title: A Tanács 94/56/EK irányelve (1994. november 21.) a polgári légiközlekedési balesetek és repülőesemények vizsgálatának alapvető elveiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0056

Hivatalos Lap L 319 , 12/12/1994 o. 0014 - 0019 finn különkiadás fejezet 7 kötet 5 o. 0172  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 5 o. 0172

		A Tanács 94/56/EK irányelve(1994. november 21.)a polgári légiközlekedési balesetek és repülőesemények vizsgálatának alapvető elveirőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel az európai polgári légi közlekedésben magas általános biztonsági szintet kell biztosítani, és mindent meg kell tenni a balesetek és repülőesemények számának csökkentése érdekében;mivel a polgári légiközlekedési balesetek és repülőesemények szakmai vizsgálatának gyors elvégzése növeli a légi közlekedés biztonságát a hasonló esetek bekövetkezése megelőzésének segítésével;mivel figyelembe kell venni az 1944. december 7-én Chicagóban aláírt nemzetközi polgári repülésről szóló egyezményt, amely rendelkezik a repülőgépek biztonságos üzemeltetéséhez szükséges intézkedések végrehajtásáról; mivel ennek kapcsán különös figyelmet kell szentelni a fenti egyezmény 13. mellékletének, amely rögzíti a légi járművel bekövetkezett balesetek kivizsgálására vonatkozó ajánlott nemzetközi szabályokat és gyakorlatot;mivel a 13. mellékletben szereplő nemzetközi szabályok szerint a balesetek kivizsgálása annak az államnak a felelőssége, amelyben a baleset történt;mivel ha súlyos repülőesemény esetén az az állam, ahol az bekövetkezett, nem végez vizsgálatot, akkor azt a lajstromozó államnak kell elvégeznie;mivel a súlyos repülőesemények kivizsgálását ugyanúgy el kell végezni, mint a balesetekét;mivel a vizsgálatok terjedelménél figyelembe kell venni azt, hogy milyen tanulságok nyerhetők vele a biztonság növelése érdekében;mivel a légi közlekedés biztonsága megköveteli, hogy a vizsgálatokat a lehető legrövidebb idő alatt végezzék el;mivel biztosítani kell, hogy a vizsgálatot végzők a feladatukat akadályoztatás nélkül végezhessék el;mivel a tagállamoknak - a bírói vizsgálatért felelős hatóságok hatáskörére vonatkozó jogszabályok tiszteletben tartásával, és adott esetben e hatóságokkal szorosan együttműködve - biztosítaniuk kell, hogy a szakmai vizsgálatért felelős személyek feladatuknak a lehető legjobb feltételek mellett tehessenek eleget;mivel a polgári légi közlekedésben bekövetkezett balesetek és repülőesemények kivizsgálását független szervezetnek vagy testületnek kell végeznie, vagy ilyen szervezet vagy testület felügyelete mellett kell végezni annak érdekében, hogy elkerülhetők legyenek az érdekütközések és a vizsgált események okaiba való belekeveredés;mivel ennek a szervezetnek vagy testületnek megfelelő eszközökkel kell rendelkeznie, és feladatkörébe megelőzési feladatok is tartozhatnak;mivel a tagállamoknak, ha szükséges, intézkedéseket kell tenniük egymás kölcsönös támogatására a vizsgálatok végrehajtásához;mivel a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a kivizsgálással egy másik tagállamot bízzanak meg;mivel a megelőzés érdekében a balesetek vizsgálati eredményeit a lehető legrövidebb időn belül közzé kell tenni;mivel az egyes repülőesemények sajátosságait a vonatkozó vizsgálati eredmények közreadásánál figyelembe kell venni;mivel a tagállamoknak kellően figyelembe kell venniük a balesetek, illetve repülőesemények vizsgálatai nyomán megfogalmazott biztonsági ajánlásokat;mivel a szakmai vizsgálat kizárólagos célja olyan ismeretek szerzése, amelyekkel a jövőbeni balesetek és repülőesemények megelőzhetők, és mivel ennek megfelelően az esemény elemzése és az abból levont következtetések és biztonsági ajánlások nem a vétkesség vagy a felelősség kérdésének a tisztázására szolgálnak,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélkitűzésEnnek az irányelvnek az a célja, hogy javítsa a légi közlekedés biztonságát a szakmai vizsgálatok gyors végrehajtásával, amelyek egyetlen célja a jövőbeni balesetek és repülőesemények megelőzése.2. cikkHatály(1) Ezt az irányelvet a Közösség területén bekövetkezett balesetek és repülőesemények kivizsgálására kell alkalmazni, a tagállamok nemzetközi kötelezettségeire tekintettel.(2) Ezt az irányelvet emellett a Közösség területén kívül is alkalmazni kell:i. olyan balesetek kivizsgálására, amelyek valamely tagállamban lajstromozott légi járművel kapcsolatosak, amennyiben a vizsgálatokat nem végzi el egy másik állam;ii. olyan súlyos repülőesemények kivizsgálására, amelyek valamely tagállamban lajstromozott vagy egy tagállamban honos vállalkozás által üzemeltetett légi járművel kapcsolatosak, amennyiben a vizsgálatokat nem végzi el egy másik állam.3. cikkFogalommeghatározásokEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:a) "baleset": a légi jármű üzemeltetése során az alatt az időtartam alatt bekövetkezett esemény, amikor repülési szándékkal az első személy a légi jármű fedélzetére lép, és amíg az utolsó ilyen személy a légi jármű fedélzetét el nem hagyja, ha ennek során1. valaki meghal vagy súlyos sérülést szenved- a légi jármű fedélzetén tartózkodva, vagy- légi jármű bármely részével való közvetlen érintkezés következtében, beleértve a légi járműről levált alkatrészeket is, vagy- a sugárhajtómű kiáramló gázsugarának való közvetlen kitettség következtében,kivéve, ha a sérülései természetes okoknak tulajdoníthatók, vagy azokat maga vagy más személy okozza, vagy ha olyan jogellenesen utazó személy sérüléséről van szó, aki az utasok és a személyzet számára rendesen hozzáférhető területeken kívül rejtőzködik, vagy2. a légi jármű olyan károsodást vagy szerkezeti hibát szenved, amely- a légi jármű szerkezeti szilárdságát, teljesítményét vagy repülési jellemzőit hátrányosan befolyásolja, és- rendes körülmények között a károsodott alkotórész nagyjavítását vagy cseréjét igényelné,kivéve a hajtóműhiba vagy -károsodás esetét, amikor a károsodás csak a hajtóműre, annak burkolatára vagy tartozékaira korlátozódik; illetve kivéve, ha a károsodás csak a légcsavarokra, a szárnyvégekre, antennákra, gumikra, fékekre, áramvonalazó burkolatra vagy a légi jármű borításán történt kisebb horpadásokra és szórt lyukakra korlátozódik, vagy3. a légi jármű eltűnt, vagy teljesen megközelíthetetlen;b) "súlyos sérülés": olyan sérülés, amelyet valaki baleset során szenved el, és amely1. a sérüléstől számított hét napon belül 48 órát meghaladó kórházi ápolást tesz szükségessé; vagy2. csonttörést okoz (kivéve az egyszerű ujj-, lábujj- vagy orrtörést); vagy3. olyan vágott sebekkel jár, amelyek súlyos vérzést vagy ideg-, izom-, illetve ínsérülést okoznak; vagy4. a belső szervek sérülését okozza; vagy5. másod- vagy harmadfokú égési sérüléseket, vagy a testfelület több mint 5 %-át érintő égési sérülést okoz; vagy6. bizonyítottan fertőző anyagoknak vagy káros sugárzásnak való kitettség következménye;c) "halálos sérülés": olyan sérülés, amelyet valaki baleset során szenved el, és amelynek következtében a balesetet követő 30 napon belül elhalálozik;d) "okok": baleset vagy repülőesemény bekövetkezéséhez vezető cselekmény, mulasztás, esemény vagy körülmény, illetve ezek kombinációja;e) "vizsgálat": a balesetek és repülőesemények megelőzése céljából végzett eljárás, amely az adatok gyűjtését és elemzését, a következtetések levonását, az okok meghatározását és adott esetben biztonsági ajánlások kidolgozását foglalja magában;f) "vizsgálatvezető": az a személy, akit képesítése alapján a vizsgálat megszervezésével, végrehajtásával és felügyeletével bíznak meg;g) "repülési adatrögzítő": a légi jármű fedélzetére baleset vagy repülőesemény kivizsgálásának megkönnyítése érdekében beszerelt bármilyen típusú adatrögzítő berendezés;h) "vállalkozás": természetes vagy jogi személy, függetlenül attól, hogy nyereségérdekelt-e vagy sem, vagy hivatalos szervezet, függetlenül attól, hogy jogi személyiséggel rendelkezik-e vagy sem;i) "üzemeltető": egy vagy több légi járművet üzemeltető vagy üzemeltetni szándékozó személy, szervezet vagy vállalkozás;j) "repülőesemény": a légi jármű üzemeltetésével kapcsolatos, balesetnek nem minősülő esemény, amely az üzemeltetés biztonságát hátrányosan befolyásolja vagy befolyásolhatja;k) "súlyos repülőesemény": az olyan körülmények között történt repülőesemény, amelynek körülményei arra utalnak, hogy majdnem baleset történt (a súlyos repülőesemények példáinak jegyzékét a melléklet tartalmazza);l) "biztonsági ajánlás": balesetek és üzemzavarok megelőzésére vonatkozó javaslat, amelyet a szakmai vizsgálatot lefolytató állam kivizsgáló testülete tesz a vizsgálatból származó információk alapján.4. cikkKivizsgálási kötelezettség(1) Minden egyes balesetet vagy súlyos repülőeseményt ki kell vizsgálni.A tagállamok azonban intézkedéseket hozhatnak, hogy lehetővé tegyék az (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó repülőesemények kivizsgálását is, ha a kivizsgáló szervezet ettől a légi közlekedés biztonságával kapcsolatos következtetéseket remél.(2) A vizsgálatok terjedelmét és az alkalmazandó eljárásokat a kivizsgáló szervezet ezen irányelv alapelveire és céljaira, továbbá arra tekintettel állapítja meg, hogy milyen tanulságokat kíván a balesetből, illetve a súlyos repülőeseményből a biztonság fokozása érdekében levonni.