatkozó harmonizált folyami információs szolgáltatásokról (RIS) szóló 2005/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkében meghatározott hajó-helyzetmegállapító és nyomon követő rendszerekre vonatkozó műszaki előírásokról szóló, 2007. március 13-i 415/2007/EK bizottsági rendeletnek (3) megfelelően a belvízi közlekedésben alkalmazott AIS (automatikus hajóazonosító rendszer) transzpondereiben tárolják annak érdekében, hogy a hajókat automatikusan azonosítani lehessen, amennyiben azok rendelkeznek egyedi európai hajóazonosító számmal.

               (3)

               Az illetékes hatóságoknak elsősorban azt biztosítandó van szüksége ezen adatokra, hogy ne kaphasson egy hajó két egyedi európai hajóazonosító számot, míg az RIS-hatóságok számára ezek több RIS-alkalmazáshoz szükségesek, például a zsilipnaplók vezetéséhez és a zsilipstatisztikák összeállításához. A belvízi közlekedésben alkalmazott AIS-transzponderek száma továbbra is gyorsan növekszik, ezért a hatékony adatcsere egyre nélkülözhetetlenebbé válik a forgalomirányítás megfelelő működéséhez. Annak érdekében tehát, hogy megvalósuljon a hatékony adatcsere és ezen irányelv mellékletét hozzá lehessen igazítani a technikai fejlődéshez, szükség van egy olyan központi elektronikus nyilvántartásra (hajóadatbázisra), amely valamennyi illetékes hatósággal összeköttetésben van.

               (4)

               Ezzel egy időben lényegesen megnövekedett azon illetékes hatóságok száma, amelyek közösségi belvízi hajóbizonyítványt adhatnak ki. Jelenleg 9 tagállam 49 hatósága használja az adatbázist hajók azonosítására és egyedi európai hajóazonosító számok hozzárendelésére. Ezen illetékes hatóságoknak megbízható információkat kell szerezniük a hajókra és azok bizonyítványaira vonatkozóan a műszaki szemlék előkészítéséhez és a bizonyítványok kiállításához, megújításához, illetve visszavonásához. A bizonyítványok kiállítását, megújítását vagy visszavonását követően erről az összes többi illetékes hatóságot tájékoztatni kell. Nem teljes körű vagy pontatlan információk következtében az illetékes hatóság által végzett értékelés hiányos lehet, ami biztonsági kockázat megállapítását és a 2006/87/EK irányelvben meghatározott követelmények nem megfelelő alkalmazását eredményezheti.

               (5)

               Az illetékes uniós hatóságok számának növekedése, valamint annak ténye, hogy nem minden tagállam osztja meg más tagállamokkal az egyedi európai hajóazonosító számok kibocsátásáról szóló információit, kedvezőtlen a közöttük végbemenő információcsere hatékonyságára nézve. Ez hatással van a 2006/87/EK irányelv követelményei szerinti bizonyítványok kiadására, hiszen előfordulhat, hogy két különböző bizonyítványt adnak ki ugyanazzal az egyedi európai hajóazonosító számmal. Ettől eltérő a helyzet a Rajnán, ahol mindössze néhány hatóság állít ki bizonyítványokat, és a rajnai hatóságok – kivétel nélkül – aktív párbeszédet folytatnak egymás között, aminek köszönhetően hatékony az információáramlás. A hajóadatbázisra támaszkodó hatékony adatcsere ezért elengedhetetlen feltétele annak, hogy a közösségi belvízi hajóbizonyítványok és a felülvizsgált rajnai hajózási egyezmény 22. cikke szerinti bizonyítványok kiadása azonos szintű biztonságot nyújtson.

               (6)

               Biztosítani kell, hogy a hajók azonosítása során, személyes adataik feldolgozásának vonatkozásában, az egyének védelmi szintje megfelel a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) követelményeinek.

               (7)

               A 2006/87/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (8)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a belvízi áru- és személyszállításra vonatkozó nemzeti hajóvezetői bizonyítványok kölcsönös elismeréséről szóló, 1991. december 16-i 91/672/EGK tanácsi irányelv (6) 7. cikkében említett bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2006/87/EC irányelv II. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A 2006/87/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében megállapított belvízi utakkal rendelkező tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy hatálybalépésétől vett egy éven belül megfeleljenek ennek az irányelvnek. A tagállamok e rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   A személyes adatok mindennemű, ezen irányelv céljából való feldolgozása összhangban van a 95/46/EK irányelvvel és a 45/2001/EK rendelettel.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a 2006/87/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott belvízi utakkal rendelkező tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2013. október 11-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 389., 2006.12.30., 1. o.

      (2)  HL L 57., 2010.3.6., 1. o.

      (3)  HL L 105., 2007.4.23., 35. o.

      (4)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (5)  HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

      (6)  HL L 373., 1991.12.31., 29. o.

      MELLÉKLET
      A 2006/87/EK irányelv II. mellékletében a 2.18. cikk (6) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

                     „(6)

                     Az (5) bekezdésben említett illetékes hatóságok haladéktalanul bejegyeznek a Bizottság által vezetett elektronikus nyilvántartásba az összes általuk kiadott európai hajóazonosító számot, a IV. függelékben található, a hajók azonosítására szolgáló adatokat és bárminemű változást (hajóadatbázis). Ezeket az adatokat a tagállamok illetékes hatóságai és a Mannheimi Egyezmény szerződő államainak illetékes hatóságai használhatják fel, kizárólag a biztonságos és könnyű hajózás fenntartására, valamint e melléklet 2.02–2.15. cikkének és 2.18. cikke (3) bekezdésének, továbbá ezen irányelv 8., 10., 11., 12., 15., 16. és 17. cikkének végrehajtására szolgáló közigazgatási intézkedések megtétele érdekében.
                     A tagállamok – az uniós vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban – meghozzák a megfelelő intézkedéseket, hogy biztosítsák a számukra ezzel az irányelvvel összhangban továbbított adatok bizalmasságát és megbízhatóságát, továbbá az ilyen információt kizárólag ennek az irányelvnek megfelelően használhatják fel.
                     A tagállamok illetékes hatóságai kizárólag eseti elbírálás alapján és a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (1), különösen annak 25. és 26. cikkében foglalt követelmények teljesítése mellett továbbíthatnak személyes adatokat egy harmadik országba vagy valamely nemzetközi szervezet számára. A tagállamok illetékes hatóságai meggyőződnek arról, hogy az első albekezdésben említett célból szükség van az információk továbbítására. Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy a harmadik ország vagy a nemzetközi szervezet az adatokat csak akkor továbbítsa másik harmadik országba vagy nemzetközi szervezet számára, ha erre szóló kifejezett írásos engedéllyel rendelkezik, és megfelel a tagállam illetékes hatósága által meghatározott feltételeknek.
                     A Bizottság kizárólag eseti elbírálás alapján és a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 9. cikkében foglalt követelmények teljesülése mellett továbbíthat személyes adatokat egy harmadik országba vagy valamely nemzetközi szervezet számára. A Bizottság meggyőződik arról, hogy az első albekezdésben említett célból szükség van az információk továbbítására. A Bizottság gondoskodik arról, hogy a harmadik ország vagy a nemzetközi szervezet az adatokat csak akkor továbbítsa másik harmadik országba vagy nemzetközi szervezet számára, ha erre szóló kifejezett írásos engedéllyel rendelkezik, és megfelel a Bizottság által meghatározott feltételeknek.”

         (1)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

         (2)  HL L 8., 2001.1.12., 1. o.


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/412 irányelve ( 2015. március 11. ) a 2001/18/EK irányelvnek a tagállamok számára a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) területükön történő termesztésének korlátozására, illetve megtiltására biztosított lehetőség tekintetében történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               13.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 68/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2015/412 IRÁNYELVE
   (2015. március 11.)
   a 2001/18/EK irányelvnek a tagállamok számára a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) területükön történő termesztésének korlátozására, illetve megtiltására biztosított lehetőség tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
   mivel:

               (1)

               A 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) és az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) átfogó jogi keretet hoz létre a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) engedélyezésére, amely teljes egészében alkalmazandó az Unió-szerte vetőmagként vagy más növényi szaporítóanyagként termesztési céllal hasznosítandó GMO-kra (a továbbiakban: termesztési célú GMO-k).

               (2)

               E jogi keret értelmében a termesztési célú GMO-kat a 2001/18/EK irányelv II. melléklete szerinti egyedi kockázatértékelésnek kell alávetni, mielőtt engedélyeznék az Unió piacán történő forgalomba hozatalukat, figyelembe véve a GMO-k emberi egészségre és a környezetre gyakorolt közvetlen és közvetett, azonnali és késleltetett, valamint hosszú távon összeadódó hatásait. E kockázatértékelés tudományos ajánlásnak minősül, amely tájékoztatásul szolgál a döntéshozatali folyamat során, és e kockázatértékelést kockázatkezelési döntés követi. Az engedélyezési eljárás célja, hogy biztosítsa az emberi élet és egészség, az állati egészség és jólét, valamint a környezet és a fogyasztói érdekek magas szintű védelmét, mindemellett garantálva a belső piac hatékony működését. Az Unió egész területén egyformán magas szintű egészség-, környezet- és fogyasztóvédelmet kell megvalósítani és fenntartani. A 2001/18/EK irányelv keretében és későbbi végrehajtása során mindenkor figyelembe kell venni az elővigyázatosság elvét.

               (3)

               A Tanács által a géntechnológiával módosított szervezetekre vonatkozóan 2008. december 4-én elfogadott következtetések (a továbbiakban: a 2008-as tanácsi következtetések) alapján javítani kell a géntechnológiával módosított szervezetek engedélyezésére vonatkozó jogi keret végrehajtását. Ebben az összefüggésben adott esetben rendszeresen frissíteni kell a kockázatértékelésre vonatkozó szabályokat a tudományos ismeretek és elemzési eljárások folyamatos fejlődésének figyelembevétele céljából, különösen a géntechnológiával módosított növények környezetre gyakorolt hosszú távú hatását, valamint a nem célszervezetekre gyakorolt lehetséges hatását, a géntechnológiával módosított növények termesztésére kijelölt fogadó környezet és földrajzi területek jellemzőit, továbbá a peszticideket termelő és gyomirtószer-rezisztens, géntechnológiával módosított szervezetek értékelésének kritériumait és követelményeit illetően. Ezért a 2001/18/EK irányelv mellékleteit ennek megfelelően módosítani kell.

               (4)

               A forgalomba hozatal engedélyezése mellett a géntechnológiával módosított fajtáknak meg kell felelniük a vetőmagvakra és növényi szaporítóanyagokra vonatkozó uniós jogszabályokban – így különösen a 66/401/EGK (6), a 66/402/EGK (7), a 68/193/EGK (8), a 98/56/EK (9), az 1999/105/EK (10), a 2002/53/EK (11), a 2002/54/EK (12), a 2002/55/EK (13), a 2002/56/EK (14), a 2002/57/EK (15) valamint a 2008/90/EK (16) tanácsi irányelvben – előírt követelményeknek is. Az említett irányelvek közül a 2002/53/EK és a 2002/55/EK irányelv tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy bizonyos, pontosan meghatározott feltételek mellett területük egészén vagy annak egyes részén megtiltsák egyes fajták használatát, vagy megfelelő feltételeket határozzanak meg egyes fajták termesztésére vonatkozóan.

               (5)

               Amint valamely GMO-t a GMO-kra vonatkozó uniós jogi keretnek megfelelően termesztési célra engedélyeztek, és az a forgalomba hozni kívánt fajtát tekintve megfelel a vetőmagvak és a növényi szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló uniós jogszabályokban foglalt követelményeknek, a tagállamok területükön nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják annak szabad forgalmát, kivéve az uniós jogszabályokban előírt feltételek fennállása esetén.

               (6)

               A tapasztalatok szerint a GMO-k termesztése olyan kérdés, amellyel tagállami szinten alaposabban foglalkoznak. A GMO-k forgalomba hozatalával és behozatalával összefüggő kérdéseket továbbra is uniós szinten kell szabályozni a belső piac megőrzése érdekében. A termesztés azonban egyes esetekben nagyobb rugalmasságot igényelhet, mivel az a földhasználattal, a helyi agrárstruktúrákkal, valamint az élőhelyek, az ökoszisztémák és a táj védelmével vagy megőrzésével való kapcsolata okán erőteljes nemzeti, regionális és helyi dimenziókkal bír. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy kötelező erejű jogi aktusokat fogadjanak el a GMO-k saját területükön való termesztésének korlátozásáról vagy megtiltásáról, azt követően, hogy e GMO-k forgalomba hozatalát az Unió piacán már engedélyezték. A közös engedélyezési eljárást, különösen pedig az elsősorban az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) által elvégzett értékelési folyamatot azonban nem érintheti hátrányosan az effajta rugalmasság.

               (7)

               A múltban a GMO-k termesztésének korlátozása vagy megtiltása érdekében néhány tagállam alkalmazta a 2001/18/EK irányelv 23. cikke, illetve az 1829/2003/EK rendelet 34. cikke szerinti védzáradékot, illetve sürgősségi intézkedéseket, mivel – az esettől függően – a hozzájárulás időpontját követően olyan új vagy további információk kerültek a birtokukba, amelyek befolyásolják a környezeti kockázatértékelést, vagy mivel sor került a meglévő információk újbóli értékelésére. Más tagállamok az EUMSZ 114. cikkének (5) és (6) bekezdésében meghatározott értesítési eljárást alkalmazták, amely a környezet vagy a munkakörnyezet védelmével kapcsolatos új tudományos bizonyítékok előterjesztését írja elő. Ezenkívül a döntéshozatali folyamat különösen nehéznek bizonyult a GMO-k termesztése tekintetében, tekintettel arra, hogy tagállami szinten olyan aggályok fogalmazódtak meg, amelyek nem csupán a GMO-k egészséggel vagy környezettel kapcsolatos biztonságát érintő kérdésekre vonatkoznak.

               (8)

               Ezzel összefüggésben a szubszidiaritás elvének megfelelően indokoltnak tűnik nagyobb döntési rugalmasságot biztosítani a tagállamok számára az engedélyezési eljárás során vagy azt követően abban a kérdésben, hogy kívánnak-e GMO-kat termeszteni területükön anélkül, hogy ez a GMO-kra vonatkozó uniós engedélyezési rendszer keretében előírt kockázatértékelést érintené, valamint függetlenül azoktól az intézkedésektől, amelyeket a GMO-kat termesztő tagállamok a 2001/18/EK irányelv alkalmazása révén annak érdekében hozhatnak vagy kötelesek meghozni, hogy kiküszöböljék a GMO-k egyéb termékekben való nem szándékos előfordulását. E lehetőségnek a tagállamok számára való biztosítása valószínűleg javítja majd a GMO-k engedélyezésének folyamatát, ugyanakkor jó eséllyel segít biztosítani a fogyasztók, a mezőgazdasági termelők és a gazdasági szereplők választási szabadságát, a GMO-k unióbeli termesztésével kapcsolatban pedig egyértelműbbé teszi a helyzetet az érintett érdekelt felek számára. Ez az irányelv ennélfogva meg kell, hogy könnyítse a belső piac zavartalan működését.

               (9)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a GMO-k termesztésének eredményeképpen azok nem szándékosan ne fordulhassanak elő egyéb termékekben, valamint a szubszidiaritás elvének tiszteletben tartása mellett különös figyelmet kell fordítani a GMO-k termesztését engedélyező tagállamokból kiinduló, a GMO-k termesztését tiltó szomszédos tagállamokba történő, határon átnyúló esetleges szennyeződések megelőzésére, hacsak az érintett tagállamok meg nem egyeznek abban, hogy ez az adott földrajzi feltételek miatt szükségtelen.

               (10)

               A Bizottság 2010. július 13-i ajánlása (17) iránymutatást nyújt a tagállamoknak az együtt-termesztésre vonatkozó – többek között a határ menti területeket is érintő – intézkedések kidolgozásához. Az ajánlás arra ösztönzi a tagállamokat, hogy határaikon – egymással együttműködve – megfelelő intézkedéseket végrehajtva kerüljék el a határon átnyúló szennyezések nem szándékos következményeit.

               (11)

               Lehetővé kell tenni, hogy egy adott GMO engedélyezési eljárása során valamely tagállam kérhesse, hogy a 2001/18/EK irányelv C. részével vagy az 1829/2003/EK rendelet 5. és 17. cikkével összhangban benyújtott bejelentésének/kérelmének földrajzi hatályát oly módon igazítsák ki, hogy az adott tagállam területének egészét vagy annak egy részét kizárják a termesztés alól. A Bizottságnak meg kell könnyítenie az eljárást azáltal, hogy a tagállami kérést haladéktalanul továbbítja a bejelentő/kérelmező részére, amelyre a bejelentőnek/kérelmezőnek egy meghatározott határidőn belül válaszolnia kell.

               (12)

               A bejelentés/kérelem földrajzi hatályát ennek megfelelően ki kell igazítani, hacsak a bejelentő/kérelmező a kérés Bizottság általi közlését követően a meghatározott határidőn belül meg nem erősíti bejelentése/kérelme földrajzi hatályát. Ez a megerősítés azonban nem érinti a Bizottság arra vonatkozó hatáskörét, hogy – az esettől függően – a 2001/18/EK irányelv 19. cikkével vagy az 1829/2003/EK rendelet 7. és 19. cikkével összhangban adott esetben a Hatóság által elvégzett környezeti kockázatértékelés fényében elvégezze ezt a kiigazítást.

               (13)

               Bár várható, hogy az ezen irányelv értelmében elfogadott legtöbb korlátozást vagy tiltást a hozzájárulás/engedélyezés, illetve annak megújítása szakaszában hajtják végre, a tagállamok számára ezenfelül lehetővé kell tenni, hogy indokolt intézkedéseket fogadjanak el a már engedélyezett GMO-k, illetve a növény vagy jelleg alapján meghatározott GMO-csoportok termesztésének a területük egészén vagy annak egy részén történő korlátozására vagy megtiltására a harmonizált uniós szabályok, azaz a 2001/18/EK irányelv és az 1829/2003/EK rendelet értelmében értékeltektől eltérő és azokat kiegészítő, az uniós joggal összhangban álló indokok alapján. Az említett indokok kapcsolódhatnak környezet- vagy agrárpolitikai célokhoz, de lehetnek más, például a városi és vidéki területrendezéshez, a földhasználathoz, a társadalmi-gazdasági hatásokhoz, az együtt-termesztéshez és a közrendhez kapcsolódó nyomós indokok is. Azon tagállam, régió vagy terület sajátos körülményeitől függően, amelyben az említett intézkedések alkalmazandók, az indokokra külön-külön vagy együttesen is lehet hivatkozni.

               (14)

               Az emberi vagy állati egészség és a környezet védelmének az Unióban megválasztott szintje lehetővé teszi, hogy az Unió egészében egységes tudományos értékelésre kerüljön sor, és ezt a helyzetet ez az irányelv nem változtathatja meg. Ennélfogva a 2001/18/EK irányelvben és az 1829/2003/EK rendeletben a kockázatértékelők és a kockázatkezelők részére biztosított hatáskörökkel való ütközések elkerülése érdekében a tagállamok csak olyan hatásokra vonatkozó, környezetpolitikai célokkal kapcsolatos indokokra hivatkozhatnak, amelyek különböznek a 2001/18/EK irányelvben és az 1829/2003/EK rendeletben foglalt engedélyezési eljárások keretében értékelt egészségügyi és környezeti kockázatoktól és kiegészítik azok értékelését, mint például a termelés és az ökoszisztémák fenntarthatósága összeegyeztetését fokozottabban támogató mezőgazdasági gyakorlatok fenntartása és fejlesztése vagy a helyi biodiverzitás – ideértve egyes élőhelyeket és ökoszisztémákat – megőrzése, vagy egyes természeti és tájbéli tulajdonságok, valamint egyes ökoszisztéma-funkciók és -szolgáltatások megőrzése.

               (15)

               Indokolt a tagállamoknak arra is lehetőséget biztosítani, hogy a 2001/18/EK irányelv alapján meghozott döntéseiket olyan társadalmi-gazdasági hatásokkal összefüggő indokokra alapozhassák, amelyek a GMO-knak az érintett tagállam területén történő termesztése következtében merülhetnek fel. Jóllehet a Bizottság a 2010. július 13-i ajánlásában már foglalkozott az együtt-termesztést szabályozó intézkedések kérdésével, a tagállamok számára azt is lehetővé kell tenni, hogy ezen irányelv alapján korlátozó vagy tiltó intézkedéseket fogadjanak el már engedélyezett GMO-knak a területük egészén vagy annak egy részén történő termesztésére vonatkozóan. A szóban forgó indokok összefügghetnek az együtt-termesztésre vonatkozó intézkedések végrehajtásának magas költségével, az adott – például kis szigeteken vagy hegyvidéki térségekben jellemző – földrajzi feltételek miatti kivitelezhetetlenségével vagy lehetetlenségével, vagy azzal, hogy el kell kerülni a GMO-k más termékekben – például különleges vagy meghatározott termékekben – való előfordulását. A Bizottság továbbá a Tanács 2008. évi idevágó következtetéseiben megfogalmazott kérésnek megfelelően jelentést nyújtott be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a GMO-k termesztésének társadalmi-gazdasági következményeiről. E jelentés megállapításai értékes információval szolgálhatnak azon tagállamok számára, amelyek ezen irányelv alapján döntések meghozatalát mérlegelik. Az agrárpolitikai célokhoz kapcsolódó indokok között szerepelhet többek között az, hogy meg kell őrizni a mezőgazdasági termelés diverzitását, valamint hogy biztosítani kell a vetőmagvak és növényi szaporítóanyagok tisztaságát. A tagállamok az ilyen intézkedéseket egyéb indokokra is alapozhatják, ideértve többek között a földhasználatot, a városi és vidéki területrendezést vagy más indokolt – többek között a kulturális hagyományokhoz kapcsolódó – tényezőket.