(3) Az (1) bekezdésben említett vizsgálatok semmiképpen sem irányulhatnak a vétkesség vagy a felelősség kérdésének a tisztázására.5. cikkA vizsgálat státusa(1) A tagállamok saját jogrendszerük keretein belül úgy állapítják meg a vizsgálat státusát, hogy a vizsgálatvezetők megbízatásuknak a lehető leghatékonyabban és leggyorsabban tudjanak eleget tenni.(2) A vizsgálatvezetők a tagállamok érvényes jogszabályainak megfelelően, és adott esetben a bírói vizsgálatért felelős hatóságokkal együttműködve felhatalmazást kapnak többek között arra, hogya) akadálytalanul hozzáférhessenek a balesetek és repülőesemények helyszínéhez, a légi járműhöz, annak rakományához vagy a roncsához;b) azonnal megkezdhessék a nyomok felvételét és a roncsdarabok vagy alkatrészek ellenőrzött eltávolítását vizsgálati és elemzési célokra;c) azonnal hozzáférhessenek a repülési adatrögzítők és egyéb felvételek tartalmához, és felhasználhassák azokat;d) hozzáférhessenek az áldozatok testének vizsgálati eredményeihez vagy az azokból vett mintákhoz;e) azonnal hozzáférhessenek a légi jármű üzemeltetésében részt vevő személyek vizsgálati eredményeihez, illetve a belőlük vett mintákhoz;f) tanúkat hallgassanak ki;g) akadálytalanul hozzájussanak az ügyre vonatkozó minden olyan információhoz vagy rögzített adathoz, amely a légi jármű tulajdonosának, üzemeltetőjének vagy gyártójának, valamint a polgári légi közlekedést vagy a repülőtér üzemeltetését felügyelő hatóságok rendelkezésére áll.6. cikkA kivizsgáló szervezet vagy testület(1) Minden tagállam biztosítja, hogy a szakmai vizsgálatokat egy állandó polgári légiközlekedési szervezet vagy testület végezze, vagy annak felügyelete alatt végezzék. E szervezet vagy testület a működésében független különösen azoktól az országos repülésügyi hatóságoktól, amelyek a légi alkalmasság, az engedélyezés, a légi üzemeltetés, a karbantartás, a szakszolgálati engedélyek kiadása, a légiforgalmi irányítás, a repülőtér-üzemeltetés tekintetében illetékesek, valamint általában minden olyan féltől, akinek érdekei a kivizsgáló szervezet vagy testület feladataival ütközhetnek.(2) Az (1) bekezdésben foglaltak ellenére, a kivizsgáló szervezetet vagy testületet ezen túlmenően meg lehet bízni a légi közlekedés biztonságára vonatkozó adatok gyűjtésével és elemzésével, különösen megelőzési célokra, amennyiben ez a függetlenségét nem befolyásolja hátrányosan, és nem ró rá szabályozási vagy közigazgatási vagy szabványosítási felelősséget.(3) Az (1) bekezdésben említetett szervezet vagy testület részére olyan eszközöket kell juttatni, hogy feladatát az (1) bekezdésben említett légügyi szervektől függetlenül tudja ellátni, és ehhez a megfelelő anyagi eszközöket is biztosítani kell. A vizsgálatvezetők olyan jogállást kapnak, amely biztosítja számukra a szükséges függetlenségi garanciákat. A szervezetnek vagy testületnek legalább egy olyan vizsgálati szakértővel kell rendelkeznie, aki a polgári légiközlekedési balesetek és súlyos repülőesemények esetén képes a vizsgálatvezetői feladatot ellátni.(4) Szükség esetén a kivizsgáló szervezet vagy testület segítséget kérhet más tagállamok testületeitől vagy szerveitől a következők rendelkezésre bocsátása érdekében:a) berendezések, felszerelések és készülékek- a roncsok és fedélzeti felszerelések, valamint egyéb, a vizsgálathoz fontos tárgyak szakmai vizsgálatához,- a repülési adatrögzítőkről nyert információk kiértékeléséhez,- a repülőbalesetek adatainak számítógépes tárolásához és kiértékeléséhez;b) ilyen fajta vizsgálatokra szakosodott szakértők meghatározott feladatok elvégzésére, de csak jelentős baleset utáni vizsgálat esetén.Ezt a segítséget, amennyire lehetséges, díjtalanul kell nyújtani.(5) Egy tagállam megbízhat egy másik tagállamot egyes balesetek vagy súlyos repülőesemények kivizsgálásával.7. cikkBaleseti jelentés(1) Minden egyes baleset kivizsgálásáról a baleset jellegének és súlyosságának megfelelő formában vizsgálati jelentést kell készíteni. Ez a jelentés emlékeztet a vizsgálat 1. cikkben jelzett kizárólagos céljára, és adott esetben biztonsági ajánlásokat is tartalmaz.(2) A kivizsgáló szervezet vagy testület a vizsgálati zárójelentést a lehető legrövidebb időn, lehetőleg a balesetet követő 12 hónapon belül közzéteszi.8. cikkJelentés a repülőeseményről(1) Repülőesemény kivizsgálásáról a repülőesemény jellegének és súlyosságának megfelelő formában vizsgálati jelentést kell készíteni. Ez a jelentés adott esetben biztonsági ajánlásokat is tartalmaz. A jelentésnek meg kell őriznie a repülőeseményben érintett személyek névtelenségét.(2) A jelentést minden olyan helyre továbbítani kell, ahol abból biztonsági szempontból hasznos következtetéseket vonhatnak le.9. cikkBiztonsági ajánlásokA 7. és 8. cikkben említett jelentéseket és biztonsági ajánlásokat közölni kell az érintett nemzeti légügyi hatóságokkal. A Bizottság azokból másolatot kap.A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak annak érdekében, hogy a kivizsgáló szervezetek vagy testületek biztonsági ajánlásait a közösségi jog sérelme nélkül kellően figyelembe vegyék és adott esetben kövessék.10. cikkBiztonsági ajánlás semmilyen esetben sem lehet egy adott balesettel vagy repülőeseménnyel kapcsolatosan a vétkesség vagy a felelősség védelmezése.11. cikkA tagállamok repülőbalesetekkel kapcsolatos jövőbeni együttműködéséről és kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1980. december 16-i 80/1266/EGK tanácsi irányelv hatályát veszti [4].12. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1994. november 21-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. november 21-én.a Tanács részérőlaz elnökM. Wissmann[1] HL C 257., 1993.9.22., 8. o., HL C 109., 1994.4.19., 14. o.[2] HL C 34., 1994.2.2., 18. o.[3] Az Európai Parlament 1994. március 9-i véleménye (HL C 91., 1994.3.28., 123. o.), a Tanács 1994. május 16-i közös álláspontja (HL C 172., 1994.6.24., 46. o.) és az Európai Parlament 1994. október 26-i határozata (HL C 323., 1994.11.21.)[4] HL L 375., 1980.12.31., 32. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA SÚLYOS REPÜLŐESEMÉNYEK PÉLDÁINAK JEGYZÉKEA felsoroltak a súlyos repülőesemények tipikus példái. Ez a jegyzék nem teljes körű és csak indikatív célú a "súlyos repülőesemény" kifejezés meghatározásával kapcsolatban.- Majdnem ütközés, amely elkerülő manővert tett szükségessé, vagy elkerülő manőver is helyénvaló lett volna az összeütközés vagy veszélyes helyzet elkerülésére.- Légi jármű kormányzott földnek ütközése (CFIT), éppen elkerülve.- Megszakított felszállás lezárt vagy foglalt futópályán, vagy ilyen futópályáról az akadályokat alig elkerülve végrehajtott felszállás.- Leszállás vagy leszállási kísérlet lezárt vagy foglalt futópályára.- A légi jármű messze alatta marad a felszállás vagy a kezdeti emelkedés során várható teljesítménynek.- Mindenféle tűz vagy füst az utaskabinban vagy a rakodótérben, vagy hajtóműtűz, még akkor is, ha a tüzet tűzoltó anyagokkal eloltották.- Bármilyen esemény, amely miatt a légi jármű személyzetének sürgősen oxigént kellett használnia.- A légi jármű szerkezeti hibája vagy a hajtómű szétesése, amely nem számít balesetnek.- A légi jármű egy vagy több rendszerének többszörös meghibásodása, amely súlyosan befolyásolja a légi jármű üzemeltetését.- Minden olyan eset, amikor a légi jármű személyzete repülés közben cselekvőképtelenné vált.- Az üzemanyaggal kapcsolatos minden olyan állapot, amely miatt a pilótának kényszerhelyzetet kellene bejelentenie.- Felszállási vagy leszállási incidensek, például rövidre szállás, túlfutás vagy lefutás a pálya szélén.- Rendszerhiba, időjárási jelenségek, az engedélyezett repülési karakterisztikán kívülre kerülés, vagy egyéb esemény, amely nehézséget okozhatott volna a légi jármű kormányzásában.- Egynél több rendszer meghibásodása egy redundáns szervezésű rendszerben, amely a repülés irányítása és a navigáció szempontjából kötelező.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2004/51/EK irányelve (2004. április 29.) a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32004L0051

Hivatalos Lap L 164 , 30/04/2004 o. 0164 - 0172