               (16)

               Az ezen irányelv alapján elfogadott korlátozásoknak vagy tilalmaknak a termesztésre kell vonatkozniuk, nem pedig a géntechnológiával módosított vetőmagvak és növényi szaporítóanyagok termékként vagy termékekben történő szabad forgalmára és behozatalára, valamint betakarított terményeik szabad forgalmára és behozatalára, továbbá összhangban kell lenniük a Szerződésekkel, különösen a belföldi és nem belföldi termékek közötti megkülönböztetésmentesség elvével, az arányosság elvével, valamint az EUMSZ 34. és 36. cikkével és 216. cikkének (2) bekezdésével.

               (17)

               Az ezen irányelv alapján elfogadott tagállami intézkedéseket uniós szinten ellenőrzési és tájékoztatási eljárásnak kell alávetni. Az uniós ellenőrzés és tájékoztatás szintjére figyelemmel nem szükséges ezen felül előírni a 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18) alkalmazását. A tagállamok az uniós engedély hatálybalépésének napjától, és a hozzájárulás/engedély teljes időtartama alatt korlátozhatják vagy tilthatják meg a GMO-knak a területük egészén vagy annak egy részén történő termesztését, feltéve, hogy a meghatározott várakozási időszak, amelynek során a Bizottságnak módjában állt a javasolt intézkedésekkel kapcsolatban észrevételt tenni, már letelt. Az érintett tagállamnak ezért az intézkedések tervezetét elfogadásuk előtt legalább 75 nappal közölnie kell a Bizottsággal, hogy az arra vonatkozóan észrevételt tehessen, és az említett időszak során a tagállamnak tartózkodnia kell a szóban forgó intézkedések elfogadásától és végrehajtásától. A meghatározott várakozási időszak leteltét követően a tagállam az intézkedéseket elfogadhatja akár az eredetileg javasolt, akár a Bizottság észrevételeinek figyelembevételével módosított formában.

               (18)

               A meghatározott várakozási időszak alatt annak az engedélykérelmezőnek/engedélyjogosultnak, aki a tagállamban egy GMO termesztését korlátozó vagy tiltó intézkedések által érintett lenne, tartózkodnia kell minden olyan tevékenységtől, amely az adott tagállamban az adott GMO termesztéséhez kapcsolódik.

               (19)

               A területük egészén vagy annak egy részén történő GMO-termesztés korlátozására vagy tilalmára vonatkozó tagállami döntések nem akadályozhatják a biotechnológiai kutatások végzését, feltéve, hogy az ilyen jellegű kutatások végzése során minden, az emberi és állati egészségre, valamint a környezet védelmére vonatkozó szükséges biztonsági előírást tiszteletben tartanak, és a tevékenység nem ássa alá a korlátozás vagy tilalom bevezetésének alapjául szolgáló indokok tiszteletben tartását. Emellett a Hatóságnak és a tagállamoknak törekedniük kell tudományos szervezetekből álló olyan kiterjedt hálózat létrehozására, amelyben minden tudományág jelen van, azok is, amelyek ökológiai kérdésekkel foglalkoznak, és együtt kell működniük a tudományos szakvélemények közötti bármilyen lehetséges eltérés korai azonosítása érdekében a vitás tudományos kérdések megoldása vagy tisztázása végett. A Bizottságnak és a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a GMO-k szándékos kibocsátása vagy forgalomba hozatala nyomán felmerülő esetleges veszélyekre irányuló független kutatások számára rendelkezésre álljanak a szükséges források, továbbá hogy a szellemi tulajdonjogok tiszteletben tartása mellett a független kutatók hozzáférjenek minden szükséges anyaghoz.

               (20)

               Figyelembe véve a tudományos bizonyítékok fontosságát a GMO-k betiltására vagy engedélyezésére vonatkozó döntések meghozatala szempontjából, a Hatóságnak össze kell gyűjtenie és elemeznie kell a GMO-k emberi egészséggel vagy a környezettel szembeni kockázata vagy veszélye vonatkozásában végzett kutatások eredményeit és minden új kockázatról tájékoztatnia kell a kockázatkezelőket. Ezt az információt a nyilvánosság számára elérhetővé kell tenni.

               (21)

               A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy az illetékes hatóságtól vagy a Bizottságtól kérhessék, hogy területük egészét vagy annak részét – amelyet korábban a hozzájárulás/engedély földrajzi hatálya alól kizártak – ismét az érintett hozzájárulás/engedély földrajzi hatálya alá vonják. Ez esetben a kérést nem szükséges továbbítani a hozzájárulás/engedély jogosultjának és a beleegyezését sem kell kikérni. Az írásos hozzájárulást kibocsátó illetékes hatóságnak vagy a Bizottságnak a 2001/18/EK irányelv, illetve az 1829/2003/EK rendelet értelmében ennek megfelelően módosítania kell a hozzájárulás, illetve az engedélyezési döntés földrajzi hatályát.

               (22)

               Az, hogy az írásos hozzájárulásokat vagy engedélyezési döntéseket egyes területekre korlátozott földrajzi hatállyal bocsátották ki vagy fogadták el, illetve hogy egyes tagállamok ezen irányelvvel összhangban intézkedéseket fogadtak el a GMO-k termesztésének korlátozására vagy tilalmára, nem akadályozhat vagy korlátozhat más tagállamokat abban, hogy engedélyezett GMO-kat használjanak. Ezen túlmenően ez az irányelv és az annak alapján elfogadott tagállami intézkedések nem érinthetik a GMO-knak a vetőmagvak és növényi szaporítóanyagok nem géntechnológiával módosított fajtáiban való nem szándékos és véletlen előfordulása tekintetében meghatározott uniós jogi követelményeket, és nem akadályozhatják meg az e követelményeknek megfelelő fajták termesztését.

               (23)

               Az 1829/2003/EK rendelet úgy rendelkezik, hogy a 2001/18/EK irányelv A. és D. részében az irányelv C. része alapján engedélyezett GMO-kra tett utalásokat egyben az említett rendelet alapján engedélyezett GMO-kra is alkalmazandónak kell tekinteni. Ennek megfelelően a tagállamok által a 2001/18/EK irányelvvel összhangban elfogadott intézkedéseket az 1829/2003/EK rendelet alapján engedélyezett GMO-kra is alkalmazni kell.

               (24)

               Ez az irányelv nem érinti a tagállamoknak a hagyományos vetőmagvak, növényi szaporítóanyagok és a betakarított termény szabad mozgásával kapcsolatos, a vonatkozó uniós jogszabályok szerinti és az EUMSZ-szel összhangban álló kötelezettségeit.

               (25)

               A fogyasztók magas szintű védelme érdekében a tagállamoknak és a gazdasági szereplőknek az 1829/2003/EK rendelet és az 1830/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (19) értelmében hatékony címkézési és tájékoztatási intézkedéseket kell hozniuk, hogy ezáltal átláthatóvá tegyék a termékekben a GMO-k előfordulását.

               (26)

               Az ezen irányelv célkitűzéseinek és a gazdasági szereplők ezen irányelv hatálybalépését megelőzően engedélyezett vagy már engedélyezési eljárás alatt álló GMO-kkal kapcsolatos jogos érdekeinek összeegyeztetése érdekében megfelelő átmeneti intézkedésekről kell rendelkezni. Az átmeneti intézkedéseket az is indokolja, hogy kerülni kell a verseny azzal való esetleges torzítását, hogy a meglévő engedélyek jogosultjai és a jövőbeni engedélyt kérelmezők különböző elbánásban részesülnek. A jogbiztonság érdekében annak az időtartamnak, amelynek során ilyen átmeneti intézkedések fogadhatók el, az új szabályozásra való zökkenőmentes átállás biztosításához szükséges mértékre kell korlátozódnia. Az említett átmeneti intézkedések így lehetővé kell, hogy tegyék a tagállamok számára, hogy ezen irányelv rendelkezéseit az irányelv hatálybalépését megelőzően engedélyezett vagy már engedélyezési eljárás alatt álló termékekre is alkalmazzák, feltéve, hogy ez nem érinti a vetőmagvak és növényi szaporítóanyagok engedélyezett, géntechnológiával módosított azon fajtáit, amelyeket már jogszerűen elvetettek vagy elültettek.

               (27)

               A 2001/18/EK irányelv 26b. és 26c. cikkében foglalt rendelkezések az említett irányelv 23. cikkének és az 1829/2003/EK rendelet 34. cikkének sérelme nélkül alkalmazandók.

               (28)

               A 2001/18/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2001/18/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 26a. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(1a)   2017. április 3-tól azon tagállamok, amelyekben GMO-kat termesztenek, határ menti területeiken megfelelő intézkedéseket hoznak az ilyen GMO-k termesztését tiltó szomszédos országokat érintő esetleges határon átnyúló szennyezések elkerülésére, kivéve, ha ezek az intézkedések nem szükségesek bizonyos földrajzi adottságok fényében. Ezeket az intézkedéseket közölni kell a Bizottsággal.”

               2.

               Az irányelv a következő cikkekkel egészül ki:
               „26b. cikk
               Termesztés
               (1)   Egy adott GMO engedélyezési eljárása vagy a hozzájárulás/engedély megújítása során bármely tagállam kérheti, hogy igazítsák ki az írásbeli hozzájárulás vagy engedély földrajzi hatályát oly módon, hogy területe egészét vagy annak egy részét kizárják a termesztés alól. Ezt a kérést legkésőbb az ezen irányelv 14. cikkének (2) bekezdése szerinti vizsgálati jelentés továbbításának napjától vagy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak az 1829/2003/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdése és 18. cikkének (6) bekezdése szerinti véleménye kézhezvételétől számított 45 napon belül közölni kell a Bizottsággal. A Bizottság a tagállam kérését haladéktalanul ismerteti a bejelentővel/kérelmezővel és a többi tagállammal. A Bizottság a kérést elektronikus úton nyilvánosan hozzáférhetővé teszi.
               (2)   A bejelentő/kérelmező a kérés Bizottság általi ismertetését követő 30 napon belül kiigazíthatja vagy megerősítheti eredeti bejelentésének/kérelmének földrajzi hatályát.
               Megerősítés hiányában a bejelentés/kérelem földrajzi hatályának kiigazítását az ezen irányelv alapján kiadott írásos hozzájárulásban és adott esetben az ezen irányelv 19. cikkével összhangban meghozott döntésben, illetve az 1829/2003/EK rendelet 7. és 19. cikke szerint elfogadott engedélyezési döntésben el kell végezni.
               Az ezen irányelv alapján kibocsátott írásos hozzájárulásnak és adott esetben az ezen irányelv 19. cikkével összhangban meghozott döntésnek, valamint az 1829/2003/EK rendelet 7. és 19. cikke szerint elfogadott engedélyezési döntésnek már a bejelentés/kérelem kiigazított földrajzi hatályán kell alapulnia.
               Amennyiben az ezen irányelv 14. cikkének (2) bekezdése szerinti vizsgálati jelentés továbbításának napja vagy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak az 1829/2003/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdése és 18. cikkének (6) bekezdése szerinti véleménye kézhezvétele után az e cikk (1) bekezdése szerinti kérés érkezik a Bizottsághoz, az ezen irányelv 15. cikke szerinti, az írásbeli hozzájárulás kiadására, vagy adott esetben az 1829/2003/EK rendelet 7. és 19. cikke szerinti, a meghozandó határozattervezet bizottságnak történő benyújtására rendelkezésre álló határidő az ilyen kérést benyújtó tagállamok számától függetlenül egyszer 15 nappal meghosszabbodik.
               (3)   Amennyiben nem érkezik az e cikk (1) bekezdése szerinti kérés, vagy amennyiben a bejelentő/kérelmező megerősítette eredeti bejelentése/kérelme földrajzi hatályát, bármely tagállam intézkedéseket fogadhat el, amelyekkel korlátozza vagy megtiltja az ezen irányelv C. részével vagy az 1829/2003/EK rendelettel összhangban engedélyezett GMO, vagy növény vagy jelleg alapján meghatározott GMO-csoport termesztését területe egészén vagy annak egy részén, feltéve, hogy az említett intézkedések összhangban vannak az uniós joggal, indokoltak, arányosak és megkülönböztetéstől mentesek, és ezenfelül olyan nyomós indokokon alapulnak, amelyek például a következőkhöz kapcsolódnak:

                           a)

                           környezetpolitikai célok;

                           b)

                           városi és vidéki területrendezés;

                           c)

                           földhasználat;

                           d)

                           társadalmi-gazdasági hatások;

                           e)

                           a GMO-k más termékekben való előfordulásának elkerülése a 26a. cikk sérelme nélkül;

                           f)

                           agrárpolitikai célok;

                           g)

                           közrend.

                     Azon tagállam, régió vagy terület sajátos körülményeitől függően, amelyben az említett intézkedések alkalmazandók, az indokokra külön-külön vagy együttesen is lehet hivatkozni – a g) pontban szereplő indok kivételével, amelyre önállóan nem lehet hivatkozni –, az intézkedések azonban semmilyen esetben sem állhatnak összeütközésben az ezen irányelv vagy az 1829/2003/EK rendelet szerint végzett környezeti kockázatértékeléssel.
               (4)   Az a tagállam, amely az e cikk (3) bekezdése szerint intézkedéseket kíván elfogadni, az intézkedések tervezetét és a hivatkozott megfelelő indokokat előzetesen közli a Bizottsággal. Erre a közlésre azt megelőzően kerülhet sor, hogy az adott GMO-nak az ezen irányelv C. része vagy az 1829/2003/EK rendelet szerinti engedélyezési eljárása lezárult volna. Az említett közlés időpontjától számított 75 napos időszak alatt:

                           a)

                           az érintett tagállam tartózkodik a szóban forgó intézkedések elfogadásától és végrehajtásától;

                           b)

                           az érintett tagállam biztosítja, hogy a gazdasági szereplők tartózkodjanak az érintett GMO vagy GMO-k elvetésétől vagy elültetésétől; és

                           c)

                           a Bizottság bármilyen, általa megfelelőnek ítélt észrevételt tehet.

                     Az első albekezdésben említett 75 napos időszak leteltét követően a hozzájárulás/engedély megadásának teljes időtartama alatt, és az uniós engedély hatálybalépésének időpontjától az érintett tagállam elfogadhatja az intézkedéseket akár az eredetileg javasolt, akár a Bizottságtól érkezett, nem kötelezően követendő észrevételek figyelembevételével módosított formában. Az intézkedéseket haladéktalanul közölni kell a Bizottsággal, a többi tagállammal és az engedély jogosultjával.
               A tagállamok ezeket az intézkedéseket nyilvánosan hozzáférhetővé teszik valamennyi érintett szereplő, köztük a termesztők számára.
               (5)   Amennyiben egy tagállam a területének egészét vagy annak részét ismét egy olyan hozzájárulás/engedély földrajzi hatálya alá kívánja vonni, amely alól őt a (2) bekezdés szerint korábban kizárták, ilyen irányú kéréssel fordulhat az írásos hozzájárulást az ezen irányelv alapján kibocsátó illetékes hatósághoz vagy – ha a GMO-t az 1829/2003/EK rendelet alapján engedélyezték – a Bizottsághoz. Az esettől függően az írásos hozzájárulást kibocsátó illetékes hatóság vagy a Bizottság ennek megfelelően módosítja a hozzájárulás vagy az engedélyezési döntés földrajzi hatályát.
               (6)   A GMO-kra vonatkozó hozzájárulások/engedélyek földrajzi hatályának az (5) bekezdés szerinti kiigazítása céljából:

                           a)

                           az ezen irányelv alapján engedélyezett GMO-k esetében az írásos hozzájárulást kibocsátó illetékes hatóság módosítja ennek megfelelően a hozzájárulás földrajzi hatályát, és ennek elvégzését követően tájékoztatja a Bizottságot, a tagállamokat és az engedély jogosultját;

                           b)

                           az 1829/2003/EK rendelet alapján engedélyezett GMO-k esetében a Bizottság módosítja ennek megfelelően az engedélyezési döntést anélkül, hogy alkalmazná az említett rendelet 35. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárást. A Bizottság megfelelően tájékoztatja a tagállamokat és az engedély jogosultját.

                     (7)   A tagállamok a (3) és (4) bekezdés szerint hozott intézkedések visszavonásáról haladéktalanul értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot.
               (8)   Az e cikk alapján elfogadott intézkedések nem érinthetik az engedélyezett, termékként vagy termékekben megjelenő GMO-k szabad forgalmát.
               26c. cikk
               Átmeneti intézkedések
               (1)   A tagállamok 2015. április 2-től2015. október 3-ig kérhetik, hogy igazítsák ki az ezen irányelv vagy az 1829/2003/EK rendelet alapján 2015. április 2. előtt benyújtott bejelentés/kérelem, illetve megadott engedély földrajzi hatályát. A Bizottság az érintett tagállam kérését haladéktalanul ismerteti a bejelentővel/kérelmezővel és a többi tagállammal.
               (2)   Amennyiben a bejelentés/kérelem még nincs elbírálva és a bejelentő/kérelmező nem erősítette meg eredeti bejelentésének/kérelmének földrajzi hatályát az e cikk (1) bekezdésében említett kérés közlésétől számított 30 napon belül, a bejelentés/kérelem földrajzi hatályát ennek megfelelően ki kell igazítani. Az ezen irányelv alapján kibocsátott írásos hozzájárulásnak és adott esetben az ezen irányelv 19. cikkével összhangban meghozott döntésnek, valamint az 1829/2003/EK rendelet 7. és 19. cikke szerint elfogadott engedélyezési döntésnek már a bejelentés/kérelem kiigazított földrajzi hatályán kell alapulnia.
               (3)   Amennyiben az engedélyt már megadták és az engedély jogosultja az e cikk (1) bekezdésében említett kérés közlésétől számított 30 napon belül nem erősítette meg az engedély földrajzi hatályát, az engedélyt ennek megfelelően módosítani kell. Az ezen irányelv szerinti írásos hozzájárulások esetében az illetékes hatóság feladata, hogy az engedély földrajzi hatályát megfelelően módosítsa, és ennek elvégzését követően tájékoztassa a Bizottságot, a tagállamokat és az engedély jogosultját. Az 1829/2003/EK rendelet szerinti engedélyek esetében a Bizottság módosítja ennek megfelelően az engedélyezési döntést anélkül, hogy alkalmazná az említett rendelet 35. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárást. A Bizottság megfelelően tájékoztatja a tagállamokat és az engedély jogosultját.
               (4)   Amennyiben nem érkezik az e cikk (1) bekezdése szerinti kérés, vagy amennyiben a bejelentő/kérelmező vagy adott esetben az engedély jogosultja megerősítette eredeti kérelme vagy adott esetben az engedély földrajzi hatályát, a 26b. cikk (3)–(8) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.
               (5)   E cikk nem érinti azoknak az engedélyezett, géntechnológiával módosított vetőmagvaknak és növényi szaporítóanyagoknak a termesztését, amelyeket még az adott GMO termesztésének az adott tagállamban való korlátozását vagy tilalmát megelőzően jogszerűen elvetettek vagy elültettek.
               (6)   Az e cikk alapján elfogadott intézkedések nem érinthetik az engedélyezett, termékként vagy termékekben megjelenő GMO-k szabad forgalmát.”.
         2. cikk
   A Bizottság legkésőbb 2019. április 3-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arról, hogy a tagállamok hogyan éltek az ezen irányelvben foglalt lehetőséggel, kitérve többek között arra is, hogy a rendelkezések mennyire hatékonyak annak lehetővé tétele tekintetében, hogy a tagállamok korlátozzák vagy megtiltsák a GMO-knak a területük egészén vagy annak egy részén történő termesztését, illetve a belső piac zavartalan működése tekintetében. A jelentést a Bizottság által megfelelőnek ítélt jogalkotási javaslatok is kísérhetik.
   Az első bekezdésben említett időpontig a Bizottság jelentést készít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 2001/18/EK irányelv 20. és 31. cikke, valamint az 1829/2003/EK rendelet 9. és 21. cikke értelmében a Bizottság rendelkezésére bocsátott információk alapján a GMO-k termesztése kapcsán esetleg előforduló környezeti károk tényleges rendezéséről is.
   3. cikk
   A Bizottság a környezeti kockázatértékelés vonatkozásában legkésőbb 2017. április 3-ig frissíti a 2001/18/EK irányelv mellékleteit a szóban forgó irányelv 27. cikkének megfelelően, hogy alapozni és építeni lehessen a Hatóság által készített, a géntechnológiával módosított növények környezeti kockázatértékeléséről szóló, 2010. évi megerősített iránymutatásra.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2015. március 11-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  HL C 54., 2011.2.19., 51. o.

      (2)  HL C 102., 2011.4.2., 62. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2011. július 5-i álláspontja (HL C 33. E, 2013.2.5., 350. o.) és a Tanács 2014. július 23-i álláspontja első olvasatban (HL C 349., 2014.10.3., 1. o.). Az Európai Parlament 2015. január 13-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2015. március 2-i határozata.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/18/EK irányelve (2001. március 12.) a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 106., 2001.4.17., 1. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1829/2003/EK rendelete (2003. szeptember 22.) a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról (HL L 268., 2003.10.18., 1. o.).

      (6)  A Tanács 66/401/EGK irányelve (1966. június 14.) a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról (HL 125., 1966.7.11., 2298. o.).

      (7)  A Tanács 66/402/EGK irányelve (1966. június 14.) a gabonavetőmagok forgalmazásáról (HL 125., 1966.7.11., 2309. o.).

      (8)  A Tanács 68/193/EGK irányelve (1968. április 9.) a vegetatív szőlő-szaporítóanyagok forgalmazásáról (HL L 93., 1968.4.17., 15. o.).