		Az Európai Parlament és a Tanács 2004/51/EK irányelve(2004. április 29.)a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkének (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],tekeintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4], az egyeztetőbizottság által 2004. március 23-én jóváhagyott közös szövegtervezetre figyelemmel,mivel:(1) Az 1991. július 29-i 91/440/EGK tanácsi irányelv [5] előírja, hogy az engedéllyel rendelkező vasúttársaságok a Transzeurópai Vasúti Áruszállítási Hálózathoz és legkésőbb 2008-tól a nemzetközi vasúti áruszállítási szolgáltatások teljes hálózatához való hozzáférési jogokat kapnak.(2) A nemzetközi vasúti áruszállítási szolgáltatásokhoz való hozzáférési jogoknak a hálózat egészére 2006. január 1-jétől történő kiterjesztésének a vártnál nagyobb növekedéshez kell vezetnie a közlekedési módozatváltás és a nemzetközi vasúti áruszállítás fejlesztése szempontjából.(3) A hozzáférési jogoknak a vasúti áruszállítási szolgáltatások valamennyi fajtájára 2007. január 1-jétől történő kiterjesztése - a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvével összhangban - javítani fogja a vasúti szállítási mód hatékonyságát a többi szállítási módhoz képest. A hozzáférési jogok kiterjesztése a verseny serkentésével, illetve új tőke és vállalkozások belépésének lehetővé tételével elő fogja mozdítani a fenntartható szállítást a tagállamok között és a tagállamokon belül.(4) Ez az irányelv a közlekedéspolitikáról szóló fehér könyvben bejelentett átfogó intézkedésegyüttes részét képezi, és magában foglalja a közösségi vasutak biztonságáról szóló 2004/49/EK irányelvet (vasútbiztonsági irányelv) [6], a kölcsönös átjárhatósági irányelveket módosító 2004/50/EK irányelvet [7] és az Európai Vasúti Ügynökséget létrehozó 881/2004/EK rendeletet (ügynökségi rendelet) [8]. Ezt a "második vasúti csomagként" említett intézkedésegyüttest azoknak a közösségi keretszabályoknak a vasutak területén történő továbbfejlesztésére fogadták el, amelyeket különösen a 2001/12/EK irányelv [9], a 2001/13/EK irányelv [10] és a 2001/14/EK irányelv [11] hozott létre, mely utóbbi irányelvekre az "első vasúti csomagként" történik hivatkozás. A keretszabályok kiegészítése és az integrált európai vasúti térség megvalósítására tett erőfeszítések kifejtése érdekében a Bizottság 2004. március 3-án egy harmadik intézkedésegyüttest javasolt, amely az ezen irányelv célkitűzéseihez való további hozzájárulást biztosít. Ez a javasolt harmadik lépés a vonatvezetői engedélyekkel, a vasúti áruszállítási szolgáltatás minőségével, az utasok nemzetközi vasúti közlekedésen belüli jogaival és a nemzetközi vasúti utasszállítási szolgáltatásokkal összefüggő piacnyitással foglalkozik. Az Európai Parlament már 2003 októberében szavazott ebben a jogalkotási eljárásban egy olyan módosításról, amelynek célja a valamennyi utasszállítási szolgáltatás számára 2008-ig történő piacnyitás. Az Európai Parlament és a Tanács megállapodott abban, hogy mielőbb megvizsgálja a harmadik intézkedésegyüttest. A nemzetközi utasszállítási szolgáltatásokat érintő piacnyitásra tekintettel a Bizottság által javasolt 2010. évi dátumot olyan célkitűzésnek kell tekinteni, amely az összes piaci szereplő részére lehetővé teszi a megfelelő módon történő felkészülést.(5) A Bizottságnak tanulmányoznia kell a közlekedés, a biztonság, a munkafeltételek terén és a piaci szereplők helyzetében bekövetkező fejleményeket, és e fejleményekről 2006. január 1-jéig jelentést kell készítenie, amelyet adott esetben olyan új javaslatoknak kell kísérniük, amelyek a lehető legjobb feltételekhez teremtik meg az alapot a tagállamok gazdaságai, a vasúttársaságok, azok alkalmazottai és a vasút használói számára.(6) A vasúti áruszállítási szolgáltatások komoly lehetőségeket kínálnak az új közlekedési szolgáltatások megteremtéséhez és a meglévők fejlesztéséhez nemzeti és európai szinten egyaránt.(7) A teljes versenyképesség érdekében a vasúti áruszállítási ágazatnak egyre inkább átfogó szolgáltatásokat kell nyújtania, ideértve a tagállamok közötti és a tagállamokon belüli közlekedési szolgáltatásokat is.(8) Mivel a vasúti ágazatot érintő új, koherens közösségi keretszabályok részeként a vasúti biztonságot a 2004/49/EK irányelv szabályozza, a 91/440/EGK irányelv biztonsággal kapcsolatos rendelkezéseit hatályon kívül kell helyezni.(9) Ezért a 91/440/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 91/440/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 7. cikkben a (2) bekezdést el kell hagyni a közösségi vasutak biztonságáról szóló, 2004. április 29-i 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálybalépésének időpontjában.2. A 10. cikk a következőképpen módosul:a) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(3) A 2. cikk hatálya alá tartozó vasúttársaságok nemzetközi áruszállítási szolgáltatások teljesítése céljából - kiegyensúlyozott feltételek mellett - hozzáférést kapnak a 10a. cikkben és az I. mellékletben meghatározott Transzeurópai Vasúti Áruszállítási Hálózathoz, és legkésőbb 2006. január 1-jéig a teljes vasúti hálózathoz.Ezen kívül legkésőbb 2007. január 1-jéig a 2. cikk hatálya alá tartozó vasúttársaságok- kiegyensúlyozott feltételek mellett - az összes tagállamban hozzáférést kapnak az infrastruktúrához a vasúti áruszállítási szolgáltatások valamennyi típusának működtetése céljából.";b) az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(5) A vasúti szállítási szolgáltatásokat végző valamennyi vasúttársaság a közjog vagy a magánjog alapján megköti az igénybe vett vasúti infrastruktúra üzemeltetőivel a szükséges megállapodásokat. Az e megállapodásokat szabályozó feltételeknek a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról szóló, 2001. február 26-i 2001/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseivel összhangban megkülönböztetéstől menteseknek és átláthatóaknak kell lenniük. [12]c) a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(6) A vasúthálózat által az (1), a (2) és a (3) bekezdésben említett vasúti tevékenységekhez kapcsolódó szolgáltatásokhoz, valamint az egynél több végső fogyasztót kiszolgáló vagy kiszolgálni képes terminálokban és kikötőkben nyújtott szolgáltatásokhoz való hozzáférést megkülönböztetéstől mentes és átlátható módon kell az összes vasúttársaság részére biztosítani, és a vasúttársaságok kérései csak akkor korlátozhatóak, ha megvalósítható vasúti alternatívák állnak rendelkezésre piaci feltételek között.";d) a (8) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:"(8) A Bizottság ennek az irányelvnek a végrehajtásáról legkésőbb 2006. január 1-jéig jelentést nyújt be az Európai Parlament, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, a Régiók Bizottsága és a Tanács részére.Ez a jelentés az alábbiakat foglalja magában:- az irányelvnek a tagállamokban történő végrehajtása és a különböző érintett testületek által elvégzett tényleges munka,- a piac fejlődése, különösen a nemzetközi közlekedési trendek, az összes piaci szereplő - ideértve az új belépőket is - tevékenysége és piaci részesedése,- a teljes közlekedési ágazatra gyakorolt hatás, különösen a közlekedési módozatváltást illetően,- a biztonsági szintre gyakorolt hatás ez egyes tagállamokban,- az ágazati munkafeltételek az egyes tagállamokban.Szükség esetén a vasúti piac és az azt szabályozó jogi keret fejlesztése céljából a jelentéshez a közösségi cselekvés folytatásával kapcsolatban megfelelő javaslatokat vagy ajánlásokat kell mellékelni."3) A 10b. cikk (4) bekezdésében a c) pont helyébe a következő szöveg lép:"c) az európai vasúti hálózat állapota".4) A 14. cikket el kell hagyni.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2005. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2004. április 29-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökM. McDowell[1] HL C 291. E., 2002.11.26., 1. o.[2] HL C 61., 2003.3.14., 131. o.[3] HL C 66., 2003.3.19., 5. o.[4] Az Európai Parlament 2003. január 14-i véleménye (HL C 38. E., 2004.2.12., 89. o.), a Tanács 2003. június 26-i közös álláspontja (HL C 270. E., 2003.11.11., 1. o.) és az Európai Parlament 2003. október 23-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). 2004. április 22-i jogalkotási állásfoglalás és a Tanács 2004. április 26-i határozata.[5] HL L 237., 1991. 8.24., 25. o. Az Európai Parlament és a Tanács 2001/12/EK irányelvével (HL L 75., 2001.3.15., 1. o.) módosított irányelv.[6] HL L 164., 2004.4.30., 16. o.[7] HL L 164., 2004.4.30., 40. o.[8] HL L 164., 2004.4.30., 3. o.[9] HL L 75., 2001.3.15., 1. o.[10] HL L 75., 2001.3.15., 26. o.[11] HL L 75., 2001.3.15., 29. o. A 2002/844/EK bizottsági határozattal (HL L 289., 2002.10.26., 30. o.) módosított irányelv.[12] HL L 75., 2001.3.15., 29. o. A 2002/844/EK bizottsági határozattal (HL L 289., 2002.10.26., 30. o.) módosított irányelv.";--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1976. július 27.) a gépjárművek távolsági és/vagy tompított fényszóróira és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31976L0761

Hivatalos Lap L 262 , 27/09/1976 o. 0096 - 0121 finn különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0125  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 4 o. 0067  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0125  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0135  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0135

		A Tanács irányelve(1976. július 27.)a gépjárművek távolsági és/vagy tompított fényszóróira és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(76/761/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a műszaki követelmények, amelyeket a nemzeti jogszabályok szerint a gépjárműveknek teljesíteniük kell, többek között a távolsági és/vagy tompított fényszórókra és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákra vonatkoznak;mivel e követelmények tagállamokként különböznek; mivel ezért szükségessé vált, hogy minden tagállam ugyanazokat a követelményeket fogadja el meglévő szabályaik kiegészítéseként vagy azok helyett, főként annak érdekében, hogy az 1970. február 6-i, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/156/EGK tanácsi irányelv [3] tárgyát képező EGK-típusjóváhagyási eljárást be lehessen vezetni minden járműtípus tekintetében;mivel a Tanács 76/756/EGK irányelvében [4] meghatározta a gépjárművek és pótkocsijaik világító és fényjelző berendezésének felszerelésének közös követelményeit;mivel egy, a távolsági és/vagy tompított fényű fényszórókra és izzólámpáikra vonatkozó összehangolt típus-jóváhagyási eljárás lehetővé teszi minden egyes tagállam számára, hogy ellenőrizhesse a közös szerkezeti és vizsgálati követelményeknek való megfelelőséget, és hogy tájékoztathassa a többi tagállamot ezek eredményéről azáltal, hogy elküldi minden ilyen fényszóró- vagy izzólámpatípushoz kiállított alkatrésztípus-bizonyítvány egy másolatát; mivel egy EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jel minden jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott fényszórón történő feltüntetése feleslegessé teszi más tagállamokban e fényszórók műszaki ellenőrzését;mivel kívánatos figyelembe venni az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága által, annak 1. számú ("Aszimmetrikus tompított fényt és/vagy távolsági fényt kibocsátó gépjárműfényszórók jóváhagyásáról szóló egységes rendelkezések") [5] és 2. számú ("Aszimmetrikus tompított fényt és/vagy távolsági fényt kibocsátó gépjárműfényszórók izzólámpái jóváhagyásáról szóló egységes rendelkezések") [6] rendeletében kiadott műszaki követelményeket, amelyeket csatoltak a gépjárműalkatrészek és -tartozékok minőségének jóváhagyására vonatkozó egyes feltételek elfogadásáról és a minőségi jóváhagyás kölcsönös elismeréséről szóló, Genfben, 1958. március 20-án aláírt többoldalú nemzetközi egyezményhez;mivel gépjárművekkel kapcsolatos nemzeti jogszabályok közelítése maga után vonja a tagállamok bármelyike által a közös követelmények szerint végzett ellenőrzések kölcsönös elismerését,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Minden tagállam megadja az EGK alkatrésztípus-jóváhagyást valamennyi, az I. és VI. mellékletben megállapított szerkezeti és vizsgálati követelményeknek megfelelő távolsági és/vagy tompított fényszórótípusra, és az ilyen fényszórókhoz használt, a III. és VI. mellékletben megállapított szerkezeti és vizsgálati követelményeknek megfelelő izzólámpatípusra.(2) Az a tagállam, amely EGK alkatrésztípus-jóváhagyást adott ki, amennyiben szükséges, és szükség esetén a többi tagállam illetékes hatóságaival együttműködve, megteszi a kellő lépéseket annak érdekében, hogy ellenőrizze, hogy a gyártott modellek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. Az ilyen ellenőrzést szúrópróbaszerűen kell végezni.2. cikkA tagállamok minden egyes, az 1. cikk szerint jóváhagyott távolsági és/vagy tompított fényszórótípusok vagy az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpák gyártója vagy meghatalmazott képviselője számára egy, a VI. mellékletben feltüntetett mintának megfelelő EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jelet adnak ki.A tagállamok megtesznek minden megfelelő intézkedést, hogy megakadályozzák olyan jelzések használatát, amelyek összetéveszthetővé tehetnék az 1. cikk szerint jóváhagyott, távolsági és/vagy tompított fényszórókat és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákat más hasonló berendezésekkel.3. cikk(1) A tagállamok nem tilthatják meg távolsági és/vagy tompított fényszórók és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpák forgalomba hozatalát szerkezetük vagy működési módjukkal kapcsolatos indokok alapján, ha azokon EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jel szerepel.(2) Mindazonáltal egy tagállam megtilthatja az EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jelet viselő távolsági és/vagy tompított fényszórók és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpák forgalomba hozatalát, ha azok ismétlődő eltéréseket mutatnak a jóváhagyott típustól.A tagállam haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a meghozott intézkedésekről és azok indokairól.4. cikkA tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül megküldik a többi tagállam illetékes hatóságainak valamennyi távolsági és/vagy tompított fényszórótípusra és az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpatípusra kitöltött, jóváhagyó vagy a jóváhagyást megtagadó, a II. és a IV. mellékletben bemutatott mintának megfelelő alkatrésztípus-bizonyítvány egy másolatát.5. cikk(1) Amennyiben az a tagállam, amely az EGK alkatrésztípus-jóváhagyást kiadta, azt állapítja meg, hogy több, ugyanazzal az EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jellel ellátott távolsági és/vagy tompított fényszóró vagy az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpa nem felel meg a jóváhagyott típusnak, megfelelő lépéseket tesz annak biztosítására, hogy a gyártott termékek a jóváhagyott típusnak megfeleljenek. E tagállam illetékes hatóságai tájékoztatják a többi tagállam hatóságait a meghozott intézkedésekről, amelyek ismétlődő eltérések esetén az EGK alkatrésztípus-jóváhagyás visszavonását is eredményezhetik. Az említett hatóságok meghozzák a fenti intézkedéseket, ha egy másik tagállam illetékes hatóságaitól ilyen típusazonossági eltérésről tudomást szereznek.(2) A tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül tájékoztatják egymást minden EGK alkatrésztípus-jóváhagyás visszavonásról és az ilyen intézkedés indokairól.6. cikkAz ezen irányelv végrehajtása során elfogadott rendelkezések alapján hozott bármely, a távolsági és tompított fényszóró és az ilyen fényszórókhoz használt izzók EGK alkatrésztípus- jóváhagyásának megtagadásáról vagy visszavonásáról, vagy azok forgalomba hozatalának vagy használatának megtiltásáról hozott döntést részletesen meg kell indokolni. Az ilyen határozatról értesíteni kell az érintett felet, akit egyidejűleg tájékoztatni kell a tagállamok hatályos jogszabályai alapján rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről és ezek gyakorlására rendelkezésére álló határidőkről is.7. cikkEgy tagállam sem tagadhatja meg egy jármű EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását a távolsági és/vagy tompított fényszóró vagy az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpákkal kapcsolatos indokok alapján, ha ezeken rajta van az EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jel és a 76/756/EGK irányelv követelményeinek megfelelően vannak felszerelve.8. cikkEgyetlen tagállam sem tilthatja meg egy jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét vagy üzembe helyezését a távolsági és/vagy tompított fényszórók vagy az ilyen fényszórókhoz használt izzólámpáival kapcsolatos indokok alapján, ha azokon szerepel az EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jel, és a 76/756/EGK irányelv követelményeinek megfelelően vannak felszerelve.9. cikkEzen irányelv alkalmazásában "jármű": minden olyan közúti használatra szánt, felépítménnyel rendelkező vagy anélküli, legalább négy kerékkel ellátott gépjármű, amelynek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 25 km/órát, a sínen futó járművek, mezőgazdasági traktorok és munkagépek, valamint egyéb motoros munkagépek kivételével.10. cikkMindazon módosításokat, amelyek szükségesek a mellékletek követelményeinek a műszaki fejlődéshez történő igazításához, a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.11. cikk(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1977. július 1-je előtt megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Ezeket a rendelkezéseket legkésőbb 1977. október 1-jétől alkalmazzák.(2) Az ezen irányelvről szóló értesítést követően a tagállamok gondoskodnak arról, hogy a Bizottság az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatást kapjon az irányelv által szabályozott területen általuk tervezett törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedésekről.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1976. július 27-én.a Tanács részérőlaz elnökM. van der Stoel[1] HL C 76., 1975.4.7., 37. o.[2] HL C 255., 1975.11.7., 2. o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[4] HL L 262., 1976.9.27., 1. o.[5] Az Európai Gazdasági Bizottság[6] Az Európai Gazdasági Bizottság--------------------------------------------------A mellékletek jegyzékeI. melléklet | –a gépjárművek távolsági és/vagy tompított fényszóróira vonatkozó követelmények |II. melléklet | –EGK alkatrésztípus-bizonyítványminta |III. melléklet | –távolsági és/vagy tompított fényszórók elektromos izzólámpáira vonatkozó követelmények |IV. melléklet | –EGK alkatrésztípus-bizonyítványminta |V. melléklet | –1.–4. függelék: Ábrák és táblázatok |VI. melléklet | – EGK alkatrésztípus-jóváhagyási és jelölési követelmények Függelék: EGK alkatrésztípus-jóváhagyási jelek példái |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2002/20/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről (Engedélyezési irányelv)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0020

Hivatalos Lap L 108 , 24/04/2002 o. 0021 - 0032