      (9)  A Tanács 98/56/EK irányelve (1998. július 20.) a dísznövények szaporítóanyagainak forgalmazásáról (HL L 226., 1998.8.13., 16. o.).

      (10)  A Tanács 1999/105/EK irányelve (1999. december 22.) az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról (HL L 11., 2000.1.15., 17. o.).

      (11)  A Tanács 2002/53/EK irányelve (2002. június 13.) a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről (HL L 193., 2002.7.20., 1. o.).

      (12)  A Tanács 2002/54/EK irányelve (2002. június 13.) a répavetőmag forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 12. o.).

      (13)  A Tanács 2002/55/EK irányelve (2002. június 13.) a zöldségvetőmagok forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 33. o.).

      (14)  A Tanács 2002/56/EK irányelve (2002. június 13.) a vetőburgonya forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 60. o.).

      (15)  A Tanács 2002/57/EK irányelve (2002. június 13.) az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 74. o.).

      (16)  A Tanács 2008/90/EK irányelve (2008. szeptember 29.) a gyümölcstermő növények szaporítóanyagai, illetve a gyümölcstermesztésre szánt gyümölcstermő növények forgalmazásáról (HL L 267., 2008.10.8., 8. o.).

      (17)  A Bizottság ajánlása (2010. július 13.) a GMO-knak a hagyományos és biogazdálkodással termesztett növények közötti nem szándékos előfordulásának elkerülésére szolgáló nemzeti együtt-termesztési intézkedések kidolgozására vonatkozó iránymutatásokról (HL C 200., 2010.7.22., 1. o.).

      (18)  Az Európai Parlament és a Tanács 98/34/EK irányelve (1998. június 22.) a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról (HL L 204., 1998.7.21., 37. o.).

      (19)  Az Európai Parlament és a Tanács 1830/2003/EK rendelete (2003. szeptember 22.) a géntechnológiával módosított szervezetek nyomonkövethetőségéről és címkézéséről, és a géntechnológiával módosított szervezetekből előállított élelmiszer- és takarmánytermékek nyomonkövethetőségéről, valamint a 2001/18/EK irányelv módosításáról (HL L 268., 2003.10.18., 24. o.)


title: A Tanács 97/74/EK irányelve (1997. december 15.) az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról vagy a közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok munkavállalóinak tájékoztatását és a velük folytatott konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról szóló 94/45/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0074

Hivatalos Lap L 010 , 16/01/1998 o. 0022 - 0023

		A Tanács 97/74/EK irányelve(1997. december 15.)az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról vagy a közösségi szintűvállalkozások és vállalkozáscsoportok munkavállalóinak tájékoztatását és a velük folytatott konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról szóló 94/45/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára történő kiterjesztésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Tanács a Szerződés 14. jegyzőkönyvének mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodás és különösen annak 2. cikke (2) bekezdése alapján eljárva elfogadta a 94/45/EK irányelvet [4]; mivel így a fenti irányelv nem vonatozik Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára;mivel az 1997. június 16–17-én Amszterdamban ülésező Európai Tanács jóváhagyólag tudomásul vette a kormányközi konferencia azon megállapodását, hogy a szociálpolitikáról szóló megállapodást beemelik a Szerződésbe, továbbá azt is megjegyezte, hogy módot kell találni arra, hogy jogi erőre emelkedjen Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának azon kívánsága, amely szerint az Egyesült Királyság elfogadja a fenti megállapodás alapján az Amszterdami Szerződés aláírása előtt már elfogadott irányelveket; mivel ezen irányelv ezt a célt a 94/45/EK irányelv Egyesült Királyságra történő kiterjesztésével valósítja meg;mivel a belső piac működését közvetlenül érinti az, hogy a 94/45/EK irányelv nem vonatkozik az Egyesült Királyságra; mivel a belső piac működése javulni fog akkor, ha ezt az irányelvet minden tagállam végrehajtja;mivel a 94/45/EK irányelv úgy rendelkezik, hogy a különleges tárgyaló testület tagjainak maximális száma 17; mivel ez a szám megfelel a szociálpolitikáról szóló megállapodásban részes 14 tagállam és az Európai Gazdasági Térség 3 szerződő felének számával; mivel ezen irányelv elfogadása a 94/45/EK irányelv által érintett országok számát 18-ra emeli; mivel ezért a fenti maximált létszámot 18-ra kell emelni, hogy minden egyes olyan tagállam képviselve legyen, amelyben közösségi szintű vállalkozások egy vagy több üzeme működik, vagy amelyben a közösségi szintű vállalkozáscsoportnak ellenőrző vállalkozása vagy egy, vagy több ellenőrzött vállalkozása van;mivel a 94/45/EK irányelv különleges bánásmódot biztosít az olyan közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok számára, amelyekben 1996. szeptember 22-én a teljes munkaerőre vonatkozó megállapodás van hatályban, mely a munkavállalók nemzetek feletti tájékoztatásáról és a velük folytatott konzultációról rendelkezik; mivel, ennek megfelelően, azok a közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok, amelyek az irányelvnek az Egyesült Királyságra történő kiterjesztése miatt az irányelv hatálya alá kerülnek, hasonló bánásmódban részesülnek;mivel ezen irányelv elfogadása a 94/45/EK irányelvet valamennyi tagállamban, így az Egyesült Királyságban is alkalmazhatóvá teszi; mivel ezen irányelv hatálybalépésének időpontjától kezdve a 94/45/EK irányelvben szereplő "tagállamok" fogalomba, megfelelő esetben, az Egyesült Királyság is beletartozik;mivel a tagállamoknak hatályba kellett léptetniük azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 94/45/EK irányelvnek a hatálybalépéstől számított két éven belül megfeleljenek; mivel a többi tagállamhoz hasonlóan az Egyesült Királyság részére is kétéves időszakot kell biztosítani, amely idő alatt lehetővé válik az ezen irányelv követelményeihez igazodó szükséges intézkedések bevezetése,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 3. cikk sérelme nélkül a 94/45/EK irányelv Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságában is alkalmazandó.2. cikkA 94/45/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdése b) pontjában a "17" helyébe "18" lép.3. cikk(1) Az ezen irányelvből származó kötelezettségek nem vonatkoznak azokra a közösségi szintű vállalkozásokra és közösségi szintű vállalkozáscsoportokra, amelyek kizárólag az 1. cikk alapján kerülnek ennek az irányelvnek a hatálya alá, feltéve ha a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban vagy az ezen irányelvnek az érintett tagállam által történő átvétele időpontjában, ha ez korábban következik be, mint az előzőekben meghatározott időpont, már meglévő, a teljes munkaerőre vonatkozó megállapodás rendelkezik a munkavállalók nemzetközi tájékoztatásáról és a velük folytatott konzultációról.(2) Amikor az (1) bekezdésben említett megállapodások hatályukat vesztik, a szerződő felek közösen dönthetnek azok megújításáról. Ettől eltérő esetben az ezzel az irányelvvel kibővített 94/45/EK irányelvet kell alkalmazni.4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1999. december 15-e előtt megfeleljenek, vagy biztosítják, hogy legkésőbb eddig az időpontig a szociális partnerek a szükséges rendelkezéseket megállapodás útján bevezessék, miközben a tagállamok megteszik az ezen irányelvben előírt eredmények folyamatos biztosításához szükséges lépéseket. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1997. december 15-én.a Tanács részérőlaz elnökJ.-C. Juncker[1] HL C 335., 1997.11.6.[2] HL C 371., 1997.12.8.[3] HL C 355., 1997.11.21.[4] HL L 254., 1994.9.30., 64. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 98/7/EK irányelve (1998. február 16.) a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 87/102/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0007