		Az Európai Parlament és a Tanács 2002/20/EK irányelve(2002. március 7.)az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről ("Engedélyezési irányelv")AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) Az elektronikus hírközlési keretszabályozás 1999. évi felülvizsgálatáról folytatott nyilvános konzultációnak a Bizottság 2000. április 26-i közleményében szereplő eredményei, valamint a Bizottságnak a távközlési szabályozási csomag végrehajtásáról szóló ötödik és hatodik jelentésre vonatkozó közleményeiben szereplő megállapításai megerősítették, hogy szükség van a Közösség egészében az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások terén a piacra jutás szabályozásának fokozott harmonizációjára és terheinek csökkentésére.(2) A különböző elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások, valamint azok technológiáinak konvergenciája olyan engedélyezési rendszer kialakítását teszi szükségessé, amely minden összehasonlítható szolgáltatásra hasonló módon, az alkalmazott technológiától függetlenül vonatkozik.(3) Ennek az irányelvnek a célja egy olyan jogi keret létrehozása, amely biztosítja az elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatásának és az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásának szabadságát, amelyet kizárólag az ebben az irányelvben megállapított feltételek és a Szerződés 46. cikke (1) bekezdésének megfelelő korlátozások – különösen a közrenddel, a közbiztonsággal és a közegészséggel kapcsolatos intézkedések – korlátozhatnak.(4) Ez az irányelv valamennyi elektronikus hírközlő hálózat és elektronikus hírközlési szolgáltatás engedélyezésére kiterjed, függetlenül attól, hogy e hálózatok és szolgáltatások nyilvánosak-e vagy sem. Ez azért fontos, hogy a szolgáltatók mindkét csoportja élvezhesse a tárgyilagos, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és arányos jogok, feltételek és eljárások előnyeit.(5) Ezt az irányelvet a rádiófrekvencia-használati jog megadására csak akkor lehet alkalmazni, ha az ilyen használat magában foglalja elektronikus hírközlő hálózat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatás – általában díjazás ellenében történő – nyújtását. A rádiós végberendezéseknek meghatározott rádiófrekvenciák adott felhasználó általi nem kizárólagos használatán alapuló, saját célú felhasználása, amely nem gazdasági tevékenységgel függ össze – így például polgári sáv rádióamatőrök általi használata –, nem minősül elektronikus hírközlő hálózat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatás nyújtásának, és ennélfogva nem tartozik ezen irányelv hatálya alá. Az ilyen felhasználásra a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [4] vonatkozik.(6) A feltételes hozzáférésű rendszerek szabad mozgásával és az ilyen rendszereken alapuló védett szolgáltatások nyújtásának szabadságával kapcsolatos rendelkezéseket a feltételes hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló, 1998. november 20-i 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [5] állapítja meg. Az ilyen rendszerek és szolgáltatások engedélyezésére ezért ennek az irányelvnek nem szükséges kiterjednie.(7) A lehető legkevésbé terhes engedélyezési rendszert kell alkalmazni az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásának lehetővé tételére, új elektronikus hírközlési szolgáltatások fejlődésének, valamint páneurópai hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások fejlődésének ösztönzése érdekében, továbbá annak érdekében, hogy a szolgáltatók és a fogyasztók kihasználhassák az egységes piac méretgazdaságosságából adódó előnyöket.(8) E célokat a legjobban úgy lehet elérni, ha egy, valamennyi elektronikus hírközlő hálózatra és elektronikus hírközlési szolgáltatásra vonatkozó általános felhatalmazási rendszer jön létre, amely nem teszi szükségessé a nemzeti szabályozó hatóság kifejezett döntését, illetve közigazgatási intézkedését, és amelyben az egyetlen eljárási követelmény a bejelentés. Amennyiben a tagállamok az elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtók számára tevékenységük megkezdésének bejelentését írják elő, megkövetelhetik ezenkívül a bejelentés megtételének jogilag elismert postai vagy elektronikus átvételi elismervénnyel vagy tértivevénnyel történő igazolását. Ez az igazolás semmiképpen nem tekinthető a bejelentés átvételére illetékes nemzeti szabályozó hatóság közigazgatási aktusának, illetve ilyen aktust nem írható elő.(9) Az általános felhatalmazás hatálya alá tartozó vállalkozások jogait és kötelezettségeit az ilyen felhatalmazásba kifejezetten bele kell foglalni annak érdekében, hogy a Közösség egészében garantáltak legyenek az egyenlő feltételek, valamint a nyilvános hírközlő hálózatok közötti, összekapcsolásra vonatkozó, határokon átnyúló tárgyalások megkönnyítése érdekében.(10) Az általános felhatalmazás a nyilvános elektronikus hírközlő hálózatokat és nyilvános elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokat feljogosítja arra, hogy az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről és azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ("hozzáférési irányelv") [6] feltételei szerint az összekapcsolásról tárgyalásokat folytassanak. Azok a vállalkozások, amelyek nem a nyilvánosság számára biztosítanak elektronikus hírközlő hálózatokat és elektronikus hírközlési szolgáltatásokat, kereskedelmi feltételek mellett tárgyalhatnak az összekapcsolásról.(11) A rádiófrekvenciák és a nemzeti számozási tervben szereplő számok – köztük a rövid kódok – használatához továbbra is szükség lehet egyedi jogok megadására. A számokra vonatkozó jogok európai számozási terv alapján is adhatók, ideértve például a "3883" virtuális országkódot, amelyet a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezlete (CEPT) tagországaihoz rendeltek. Ezeket a használati jogokat nem lehet korlátozni, kivéve ha ez a rádiófrekvenciák korlátos voltára és hatékony felhasználásuk biztosításának szükségességére tekintettel elkerülhetetlen.(12) Ez az irányelv nem érinti azt a lehetőséget, hogy a rádiófrekvenciák kijelölése akár közvetlenül az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtói részére történjen, akár az ilyen hálózatokat és szolgáltatásokat felhasználó szervezetek részére történjen. Ezek a szervezetek lehetnek rádióműsor- vagy televízióműsor-tartalomszolgáltatók. A tagállamok által a rádiófrekvencia-használati jog rádióműsor- vagy televízióműsor-tartalomszolgáltatók számára történő megadására vonatkozóan elfogadott egyedi feltételek és eljárások sérelme nélkül, a közérdekű célok közösségi jognak megfelelő elérése érdekében, a rádiófrekvenciák kijelölésére vonatkozó eljárásnak minden esetben pártatlannak, átláthatónak, megkülönböztetéstől mentesnek és arányosnak kell lennie. A Bíróság joggyakorlatának megfelelően, a Szerződés 49. cikke által garantált jogok bármilyen nemzeti korlátozásának tárgyilagos mérce szerint indokoltnak és arányosnak kell lennie, és az ilyen korlátozás nem lépheti túl a tagállamok által a közösségi jognak megfelelően meghatározott közérdekű célok eléréséhez szükséges mértéket. Az adott rádiófrekvencia használatának jogához fűzött feltételek teljesítése és az általános felhatalmazáshoz fűzött feltételek teljesítése minden esetben annak a vállalkozásnak a kötelessége, amely az adott rádiófrekvencia-használati jog jogosultja.(13) A rádiófrekvencia-használati jog megadása iránti kérelmezési eljárás részeként a tagállamok meggyőződhetnek arról, hogy a kérelmező képes lesz-e teljesíteni az ilyen joghoz fűzött feltételeket. Ennek érdekében a kérelmezőtől kérhetik, hogy az e feltételek teljesítésére vonatkozó képességének bizonyítása céljából nyújtsa be a szükséges információkat. Amennyiben ilyen információt nem szolgáltat, a rádiófrekvencia-használati jogra vonatkozó kérelme elutasítható.(14) A tagállamok nem kötelesek jogot adni a nemzeti számozási terv számainak használatára vagy létesítmények telepítésére olyan vállalkozásoknak, amelyek nem elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásával foglalkoznak, ugyanakkor a tagállamok ennek megadásában nem is akadályozhatók.(15) Az általános felhatalmazáshoz és az egyedi használati joghoz fűzött feltételek körének olyannak kell lennie, amely a közösségi jog szerinti és a közösségi jognak megfelelő nemzeti jog szerinti követelmények és kötelezettségek teljesítéséhez kifejezetten szükséges.(16) A nem a nyilvánosság számára nyújtott elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások esetében helyénvaló kisebb számú és enyhébb feltételeket szabni, mint ami a nyilvános elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások esetében indokolt.(17) Azokat az egyedi kötelezettségeket, amelyek az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóit – a közösségi jognak megfelelően – az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben ("keretirányelv") [7] meghatározott jelentős piaci erejük révén terhelhetik, az általános felhatalmazásból eredő általános jogoktól és kötelezettségektől elkülönülten kell megállapítani.(18) Az általános felhatalmazásban csak olyan feltételek szerepelhetnek, amelyek az elektronikus hírközlési ágazatra jellemzőek. Az általános felhatalmazás nem köthető olyan feltételekhez, amelyek az egyéb meglévő, nem kifejezetten az elektronikus hírközlési ágazatra vonatkozó nemzeti jog révén már alkalmazandók. Ugyanakkor a nemzeti szabályozó hatóságok a hálózatüzemeltetőket és a szolgáltatókat tájékoztathatják a tevékenységeiket érintő egyéb jogszabályokról, például weboldalaikon található hivatkozások útján.