Hivatalos Lap L 101 , 01/04/1998 o. 0017 - 0023

		Az Európai Parlament és a Tanács 98/7/EK irányelve(1998. február 16.)a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 87/102/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében [3] megállapított eljárásnak megfelelően,mivel a belső piac létrejöttének és működésének előmozdítása, illetve a fogyasztók magas szintű védelmének biztosítása érdekében kívánatos, hogy a fogyasztói hitel éves, százalékban kifejezett hiteldíja mértékének számítására az egész Közösség területén egységes módszert alkalmazzanak;mivel a 87/102/EGK irányelv [4] 5. cikke rendelkezik a fogyasztói hitel éves, százalékban kifejezett hiteldíja mértékének számítására alkalmazandó közösségi számítási módszerről vagy módszerekről;mivel ennek az egységes számítási módnak a bevezetése érdekében kívánatos egyetlen közös matematikai képlet meghatározása a fogyasztói hitel éves, százalékban kifejezett hiteldíja mértékének számítására, valamint a számítás során figyelembe veendő, illetve figyelembe nem veendő hitelköltség-elemeket is meg kell jelölni;mivel a 87/102/EGK irányelv II. melléklete már bevezetett egy matematikai képletet a fogyasztói hitel éves, százalékban kifejezett hiteldíjának számítására, és ugyanezen irányelv 1a. cikkének (2) bekezdése megadta, hogy melyek azok a díjak, amelyeket nem kell figyelembe venni a "fogyasztónak nyújtott hitel teljes költsége" kiszámításához;mivel azok a tagállamok, amelyek 1990. március 1-jét megelőzően olyan jogszabályokat alkalmaztak, amelyek megengedték valamely más matematikai képlet használatát a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett hiteldíjának számítására, engedélyt kaptak arra, hogy e jogszabályaikat továbbra is alkalmazhassák egy 1993. január 1-jével kezdődő 3 éves átmeneti időszak alatt;mivel a Bizottság jelentést nyújtott be a Tanácsnak, amely szerint a tapasztalatok fényében megvalósítható az egységes matematikai képlet alkalmazása a Közösség területén a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett hiteldíjának számítására;mivel egyetlen tagállam sem élt a 87/102/EGK irányelv 1a. cikkének (3) bekezdésében adott lehetőséggel, hogy bizonyos tagállamokban egyes költségeket kizárjanak a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett hiteldíjának számításából, és így ez a bekezdés feleslegessé vált;mivel legalább egy tizedesjegyes pontosság szükséges;mivel egy évet 365 napból vagy 365,25 napból vagy (szökőév esetén) 366 napból, 52 hétből vagy 12 egyenlő hónapból állónak; mivel egy ilyen hónapot 30,41666 napból állónak feltételezünk;mivel kívánatos az, hogy a fogyasztók felismerhessék az egyes tagállamokban a "fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett, hiteldíjára" utaló megnevezéseket;mivel haladéktalanul megvizsgálandó, hogy milyen mértékben szükséges tovább harmonizálni a fogyasztói hitelek költségelemeit annak érdekében, hogy az európai fogyasztó könnyebben össze tudja hasonlítani a különböző tagállamokban működő pénzintézetek tényleges százalékban kifejezett hiteldíjait, ezzel is elősegítve a belső piac harmonikus működését,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 87/102/EGK irányelv a következőképpen módosul:a) Az 1a. cikk (1) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:- az irányelv görög nyelvű változatában:"Το συνολικό ετήσιο πραγματικό ποσοστό επιβάρυνσης που εξισώνει σε ετήσια βάση τις παρούσες αξίες του συνόλου των τρεχουσών ή μελλοντικών υποχρεώσεων (δανείων, εξοφλήσεων και επιβαρύνσεων) που έχουν αναληφθεί από το δανειστή και το (δανειζόμενο) καταναλωτή, υπολογίζεται σύμφωνα με το μαθηματικό τύπο που παρατίθεται στο παράτημα ΙΙ.",- az irányelv angol nyelvű változatában:"The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalizes the present value of all commitments (loans, repayments ans charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II.";b) Az 1a. cikk (3) bekezdését el kell hagyni;c) Az 1a. cikk (5) bekezdését el kell hagyni;d) A 3. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"A megtévesztő reklámra vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 1984. szeptember 10-i 84/450/EGK tanácsi irányelvének [5], valamint a tisztességtelen reklámra vonatkozó szabályok és alapelvek sérelme nélkül, az üzlethelységekben kihelyezett olyan hirdetésnek vagy ajánlatnak, amelyben egy személy hitelt vagy a hitelszerződés megkötésében való közreműködést ajánl, és amelyben feltüntetik a hitel kamatát vagy a hitel költségére vonatkozó bármilyen számértéket, tartalmaznia kell az éves hiteldíj mértékét is, szükség szerint egy jelképes példán keresztül bemutatva."e) A II. melléklet helyébe az ehhez az irányelvhez csatolt I. melléklet szövege lép;f) A III. melléklet helyébe az ehhez az irányelvhez csatolt II. melléklet szövege lép.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti, közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a hatálybalépését követő két éven belül megfeleljenek. Erről tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1998. február 16-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökJ. Cunningham[1] HL C 235., 1996.8.13., 8. o. és HL C 137., 1997.5.3., 9. o.[2] HL C 30., 1997.1.30., 94. o.[3] Az Európai Parlament 1997. február 20-i véleménye (HL C 85., 1997.3.17., 108. o.), a Tanács 1997. július 7-i közös állásfoglalása (HL C 284., 1997.9.19., 1. o.), és az Európai Parlament 1997. november 19-i határozata, illetve a Tanács 1997. december 18-i határozata.[4] HL L 42., 1987.2.12., 48. o. A 90/88/EGK irányelvvel (HL L 61., 1990.3.10., 14. o.) módosított irányelv.[5] .HL L 250., 1984.9.12., 17. o. A 97/55/EK irányelvvel (HL L 280., 1997.10.23., 18. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET"II. MELLÉKLETA KÖLCSÖNÖK, ILLETVE A TÖRLESZTÉSEK ÉS DÍJAK ÖSSZEGÉNEK EGYENLŐSÉGÉT KIFEJEZŐ ALAPEGYENLET∑t= ∑tA betűk és szimbólumok jelentése:K  a kölcsön számaK′  a hiteltörlesztés vagy díjfizetés számaAK  a K számú kölcsön összegeA′K′  a K′ számú hiteltörlesztés összege∑  összegzést jelentm  a legutolsó kölcsön számam′  a legutolsó hiteltörlesztés vagy díjfizetés számatK  az 1. számú kölcsön időpontjától a 2-től m-ig terjedő számú kölcsön időpontja közötti időtartam években vagy egy év töredékében kifejezvetK′  az 1. számú kölcsön időpontjától az 1-től m'-ig terjedő időpontig terjedő hiteltörlesztések és díjfizetések közötti időtartam években vagy egy év töredékében kifejezvei  az a százalékos arány, amelyet (számtani úton, közelítéssorozatok segítségével vagy számítógépes program által) egyetlen ismeretlenként ki lehet számolni a fenti egyenletből, ha annak többi tényezője (az adott kölcsönszerződésből vagy más forrásból) ismert.Megjegyzések:a) A két fél által különböző alkalmakkor kifizetett összegek nem feltétlenül egyeznek meg, és nem is feltétlenül egyenlő időközönként kerülnek kifizetésre.b) A kezdő időpont az első kölcsön kezdő időpontja.c) A számítások során figyelembe vett dátumok közötti időtartamokat években vagy tört évben kell kifejezni. Feltételezzük, hogy egy év 365 napból vagy 365,25 napból vagy (szökőév esetén) 366 napból, 52 hétből vagy 12 egyenlő hónapból áll. Egy ilyen hónapot 30,41666 (= 365/12) napból állónak feltételezünk.d) A számítás eredményét legalább egy tizedes pontossággal kell megadni. A következő szabály alapján történik a kerekítés adott tizedesre:Ha a következő tizedes helyén álló számjegy 5 vagy annál nagyobb, akkor az adott tizedes helyén álló számjegyhez egyet kell hozzáadni.e) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a megoldási módszerek olyan eredményt adjanak, amely megegyezik a III. mellékletben megadott példák végeredményével."--------------------------------------------------II. MELLÉKLET"III. MELLÉKLETSZÁMÍTÁSI PÉLDÁKA. AZ ÉVES, SZÁZALÉKBAN KIFEJEZETT HITELDÍJ MÉRTÉKÉNEK SZÁMÍTÁSA NAPTÁRI ALAPON (1 ÉV = 365 NAP VAGY SZÖKŐÉVEKBEN 366 NAP)Első példaAz 1994. január 1-jén folyósított kölcsön összege: S = 1000 ECU.A kölcsönt egy összegben (1200 )ECU törlesztik 1995. július 1-jén, azaz 1,5 évvel, vagyis 546 (= 365 + 181) nappal a kölcsön nyújtásának dátuma után.Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 = 1200546365vagyis:1 + i546/365 = 1,21 + i = 1,1296204i = 0,1296204Ezt az értéket 13 %-ra kerekítjük (illetve két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 12,96 %-ra).Második példaA kölcsön összege most: S = 1000 ECU, de a hitelező adminisztratív kiadások fejében visszatart belőle 50 ECU-t, így tehát a ténylegesen átadott kölcsön összege 950 ECU; az 1200 ECU-s törlesztés most is egy összegben történik, dátuma ismét 1995. július 1.Az egyenlet ilyen formában írható fel:950 = 1200546365vagyis:1 + i546/365 = 1,2631571 + i = 1,169026i = 0,169026Ezt az értéket pedig 16,9 %-ra kerekítjük.Harmadik példaA kölcsön összege 1000 ECU, a folyósítás dátuma 1994. január 1. A törlesztés két 600 ECU értékű részletben történik, amelyek a folyósítás után 1, illetve 2 évvel esedékesek.Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 =+730365=+Az egyenlet megoldásaként azt kapjuk, hogy i = 0,1306623, amelyet 13,1 %-ra kerekítünk (illetve két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 13,07 %-ra).Negyedik példaA kölcsön összege S = 1000 ECU, a folyósítás dátuma 1994 január 1., a felvevő az alábbi részletekben törleszt:3 hónap (0,25 év, azaz 90 nap) után: | 272 ECU |6 hónap (0,5 év, azaz 181 nap) után: | 272 ECU |12 hónap (1 év, azaz 365 nap) után: | 544 ECU |Összesen: | 1088 ECU |Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 =90365+181365+365365Ezen egyenlet alapján i-t közelítéssorozattal is ki lehet számolni, amely eljárás zsebszámológépbe programozható.Az eredmény i = 0,13226 lesz, amelyet 13,2 %-ra kerekítünk (vagy két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 13,23 %-ra.)B. AZ ÉVES, SZÁZALÉKBAN KIFEJEZETT HITELDÍJ MÉRTÉKÉNEK SZÁMÍTÁSA STANDARD ÉVEK ALAPJÁN (1 ÉV = 365 NAP VAGY 365,25 NAP, 52 HÉT VAGY 12 EGYENLŐ HOSSZÚSÁGÚ HÓNAP)Első példaFolyósított kölcsön: S = 1000 .ECUA kölcsönt egy összegben (1200 )ECUtörlesztik 1,5 évvel (azaz 1,5 × 365 = 547,5 vagy 1,5 × 365,25 = 547,875 vagy 1,5 × 366 = 549 nappal vagy 1,5 x 12 = 18 hónappal; 1,5 × 52 = 78 héttel) a kölcsön nyújtásának dátuma után.Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 =547,5365=547,875365,25=1812=7852vagyis:1 + i1,5 = 1,21 + i = 1,129243i = 0,129243Ezt az értéket 12,9 %-ra kerekítjük (illetve két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 12,92 %-ra).Második példaA kölcsön összege most: S = 1000 ECU, de a hitelező adminisztratív kiadások fejében visszatart belőle 50 ECU-t, így tehát a ténylegesen átadott kölcsön összege 950 ECU; az 1200 ECU-s törlesztés most is egy összegben történik, ezúttal is 1,5 évvel a folyósítás után.Az egyenlet ilyen formában írható fel:950 =547,5365=547,875365,25=1812=7852vagyis:= 1200950 = 1,2631571 + i = 1,168526i = 0,168526Ezt az értéket 16,9 %-ra kerekítjük (illetve két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 16,85 %-ra).Harmadik példaA kölcsön összege 1000 ECU, a törlesztés két 600 ECU értékű részletben történik, amelyek a folyósítás után 1, illetve 2 évvel esedékesek.Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 =365365+730365=365,25365,25+730,5365,25=1212+2412=5252+10452=+Az egyenlet megoldásaként azt kapjuk, hogy i = 0,13066, amelyet 13,1 %-ra kerekítünk (illetve két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 13,07 %-ra).Negyedik példaA kölcsön összege: S = 1000 ECU és az alábbi részletekben fizetendő vissza:3 hónap (0,25 év/13 hét/91,25 nap/91,3125 nap) után: | 272 ECU |6 hónap (0,5 év/26 hét/182,5 nap/182,625 nap) után: | 272 ECU |12 hónap (1 év/52 hét/365 nap/365,25 nap) után: | 544 ECU |Összesen: | 1088 ECU |Az egyenlet ilyen formában írható fel:1000 =91,25365+182,5365+365365=91,3125365,25+182,625365,25+365,25365,25=312+612+1212=1352+2652+5252=++Ezen egyenlet alapján i-t közelítéssorozattal is ki lehet számolni, amely eljárás zsebszámológépbe programozható.Az eredmény i = 0,13185 lesz, amelyet 13,2 %-ra kerekítünk (vagy két tizedesjegy pontosság kívánalma esetén 13,19 %-ra.)"--------------------------------------------------


title: A Bizottság 1999/26/EK irányelve (1999. április 20.) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hátsó rendszámtáblájának elhelyezéséről szóló 93/94/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez való igazításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0026

Hivatalos Lap L 118 , 06/05/1999 o. 0032 - 0035

		A Bizottság 1999/26/EK irányelve(1999. április 20.)a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hátsó rendszámtáblájának elhelyezéséről szóló 93/94/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez való igazításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb Ausztria, Finnország és Svédország csatlakozási okmányával módosított, a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 16. cikkére,tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hátsó rendszámtáblájának elhelyezéséről szóló, 1993. október 29-i 93/94/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 3. cikkére,(1) mivel a 93/94/EGK irányelv egyike a 92/61/EGK irányelvvel bevezetett, a közösségi típusjóváhagyási eljárásra vonatkozó egyedi irányelveknek; mivel következésképpen a 92/61/EGK irányelvben a járműrendszerekre, -alkatrészekre és önálló műszaki egységekre megállapított rendelkezéseket kell alkalmazni az előbbi irányelvre is;(2) mivel a technika fejlődése most lehetővé teszi a 93/94/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez való igazítását; mivel a típusjóváhagyási rendszer egészének megfelelő működése érdekében az említett irányelv bizonyos rendelkezéseinek tisztázása vagy kiegészítése szükséges;(3) mivel e célból szükség van a járművek hátsó oldala dőlésszögének mérése során fennálló terhelési viszonyokra vonatkozó, valamint a karosszériával ellátott négykerekű motorbiciklik hátsó rendszámtáblájának elhelyezésére szolgáló hely méreteire vonatkozó rendelkezések módosítására, továbbá az 1. ábrának a járműveknek a vizsgálatok alatt ténylegesen elfoglalt helyzetéhez történő hozzáigazítására és az adatközlő lap bizonyos utalásainak pontosabb meghatározására;(4) mivel az ezen irányelvben szereplő intézkedések összhangban állnak a legutóbb a 98/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [3] módosított 70/156/EGK tanácsi irányelv [4] 13. cikkével létrehozott, az irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 93/94/EGK irányelv melléklete az ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikk(1) 2000. január 1-jétől a tagállamok a hátsó rendszámtábla elhelyezésével kapcsolatos okokból:- nem tagadhatják meg a motorkerékpár vagy segédmotoros kerékpár típusára vonatkozó EK-típusjóváhagyást,- nem tilthatják meg a motorkerékpárok vagy segédmotoros kerékpárok nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését,amennyiben a hátsó rendszámtábla elhelyezése megfelel az ezen irányelvvel módosított 93/94/EGK irányelv követelményeinek.(2) 2000. július 1-jétől a tagállamoknak meg kell tagadniuk az EK-típusjóváhagyás megadását bármilyen motorkerékpár vagy segédmotoros kerékpár vonatkozásában a hátsó rendszámtábla elhelyezésével kapcsolatos okokból, ha a jelen irányelvvel módosított 93/94/EGK irányelv követelményei nem teljesülnek.3. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1999. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.E rendelkezéseket 2000. január 1-jétől kell alkalmazni.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket a jelen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. április 20-án.a Bizottság részérőlMartin Bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 225., 1992.8.10., 72. o.[2] HL L 311., 1993.12.14., 83. o.[3] HL L 11., 1999.1.16., 25. o.[4] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. Az 1.1. alpont helyébe a következő szöveg lép:"1.1. Robogók és karosszéria nélküli könnyű négykerekű motorbiciklik".2. Az 1.2. alpont helyébe a következő szöveg lép:"1.2. Motorkerékpárok, legfeljebb 15 kW teljesítményű motoros triciklik és könnyű négykerekű motorbiciklinek nem minősülő, karosszéria nélküli négykerekű motorbiciklik".3. Az 1.3. alpont helyébe a következő szöveg lép:"1.3. 15 kW-nál nagyobb teljesítményű motoros triciklik, karosszériával ellátott könnyű négykerekű motorbiciklik és karosszériával ellátott könnyű négykerekű motorbiciklinek nem minősülő négykerekű motorbiciklik".4. A 3.1.2 alpont helyébe a következő szöveg lép:"3.1.2. legfeljebb 30 °-kal térhet el a függőlegestől, terheletlen jármű esetén, ha a rendszámtáblát tartó lemez felfelé néz;".5. A 3.1.3 alpont helyébe a következő szöveg lép:"3.1.3. legfeljebb 15 °-kal térhet el a függőlegestől, terheletlen jármű esetén, ha a rendszámtáblát tartó lemez lefelé néz;".6. A 4.1. alpont helyébe a következő szöveg lép:"4.1. A rendszámtábla elhelyezésére szolgáló hely egyetlen pontja sem lehet terheletlen jármű esetén 1,5 m-nél magasabban a talajtól."7. Az 5.1. alpont helyébe a következő szöveg lép:"5.1. A rendszámtábla elhelyezésére szolgáló hely egyetlen pontja sem lehet 0,20 m-nél vagy a kerék sugaránál közelebb a talajhoz, ha az terheletlen jármű esetén kisebb, mint 0,20 m."8. Az 1. ábra helyébe a következő ábra lép:+++++ TIFF +++++A geometriai láthatósági szög (vízszintessel bezárt lapszög)"9. Az 1. függelék helyébe a következő szöveg lép:"1. függelékEgy motorkerékpár- vagy segédmotoros kerékpártípus hátsó rendszámtáblájának elhelyezésére vonatkozó adatközlő lap(az alkatrész-típusjóváhagyási kérelemhez kell mellékelni, ha ezt nem a jármű típusjóváhagyási kérelmével együtt nyújtják be)Rendelési szám (a kérelmező jelöli meg):Egy motorkerékpár- vagy segédmotoros kerékpártípus hátsó rendszámtáblájának elhelyezésére vonatkozó alkatrész-típusjóváhagyási kérelemnek a 92/61/EGK tanácsi irányelv II. melléklete A. része következő szakaszai szerinti információkat kell tartalmaznia:- 0.1,- 0.2,- 0.4-0.6,- 2.2,- 2.2.1,- 9.6,- 9.6.1."--------------------------------------------------


title: A Tanács 2013/64/EU irányelve ( 2013. december 17. ) a 91/271/EGK és a 1999/74/EK tanácsi irányelv, valamint a 2000/60/EK, 2006/7/EK, 2006/25/EK és a 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának változása miatt szükségessé váló módosításáról

text:
               28.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 353/8

      A TANÁCS 2013/64/EU IRÁNYELVE

   (2013. december 17.)
   a 91/271/EGK és a 1999/74/EK tanácsi irányelv, valamint a 2000/60/EK, 2006/7/EK, 2006/25/EK és a 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának változása miatt szükségessé váló módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 349. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   különleges jogalkotási eljárás keretében,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2012/419/EU európai tanácsi határozatával (3)2014. január 1-jével módosította Mayotte Unióval kapcsolatos jogállását. Az említett időponttól Mayotte nem tartozik a tengerentúli országok és területek közé és az Unió egyik - az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikke és 355. cikkének (1) bekezdése szerinti - legkülső régiójává válik (a továbbiakban: Mayotte). Mayotte jogállásának e fenti megváltozását követően az uniós jogot 2014. január 1-től alkalmazni kell Mayotte-on. Tekintettel Mayotte sajátos társadalmi és gazdasági strukturális helyzetére, több területen helyénvaló bizonyos, különleges intézkedéseket megállapítani.

               (2)

               Indokolt figyelembe venni Mayotte sajátos helyzetét a környezet állapota tekintetében, amely jelentős javításra szorul annak érdekében, hogy megfeleljen az uniós jog által meghatározott környezetvédelmi célkitűzéseknek, amihez további időre van szükség. A környezet fokozatos javítása érdekében meghatározott határidőkön belül konkrét intézkedéseket kell hozni.

               (3)

               A 91/271/EGK tanácsi irányelvnek (4) való megfelelés érdekében intézkedéseket kell hozni Mayotte-on annak biztosítására, hogy az agglomerációk rendelkezzenek a települési szennyvizet összegyűjtő rendszerekkel. Az ilyen intézkedésekhez megfelelő igazgatási és tervezési eljárásokat követő infrastrukturális munkálatokra van szükség, továbbá olyan rendszerek kialakítására, amelyek mérik és nyomon követik a települési szennyvízkibocsátást. Mayotte sajátos strukturális és gazdasági helyzetére való tekintettel elegendő időt kell biztosítani Franciaországnak ahhoz, hogy az említett követelményeket teljesíteni tudja.

               (4)

               Az 1999/74/EK tanácsi irányelv (5) tekintetében megjegyzendő, hogy Mayotte-on a tojótyúkokat hagyományos ketrecekben tenyésztik. Tekintettel arra, hogy jelentős mértékű beruházás és előkészítő munka szükséges ahhoz, hogy a hagyományos ketreceket feljavított ketrecek vagy alternatív rendszerek váltsák fel, 2014. január 1-től legfeljebb 48 hónappal el kell halasztani a hagyományos ketrecek használatának megtiltását. A verseny torzulásainak elkerülése érdekében a hagyományos ketreceket használó létesítményekből származó tojások kizárólag Mayotte helyi piacán értékesíthetők. A szükséges ellenőrzések megkönnyítése érdekében a hagyományos ketrecekből származó tojásokat külön jelöléssel kell ellátni.

               (5)

               A 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) tekintetében az irányelvnek a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekre vonatkozó megfelelő végrehajtásához Franciaországnak technikai és igazgatási intézkedéseket tartalmazó gazdálkodási terveket kell elfogadnia és végrehajtania annak érdekében, hogy jó vízminőséget érjen el és megakadályozza a felszíni víztestek állapotának romlását. Ezért Mayotte mint új legkülső régió sajátos strukturális és gazdasági helyzetére való tekintettel elegendő időt kell biztosítani ezeknek az intézkedéseknek az elfogadására és végrehajtására.

               (6)

               A 2006/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) tekintetében a felszíni vizek jelenlegi állapotának jelentős javulására van szükség ahhoz, hogy Mayotte megfeleljen az említett irányelv követelményeinek. A fürdővizek minősége közvetlenül függ a települési szennyvíz kezelésétől, és a 2006/7/EK irányelv rendelkezéseit csak akkor lehet fokozatosan teljesíteni, ha a települési szennyvíz minőségét befolyásoló agglomerációk megfelelnek a 91/271/EGK irányelv követelményeinek. Ezért különleges határidőket kell megállapítani annak érdekében, hogy Franciaország meg tudjon felelni a fürdővizek minőségére vonatkozó uniós előírásoknak Mayotte mint új legkülső régió vonatkozásában, tekintettel utóbbi sajátos társadalmi és gazdasági helyzetére is.

               (7)

               A szociálpolitika terén a 2006/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) tekintetében figyelembe kell venni azokat a nehézségeket, amelyeket Mayotte-on le kell küzdeni ahhoz, hogy az irányelvnek 2014. január 1-jétől meg tudjon felelni. Mayotte-on – az ottani sajátos társadalmi és gazdasági helyzet miatt – nem állnak rendelkezésre műszaki berendezések ahhoz, hogy az irányelvnek a mesterséges optikai sugárzás tekintetében való megfeleléshez szükséges intézkedéseket végre lehessen hajtani. Következésképp, amennyiben az említett berendezések nem állnak rendelkezésre Mayotte-on, továbbá a munkavállalók egészsége és biztonsága terén a védelemre és a megelőzésre vonatkozó általános elvek sérelme nélkül helyénvaló Franciaország számára 2017. december 31-ig eltérést engedélyezni az irányelv egyes rendelkezéseitől.