(19) A frekvenciahasználati vagy számhasználati jogok megadásáról szóló határozatok közzétételére vonatkozó követelmény teljesíthető a határozatoknak egy internetes weboldalon történő nyilvánosságra hozatala által.(20) Ugyanaz a vállalkozás, például egy kábelüzemeltető, kínálhat mind elektronikus hírközlési szolgáltatást – például televíziójel-átvitelt –, mind pedig az ezen irányelv hatálya alá nem tartozó szolgáltatást – például rádióműsor- vagy televízióműsor-tartalomszolgáltatási ajánlat piaci értékesítését; és ezért erre a vállalkozásra – tartalomszolgáltatóként vagy elosztóként végzett tevékenységeivel kapcsolatban – az ezen irányelv rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseknek megfelelően és az ezen irányelv mellékletében megállapított feltételjegyzék sérelme nélkül, további kötelezettségek róhatók.(21) A rádiófrekvencia-használati, számhasználati, illetve létesítménytelepítési jogok megadásakor az illetékes hatóságok tájékoztathatják azokat a vállalkozásokat, amelyeknek az ilyen jogokat megadják, az általános felhatalmazásban szereplő vonatkozó feltételekről.(22) Amennyiben a rádiófrekvenciák iránti kereslet egy adott tartományban meghaladja azok kínálatát, az ilyen frekvenciák kijelölése során – a megkülönböztetés elkerülése és a szóban forgó korlátos erőforrások legelőnyösebb használata érdekében – megfelelő és átlátható eljárásokat kell alkalmazni.(23) A versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárások feltételeinek kialakítása során, a nemzeti szabályozó hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 8. cikkében foglalt célok megvalósuljanak. Ezért nem lenne ellentétes ezzel az irányelvvel, ha a verseny fokozásának ösztönzését célzó, tárgyilagos, megkülönböztetéstől mentes és arányos kiválasztási feltételek alkalmazása azt eredményezné, hogy bizonyos vállalkozások egy adott rádiófrekvenciára vonatkozó versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárásból ki lennének zárva.(24) Amennyiben a rádiófrekvenciák adott vállalkozások részére történő harmonizált kijelöléséről európai szinten született megállapodás, a tagállamoknak a nemzeti frekvenciahasználati tervben szereplő rádiófrekvenciák használatára vonatkozó jogok megadása során szigorúan alkalmazniuk kell az ilyen megállapodásokat.(25) Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóinak az általános felhatalmazásban szereplő, az összekapcsolásra vagy a szolgalomra vonatkozó jogaik megerősítésére lehet szükségük, különösen a regionális vagy helyi közigazgatási szervekkel vagy a más tagállamokban lévő szolgáltatókkal folytatott tárgyalások megkönnyítése érdekében. E célból a nemzeti szabályozó hatóságoknak – vagy kérelemre, vagy az általános felhatalmazás alapján tett bejelentésre automatikus válaszként – nyilatkozatot kell adniuk a vállalkozások részére. Az ilyen nyilatkozatok önmagukban nem alapozhatnak meg jogokra vonatkozó igényeket, és az általános felhatalmazás szerinti jog, továbbá a használati jog és mindezen jogok gyakorlása nem függhet a nyilatkozattól.(26) Ha a vállalkozások azt állapítják meg, hogy a létesítmény telepítésére vonatkozó jog iránti kérelmüket nem a 2002/21/EK irányelvben ("keretirányelv") meghatározott elvek szerint kezelték, vagy amennyiben az erre vonatkozó döntések indokolatlan késedelme tapasztalható, az említett irányelvnek megfelelően a vállalkozásoknak biztosítani kell a jogot arra, hogy a meghozott döntések, vagy a döntések késedelme ellen jogorvoslattal éljenek.(27) Az általános felhatalmazásban szereplő feltételek nem teljesítésére vonatkozó szankcióknak a jogsértéssel arányosaknak kell lenniük. A rendhagyó eseteket kivéve, nem lenne arányos az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó vagy a rádiófrekvencia-használati vagy számhasználati jog felfüggesztése vagy visszavonása abban az esetben, ha valamely vállalkozás az általános felhatalmazásban foglalt egy vagy több feltételt nem teljesítené. Ez nem sérti azokat a sürgős intézkedéseket, amelyeket a tagállamok illetékes hatóságainak szükség szerint a közrend, a közbiztonság vagy a közegészség elleni, vagy más vállalkozások gazdasági és működési érdekei elleni komoly fenyegetés esetében szükséges megtenniük. Ez az irányelv továbbá nem sérti a vállalkozások által a nemzeti jog alapján egymás ellen támasztott kártérítési igényeket.(28) A szolgáltatók számára beszámolási és adatszolgáltatási kötelezettségek megállapítása mind a vállalkozás, mind az érintett nemzeti szabályozó hatóság számára nehézségekkel járhat. Ezért az ilyen kötelezettségnek arányosnak, tárgyilagos mérce szerint indokoltnak és a feltétlenül szükséges mértékre korlátozottnak kell lennie. Nem szükséges az általános felhatalmazásban szereplő vagy a használati joghoz fűzött valamennyi feltétel tekintetében a megfelelés rendszeres igazolását megkövetelni. A vállalkozásoknak joguk van megtudni, hogy az általuk szolgáltatandó adat felhasználására milyen célból kerül majd sor. Az adatszolgáltatás nem lehet a piacra jutás feltétele. Statisztikai célból előírható, hogy az elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtók a tevékenységük megszüntetését jelentsék be.(29) Ez az irányelv nem érinti a tagállamok azon kötelezettségét, hogy a közösségi érdekeknek a nemzetközi megállapodások keretében történő védelméhez szükséges minden tájékoztatást megadjanak. Ez az irányelv nem érinti továbbá azokat a beszámolási kötelezettségeket, amelyeket a nem kifejezetten az elektronikus hírközlési ágazatra vonatkozó jogszabályok – így például a versenyjogi szabályok – írnak elő.(30) Az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtói számára igazgatási díj fizetése írható elő, a nemzeti szabályozó hatóságnak a felhatalmazási rendszer fenntartásával és a használati jogok megadásával összefüggő tevékenységei finanszírozása céljából. Az ilyen díjat az említett tevékenységek tényleges igazgatási költségeinek fedezésére kell korlátozni. E célból a beszedett díjakról és a felmerült igazgatási költségek teljes összegéről szóló éves beszámoló révén a nemzeti szabályozó hatóságok bevételeit és kiadásait átláthatóvá kell tenni. Ez lehetővé teszi a vállalkozások számára annak ellenőrzését, hogy az igazgatási költségek és a díjak egyensúlyban vannak-e.(31) Az igazgatási díjak rendszere nem torzíthatja a versenyt, és nem akadályozhatja a piacra lépést. Az általános felhatalmazási rendszer keretében már nem lesz lehetséges az egyes vállalkozásokhoz igazgatási költségeket és ezekből eredően díjakat rendelni, kivéve a számhasználati és rádiófrekvencia-használati jogok, valamint a létesítmények telepítésére vonatkozó jogok megadásának esetét. Minden alkalmazandó igazgatási díjnak meg kell felelnie valamely általános felhatalmazási rendszer elveinek. Az ilyen díj-hozzárendelési feltételeknek egy tisztességes, egyszerű és átlátható alternatívájára lehet példa a forgalomhoz kapcsolódó elosztási kulcs. Ha az igazgatási díjak nagyon alacsonyak, átalánydíjak vagy az átalánydíjat forgalomhoz kapcsolódó elemmel kombináló díjak is megfelelőek lehetnek.(32) Az igazgatási díjak mellett a rádiófrekvenciák és számok használatára vonatkozóan használati díj is kivethető, az ilyen erőforrások legelőnyösebb felhasználását biztosító eszközként. Az ilyen díjak nem hátráltathatják az újító szolgáltatások és a piaci verseny fejlődését. Ez az irányelv nem sérti a használati jogra vonatkozó díjak felhasználási célját. Az ilyen díjak felhasználhatók például a nemzeti szabályozó hatóságok olyan tevékenységeinek finanszírozására, amelyek igazgatási díjakkal nem fedezhetők. Ha a versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárások esetében a rádiófrekvencia-használati jogra vonatkozó díj – teljes egészében vagy részben – egyszeri összegből áll, a fizetési szabályoknak biztosítaniuk kell, hogy az ilyen díj a gyakorlatban ne vezessen olyan feltételek alapján történő kiválasztáshoz, amelyek nem függnek össze a rádiófrekvenciák legelőnyösebb felhasználásának céljával. A Bizottság rendszeresen közzétehet a rádiófrekvenciák kijelölésére, a számok kijelölésére, illetve a szolgalmi jogok megadására vonatkozó legjobb gyakorlatról szóló teljesítményfelmérő tanulmányokat.(33) A tagállamoknak szükségük lehet az általános felhatalmazások és a használati jogok esetében alkalmazandó jogok, feltételek, eljárások, költségek és díjak módosítására, amennyiben ez tárgyilagos mérce szerint indokolt. Az ilyen változtatásokról minden érdekelt felet kellő időben, megfelelően értesíteni kell, elegendő lehetőséget adva e feleknek az ilyen módosításokkal kapcsolatos álláspontjuk kifejtésére.(34) Az átláthatóság mint cél megköveteli, hogy a szolgáltatók, fogyasztók és más érdekelt felek könnyen hozzáférjenek a jogokkal, feltételekkel, eljárásokkal, költségekkel, díjakkal kapcsolatos információkhoz, továbbá az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására, a rádiófrekvencia- és számhasználati jogokra, és a létesítménytelepítés jogára vonatkozó határozatokkal kapcsolatos információkhoz, valamint a nemzeti frekvenciahasználati tervekkel és a nemzeti számozási tervekkel kapcsolatos információkhoz. A nemzeti szabályozó hatóság fontos feladata az ilyen adatok szolgáltatása és azok naprakészen tartása. Amennyiben az említett jogokkal a közigazgatás más szintjén foglalkoznak, a nemzeti szabályozó hatóságnak törekednie kell egy olyan felhasználóbarát eszköz létrehozására, amely az ilyen jogokra vonatkozó információkhoz való hozzáférésre szolgál.