               (8)

               A munkavállalók munkahelyi egészségének és biztonságának magas szintű védelme érdekében konzultációt kell biztosítani a szociális partnerekkel, az eltérésből eredő kockázatokat a lehető legkisebbre kell csökkenteni, és biztosítani kell az érintett munkavállalók egészségügyi állapotának folyamatos ellenőrzését. Az eltérés időtartamát a lehető legrövidebbre kell csökkenteni. Ezért az eltérő nemzeti intézkedéseket évente felül kell vizsgálni, és az azokat indokoló körülmények megszűnése esetén haladéktalanul vissza kell őket vonni.

               (9)

               A 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (9) a nemzeti jogba való átültetése számos kiigazítást tesz szükségessé ahhoz, hogy a betegek számára biztosítható legyen az ellátás és az információszolgáltatás folyamatossága. Ezért helyénvaló Franciaország számára 2014. január 1-jétől számítva további 30 hónapos határidőt engedélyezni, hogy hatályba léptesse az ahhoz szükséges rendelkezéseket, hogy Mayotte tekintetében megfeleljen az irányelvnek.

               (10)

               A 91/271/EGK, az 1999/74/EK, a 2000/60/EK, a 2006/7/EK, a 2006/25/EK és a 2011/24/EU irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/271/EGK irányelv módosításai
   A 91/271/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 3. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(1a)   Az (1) bekezdés első és második albekezdésétől eltérve, Mayotte – mint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikkének értelmében vett legkülső régió (a továbbiakban: »Mayotte«) – tekintetében Franciaország gondoskodik arról, hogy minden agglomeráció rendelkezzék települési szennyvizet összegyűjtő rendszerekkel:

                           —

                           legkésőbb 2020. december 31-ig a 10 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációk, amelyek a Mayotte-on keletkezett terhelés legalább 70 % -át teszik ki,

                           —

                           legkésőbb 2027. december 31-ig a 2 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációk.”

               2.

               A 4. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(1a)   Az (1) bekezdéstől eltérve, Mayotte tekintetében Franciaország biztosítja, hogy a gyűjtőrendszerekbe vezetett szennyvizet vízbe történő kibocsátás előtt másodlagos kezelésnek vagy egy ezzel egyenértékű kezelésnek vessék alá:

                           —

                           legkésőbb 2020. december 31-ig a 15 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációk, amelyek az 5. cikk (2a) bekezdésében említett agglomerációkkal együtt a Mayotte-on keletkezett terhelés legalább 70 %-át teszik ki;

                           —

                           legkésőbb 2027. december 31-ig a 2 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációk.”

               3.

               Az 5. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(2a)   A (2) bekezdéstől eltérve, Mayotte tekintetében Franciaország biztosítja, hogy a gyűjtőrendszerekbe vezetett települési szennyvizet érzékeny területekre való kibocsátása előtt a 4. cikkben leírtnál szigorúbb követelményeket kielégítő tisztításnak vessék alá legkésőbb 2020. december 31-ig a 10 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációk, amelyek a 4. cikk (1a) bekezdésében említett agglomerációkkal együtt a Mayotte-on keletkezett terhelés legalább 70 %-át teszik ki.”

               4.

               A 7. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „Az első bekezdéstől eltérve, Mayotte vonatkozásában az első bekezdésben meghatározott határidő 2027. december 31.”

               5.

               A 17. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           Az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Az első albekezdéstől eltérve, Mayotte tekintetében Franciaország 2014. június 30-ig programot dolgoz ki ezen irányelv végrehajtására.”

                           b)

                           A (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Az első albekezdéstől eltérve, Mayotte tekintetében Franciaország 2014. december 31-ig tájékoztatja a Bizottságot e program tartalmáról.”

         2. cikk
   Az 1999/74/EK irányelv módosítása
   Az 1999/74/EK irányelv 5. cikke az alábbi bekezdéssel egészül ki:

      „(3)   A (2) bekezdéstől eltérve, Mayotte-on – mint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikkének értelmében vett legkülső régióban (a továbbiakban: »Mayotte«) a tojótyúkok 2017. december 31-ig továbbra is tarthatók az ebben a fejezetben említett típusú ketrecekben.
      2014. január 1-jétől az e fejezetben említett ketrecek építése és első alkalommal való üzembe állítása Mayotte-on nem megengedett.
      Az e fejezetben említett ketrecekben tojótyúkokat tenyésztő létesítményekből származó tojások kizárólag Mayotte helyi piacán értékesíthetők. Az említett tojásokat és csomagolásaikat egyértelműen külön jelzéssel kell ellátni, ami lehetővé teszi a szükséges ellenőrzéseket. Az említett külön jelzés egyértelmű leírásáról 2014. január 1-jéig tájékoztatni kell a Bizottságot.”

   3. cikk
   A 2000/60/EK irányelv módosításai
   A 2000/60/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 4. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           Az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte, mint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikkének értelmében vett legkülső régió (a továbbiakban: »Mayotte«) tekintetében az a) pont ii és iii. alpontjában, a b) pont ii. alpontjában és a c) pontban említett határidő 2021. december 22.”

                           b)

                           A (4) bekezdés bevezető mondata helyébe a következő szöveg lép:
                           „Az (1) bekezdésben megállapított határidőket meg lehet hosszabbítani a víztestekre vonatkozó célkitűzések fokozatos elérése érdekében, feltéve, hogy nem következik be további romlás az érintett víztest állapotában az összes alábbi feltétel teljesülése esetén:”

               2.

               A 11. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           A (7) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidők 2015. december 22. és 2018. december 22.”

                           b)

                           A (8) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2021. december 22.”

               3.

               A 13. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           A (6) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2015. december 22.”

                           b)

                           A (7) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2021. december 22.”

         4. cikk
   A 2006/7/EK irányelv módosításai
   A 2006/7/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               Az 5. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           A (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte, mint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikkének értelmében vett legkülső régió (a továbbiakban: »Mayotte«) tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2019. december 31.”

                           b)

                           A (3) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2031. december 31.”

               2.

               A 6. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
               „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2015. június 30.”

               3.

               A 13. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
               „Mayotte tekintetében az első albekezdésben említett határidő 2014. június 30.”

         5. cikk
   Az 2006/25/EC irányelv módosítása
   A 2006/25/EK irányelv a következő cikkel egészül ki:

      „14a. cikk
      (1)   A munkavállalók egészsége és biztonsága terén a védelemre és a megelőzésre vonatkozó általános elvek sérelme nélkül Franciaország 2017. december 31-ig eltérhet azon rendelkezések alkalmazásától, amelyek szükségesek Mayotte-on, mint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikkének értelmében vett legkülső régióban (a továbbiakban: »Mayotte-on«) az irányelvnek való megfeleléshez, feltéve, hogy az ilyen alkalmazáshoz speciális műszaki berendezésekre van szükség, amelyek Mayotte-on nem állnak rendelkezésre.
      Az első albekezdés nem vonatkozik az irányelv 5. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségekre, valamint az irányelv azon rendelkezéseire, amelyek a 89/391/EGK irányelvben meghatározott általános elveket tükrözik.
      (2)   Az irányelvtől való valamennyi, a 2014. január 1-jén már meglévő intézkedések alkalmazásából vagy új intézkedések elfogadásából származó eltérést a szociális partnerekkel a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatnak megfelelően lefolytatott konzultációnak kell megelőznie. Az ilyen eltéréseket olyan feltételek mellett kell alkalmazni, amelyek a Mayotte-ra jellemző sajátos körülményeket figyelembe véve biztosítják, hogy az eltérésből eredő, a munkavállalókat érintő kockázatok a lehető legkisebbre csökkenjenek, valamint hogy az érintett munkavállalók egészségügyi állapotát folyamatosan ellenőrizzék.
      (3)   Az eltérő nemzeti intézkedéseket a szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően minden évben felül kell vizsgálni, és az azokat indokoló körülmények megszűnése esetén haladéktalanul vissza kell őket vonni.”

   6. cikk
   A 2011/24/EU irányelv módosítása
   A 2011/24/EU irányelv 21. cikke az alábbi bekezdéssel egészül ki:

      „(3)   Az (1) bekezdés első mondatától eltérve, Franciaország hatályba lépteti azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2016. június 30-ig Mayotte, mint az EUMSZ 349. cikke értelmében vett legkülső régió tekintetében megfeleljen.”

   7. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   (1)   Franciaország az alábbiak szerint elfogadja és kihirdeti azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljen:

               a)

               az 1. cikk (1), (2) és (3) bekezdése tekintetében 2018. december 31-ig;

               b)

               az 1. cikk (4) bekezdése tekintetében az ottani a) és a b) pontokban említett időpontokig;

               c)

               a 2. cikk tekintetében 2014. január 1-jéig;

               d)

               a 3. cikk (1) bekezdése tekintetében 2018. december 31-ig;

               e)

               a 3. cikk (2) és (3) bekezdése tekintetében az ott említett időpontokig;

               f)

               a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontja tekintetében 2018. december 31-ig;

               g)

               a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontja tekintetében 2021. június 30-ig;

               h)

               a 4. cikk (2) és (3) bekezdése tekintetében az ott említett időpontokig;

               i)

               az 5. cikk tekintetében 2014. január 1-jéig, kivéve, ha Franciaország nem veszi igénybe az említett cikkben rögzített lehetőséget;

               j)

               a 6. cikk tekintetében 2016. június 30-ig.

         E rendelkezések szövegéről Franciaország haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot.
   Amikor Franciaország elfogadja ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját Franciaország határozza meg.
   (2)   Franciaország közli a Bizottsággal nemzeti joga azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogad el.
   8. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv 2014. január 1-jén lép hatályba.
   9. cikk
   Címzett
   Ennek az irányelvnek a Francia Köztársaság a címzettje.

      Kelt Brüsszelben, 2013. december 17-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  2013. december 12-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL C 341., 2013.11.21., 97. o.

      (3)  Az Európai Tanács 2012/419/EU határozata (2012. július 11.) Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának módosításáról (HL L 204., 2012.7.31., 131. o.).

      (4)  A Tanács 91/271/EGK irányelve (1991. május 21.) a települési szennyvíz kezeléséről (HL L 135., 1991.5.30., 1. o.)

      (5)  A Tanács 1999/74/EK irányelve (1999. július 19.) a tojótyúkok védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról (HL L 203., 1999.8.3., 53. o.)

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000/60/EK irányelve (2000. október 23.) a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 327., 2000.12.22., 1. o.)

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006/7/EK irányelve (2006. február 15.) a fürdővizek minőségéről és a 76/160/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 64., 2006.3.4., 37. o.).

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006/25/EK irányelve (2006. április 5.) a munkavállalók fizikai tényezők hatásának való expozíciójára (mesterséges optikai sugárzás) vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről (19. egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) (HL L 114., 2006.4.27., 38. o.).

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011/24/EU irányelve (2011. március 9.) a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről (HL L 88., 2011.4.4., 45. o.).