(35) Az egységes piacnak az ezen irányelv szerinti nemzeti engedélyezési rendszereken alapuló megfelelő működését a Bizottságnak figyelemmel kell kísérnie.(36) Annak érdekében, hogy az elektronikus hírközlési ágazat új keretszabályozásának minden elemére egyetlen alkalmazási időpont vonatkozzon, fontos, hogy ezen irányelv nemzeti átültetésének folyamata és a meglévő engedélyek új szabályokhoz igazítása párhuzamosan történjen. Egyedi esetekben azonban, amennyiben az ezen irányelv hatálybalépésének napján meglévő engedélyeknek az ezen irányelv szerinti általános felhatalmazással és egyedi használati jogokkal történő felváltása a meglévő engedély alapján működő szolgáltatók kötelezettségeinek növekedéséhez vagy jogaik csökkenéséhez vezetne, a tagállamok az ilyen engedélyek kiigazítására ezen irányelv alkalmazásának időpontját követően további 9 hónapot vehetnek igénybe, kivéve ha ez más vállalkozások jogaira és kötelezettségeire hátrányos hatást gyakorolna.(37) Előfordulhatnak olyan körülmények, amelyek között az elektronikus hírközlő hálózatokhoz való hozzáférésre vonatkozó valamely engedélyhez fűzött feltétel eltörlése komoly nehézséget okozna egy vagy több olyan vállalkozásnak, amely e feltétel előnyeit élvezte. Ilyen esetben – valamely tagállam kérésére – a Bizottság további átmeneti intézkedéseket engedélyezhet.(38) Mivel a tervezett intézkedés céljait – nevezetesen az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezésére vonatkozó szabályok és feltételek harmonizációját és egyszerűsítését – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés terjedelme és hatásai miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanazon cikkben foglalt arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem lépi túl az említett célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCél és hatály(1) Ennek az irányelvnek a célja az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások belső piacának létrehozása az engedélyezési szabályok és feltételek harmonizációja és egyszerűsítése révén, e hálózatok és szolgáltatások nyújtásának a Közösség egészében való megkönnyítése érdekében.(2) Ezt az irányelvet az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó engedélyekre kell alkalmazni.2. cikkFogalommeghatározások(1) Ezen irányelv alkalmazásában a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 2. cikkében szereplő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.(2) A következő fogalommeghatározásokat szintén alkalmazni kell:a) "általános felhatalmazás": a tagállam által létrehozott jogi keretszabályozás, amely ennek az irányelvnek megfelelően biztosítja az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó jogokat, és az elektronikus hírközlő hálózatok, illetve elektronikus hírközlési szolgáltatások valamennyi típusára vagy egyedi típusaira alkalmazandó, az ágazatra jellemző kötelezettségeket állapít meg;b) "káros zavarás": olyan zavarás, amely veszélyezteti valamely rádiónavigációs vagy más biztonsági szolgálat működését, vagy amely súlyosan ront, akadályoz vagy ismétlődő jelleggel megszakít valamely, az alkalmazandó közösségi vagy nemzeti joggal összhangban igénybe vett rádió-távközlési szolgáltatást.3. cikkElektronikus hírközlő hálózatokra és elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó általános felhatalmazás(1) A tagállamok biztosítják az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásának szabadságát, az ebben az irányelvben foglalt feltételekre is figyelemmel. E céllal összhangban, a tagállamok nem akadályozhatnak meg egy vállalkozást elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásában, kivéve, ha ez a Szerződés 46. cikkének (1) bekezdésében meghatározott okokból szükséges.(2) Az elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatása, illetve az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása – a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek, illetve az 5. cikkben említett használati jogok sérelme nélkül – csak általános felhatalmazás tárgyát képezheti. Az érintett vállalkozástól megkövetelhető, hogy nyújtson be jelentést, de nem írható elő számára, hogy mielőtt a felhatalmazásból eredő jogokat gyakorolná, a nemzeti szabályozó hatóság kifejezett határozatát vagy bármely egyéb közigazgatási intézkedésének iratait szerezze be. Az egyes esetekben szükséges bejelentést követően a vállalkozás megkezdheti tevékenységét, szükség esetén az 5., 6. és 7. cikk használati jogokra vonatkozó rendelkezéseire is figyelemmel.(3) A (2) bekezdésben említett bejelentés nem tartalmaz többet, mint valamely jogi vagy természetes személy által a nemzeti szabályozó hatóságnak címzett nyilatkozatot az elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásának megkezdésére irányuló szándékról, valamint olyan minimális adatokat, amelyek a nemzeti szabályozó hatóság számára az elektronikus hírközlő hálózatokat és elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtók nyilvántartása vagy jegyzéke vezetéséhez szükségesek. Ezt az adatkört a szolgáltató azonosításához szükséges adatokra kell korlátozni, így a társaság cégjegyzékszámára, a szolgáltató kapcsolattartóira, a szolgáltató címére, a hálózat vagy szolgáltatás rövid ismertetésére, és a tevékenység megkezdésének becsült időpontjára.4. cikkAz általános felhatalmazásból eredő minimumjogok felsorolása(1) A 3. cikk alapján felhatalmazott vállalkozások jogosultak:a) elektronikus hírközlő hálózatokat és elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtani;b) arra, hogy a létesítménytelepítéshez szükséges jogokra vonatkozó kérelmük elbírálása a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 11. cikkének megfelelően történjen.(2) Amennyiben az ilyen vállalkozások a nyilvánosság számára nyújtanak elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat, az általános felhatalmazás arra is feljogosítja őket, hogy:a) a 2002/19/EK irányelv ("hozzáférési irányelv") feltételei mellett és annak megfelelően, a Közösségben bárhol általános felhatalmazás hatálya alá tartozó, nyilvánosan elérhető hírközlő hálózatokat és hírközlési szolgáltatásokat nyújtó más szolgáltatókkal az összekapcsolásról tárgyaljanak, és szükség szerint ez utóbbiak hálózatához hozzáférést nyerjenek, vagy ez utóbbiak hálózatával összekapcsolást valósítsanak meg;b) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek ("egyetemes szolgáltatási irányelvnek") [8] megfelelően lehetőséget kapjanak arra, hogy valamely egyetemes szolgáltatás különböző elemeinek nyújtására és/vagy a nemzeti terület különböző részeinek lefedésére jelöljék ki őket.5. cikkRádiófrekvencia- és számhasználati jogok(1) Amennyiben lehetséges, és különösen abban az esetben, ha a káros zavarás kockázata elhanyagolható, a tagállamok a rádiófrekvenciák használatát nem tehetik az egyedi használati jogok megadásától függővé, hanem az ilyen rádiófrekvenciák használatának feltételeit az általános felhatalmazásban kell feltüntetniük.(2) Ha egyedi rádiófrekvencia- és számhasználati jogok megadása szükséges, a tagállamok kérelemre minden olyan vállalkozásnak megadják ezt a jogot, amely az általános felhatalmazás alapján hálózatokat vagy szolgáltatásokat nyújt vagy vesz igénybe, az ezen irányelv 6. és 7. cikkének, valamint 11. cikke (1) bekezdése c) pontjának rendelkezéseire is figyelemmel, továbbá az említett erőforrások hatékony felhasználását a 2002/21/EK irányelvnek ("keretirányelv") megfelelően biztosító bármilyen más szabályra is figyelemmel.Azon egyedi feltételek és eljárások sérelme nélkül, amelyeket a tagállamok a rádiófrekvencia-használati jognak a közérdekű célok közösségi jognak megfelelő megvalósítása céljából rádióműsor- vagy televízióműsor-tartalomszolgáltatók részére való megadása érdekében fogadtak el, az ilyen használati jogokat nyílt, átlátható és megkülönböztetéstől mentes eljárások keretében kell megadni. A használati jogok megadása során a tagállamok határozzák meg, hogy a jogosult kezdeményezése alapján átruházható-e az adott jog és – a rádiófrekvenciák esetében a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 9. cikkének megfelelően – milyen feltételek mellett történhet az átruházás. Ha a tagállamok korlátozott időre adnak használati jogot, az időtartamnak az érintett szolgáltatás szempontjából megfelelőnek kell lennie.(3) A használati jogra vonatkozó határozatot a teljes kérelemnek a nemzeti szabályozó hatóság által történő kézhezvételét követően a lehető leghamarabb kell meghozni, közölni és nyilvánosságra hozni, három héten belül az olyan számok esetében, amelyeket a nemzeti számozási terv keretében meghatározott célból osztottak ki, és hat héten belül olyan rádiófrekvenciák esetében, amelyeket a nemzeti frekvenciaterv keretében meghatározott célból osztottak ki. Az utóbbi határidő nem érinti a rádiófrekvenciák vagy keringésipálya-pozíciók használatára vonatkozóan alkalmazandó nemzetközi megállapodásokat.(4) Ha az érdekelt felekkel a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 6. cikkének megfelelően folytatott konzultációt követően arról születik döntés, hogy a kivételes gazdasági értéket képviselő számok használatára vonatkozó jogok megadására versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárás keretében kerüljön sor, a tagállamok a legfeljebb háromhetes időtartamot legfeljebb még három héttel meghosszabbíthatják.A rádiófrekvenciákra vonatkozó versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárások tekintetében a 7. cikket kell alkalmazni.(5) A tagállamok a megadandó használati jogok számát nem korlátozhatják, kivéve ha ez a hatékony rádiófrekvencia-használat biztosításához a 7. cikknek megfelelően szükséges.6. cikkAz általános felhatalmazáshoz, illetve a rádiófrekvencia- és számhasználati jogokhoz fűzött feltételek, valamint az egyedi kötelezettségek(1) Az elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó általános felhatalmazás, valamint a rádiófrekvencia-használati és számhasználati jog csak a melléklet A., B., illetve C. részében felsorolt feltételekhez köthető. E feltételeknek az érintett hálózat vagy szolgáltatás tekintetében tárgyilagos mérce szerint indokoltnak, valamint megkülönböztetéstől mentesnek, arányosnak és átláthatónak kell lenniük.(2) Az általános felhatalmazásból eredő jogoktól és kötelezettségektől jogilag el kell különülniük azoknak az egyedi kötelezettségeknek, amelyek az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtói számára a 2002/19/EK irányelv ("hozzáférési irányelv") 5. cikkének (1) bekezdése, 5. cikkének (2) bekezdése, 6. és 8. cikke alapján, valamint a 2002/22/EK irányelv ("egyetemes szolgáltatási irányelv") 16., 17., 18. és 19. cikke alapján előírhatók, illetve amelyek az említett irányelv alapján egyetemes szolgáltatás nyújtására kijelölt szervezetek számára előírhatók. Annak érdekében, hogy az átláthatóság a vállalkozások számára biztosított legyen, az említett egyedi kötelezettségek egyes vállalkozások számára történő előírásának feltételeit és eljárását az általános felhatalmazásnak tartalmaznia kell.(3) Az általános felhatalmazás csak olyan feltételeket tartalmazhat, amelyek kifejezetten az ágazatra vonatkoznak és szerepelnek a melléklet A. részében; nem tartalmazhat olyan feltételeket, amelyek a vállalkozásokra más nemzeti jogszabályok alapján vonatkoznak.(4) A tagállamok az általános felhatalmazásban szereplő feltételeket nem tüntethetik fel ismét a rádiófrekvencia- vagy számhasználati jogok megadása kapcsán.7. cikkA megadandó rádiófrekvencia-használati jogok számának korlátozására vonatkozó eljárás(1) Amennyiben valamely tagállam a megadandó rádiófrekvencia-használati jogok számbeli korlátozásának lehetőségét mérlegeli, többek között köteles:a) kellőképpen figyelembe venni annak szükségességét, hogy a felhasználók számára a lehető legtöbb előnyt kell biztosítani, és a versenyt ösztönözni kell;b) minden érdekelt félnek – köztük a felhasználóknak és a fogyasztóknak is – lehetőséget adni arra, hogy bármilyen korlátozással kapcsolatban álláspontjukat a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 6. cikkének megfelelően kifejezhessék;c) közzétenni minden olyan döntést – indokolással együtt –, amely a használati jogok megadásának korlátozására vonatkozik;d) az eljárás meghatározását követően a használati jogok iránti kérelmek benyújtására vonatkozó felhívást közzétenni; ése) a korlátozást ésszerű időközönként vagy az érintett vállalkozások ésszerű kérelmére felülvizsgálni.(2) Amennyiben valamely tagállam azt állapítja meg, hogy további rádiófrekvencia-használati jogok adhatók, ezt a megállapítását nyilvánosságra hozza, és ilyen jogok iránti kérelmek benyújtására vonatkozó felhívást tesz közzé.(3) Ha a rádiófrekvencia-használati jogok megadásának korlátozására van szükség, a tagállamok az ilyen jogokat tárgyilagos, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és arányos kiválasztási feltételek alapján kötelesek megadni. Minden kiválasztási feltétel megállapításakor kellő mértékben figyelembe kell venni a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 8. cikke célkitűzéseinek elérését.(4) Versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárás alkalmazása esetén a tagállamok az 5. cikk (3) bekezdésében említett legfeljebb hathetes időtartamot meghosszabbíthatják annyival – de legfeljebb nyolc hónappal –, amennyi szükséges annak biztosításához, hogy ezek az eljárások tisztességesek, ésszerűek, nyitottak és átláthatóak legyenek minden érdekelt fél számára.Ezek a határidők nem érintik a rádiófrekvenciák használatával és a műholdas koordinációval kapcsolatos, alkalmazandó nemzetközi megállapodásokat.(5) Ez a cikk nem sérti a rádiófrekvencia-használati jogoknak a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 9. cikkével összhangban történő átruházását.8. cikkRádiófrekvenciák harmonizált kijelöléseAmennyiben a rádiófrekvencia-használat harmonizációja, továbbá a hozzáférési feltételek és eljárások meghatározása megtörtént, valamint a nemzetközi megállapodásoknak és a közösségi szabályoknak megfelelően megtörtént a kiválasztása azoknak a vállalkozásoknak, amelyek számára rádiófrekvenciát jelölnek ki, a tagállamok az említetteknek megfelelően adják meg az ilyen rádiófrekvenciákra vonatkozó használati jogot. Feltéve, hogy egy közös kiválasztási eljárás esetében az érintett rádiófrekvenciák használati jogához fűzött minden nemzeti feltétel teljesült, a tagállamok nem állapíthatnak meg olyan további feltételeket, kiegészítő szempontokat vagy eljárásokat, amelyek korlátoznák, megváltoztatnák vagy késleltetnék az ilyen rádiófrekvenciák közös kijelölésének helyes végrehajtását.9. cikkA létesítménytelepítési jogok és az összekapcsolási jogok gyakorlását megkönnyítő nyilatkozatokAbból a célból, hogy a szóban forgó jogok gyakorlását például más közigazgatási szinteken vagy az egyéb vállalkozásokkal való viszonyban megkönnyítsék, a nemzeti szabályozó hatóságok – valamely vállalkozás kérelmére – egy héten belül szabványosított nyilatkozatot bocsátanak ki, amelyben szükség esetén megerősítik, hogy a vállalkozás a 3. cikk (2) bekezdése alapján bejelentést nyújtott be, továbbá részletezik, hogy az általános felhatalmazás alapján elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó adott vállalkozás milyen körülmények között jogosult arra, hogy létesítménytelepítési jogot kérelmezzen, hogy az összekapcsolásról tárgyaljon, illetve hogy hozzáférést vagy összekapcsolást szerezzen. Az ilyen nyilatkozat esetleg a 3. cikk (2) bekezdésében említett bejelentést követő automatikus válaszként is kibocsátható.10. cikkAz általános felhatalmazáshoz vagy a használati jogokhoz fűzött feltételeknek, valamint az egyedi kötelezettségeknek való megfelelés(1) Azon vállalkozások számára, amelyek általános felhatalmazás keretében elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtanak, illetve amelyek rádiófrekvencia- vagy számhasználati joggal rendelkeznek, a nemzeti szabályozó hatóságok előírhatják, hogy az általános felhatalmazáshoz vagy a használati jogokhoz fűzött feltételeknek való megfelelés, illetve a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek teljesítése ellenőrzéséhez szükséges tájékoztatást megadják.(2) Ha egy nemzeti szabályozó hatóság azt állapítja meg, hogy egy vállalkozás az általános felhatalmazáshoz vagy a használati jogokhoz fűzött egy vagy több feltételnek, illetve a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségeknek nem felel meg, értesíti a vállalkozást e megállapításról, és ésszerű lehetőséget biztosít a vállalkozás számára álláspontjának kifejtésére vagy a kötelezettségszegés orvosolására:- az értesítést követő egy hónapon belül, vagy- a vállalkozással egyeztetett rövidebb időn belül, illetve ismétlődő kötelezettségszegés esetén a nemzeti szabályozó hatóság által kikötött rövidebb időn belül, vagy- a nemzeti szabályozó hatóság által meghatározott hosszabb időn belül.(3) Ha az érintett vállalkozás a (2) bekezdésben említett időn belül nem orvosolja a kötelezettségszegéseket, az illetékes hatóság a teljesítés biztosítása céljából megfelelő és arányos intézkedéseket tesz. E tekintetben a tagállamok felhatalmazhatják az illetékes hatóságokat arra, hogy szükség szerint bírságot szabjanak ki. Az intézkedést és az annak alapjául szolgáló indokokat az elfogadását követő egy héten belül közölni kell az érintett vállalkozással, és ésszerű időt kell biztosítani a vállalkozás számára az intézkedésnek való megfelelésre.(4) A (2) és a (3) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok felhatalmazhatják az illetékes hatóságot arra, hogy szükség szerint bírságot szabjon ki olyan vállalkozásokra, amelyek az ezen irányelv 11. cikke (1) bekezdésének a) vagy b) pontja által előírt, vagy a 2002/19/EK irányelv ("hozzáférési irányelv") 9. cikke által előírt adatszolgáltatási kötelezettséget a nemzeti szabályozó hatóság által meghatározott ésszerű időn belül nem teljesítik.(5) Az általános felhatalmazáshoz fűzött feltételek, a használati jogokhoz fűzött feltételek, illetve a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek súlyos és ismétlődő megszegése esetén, amennyiben az e cikk (3) bekezdésében említett, a teljesítés biztosítását célzó intézkedések nem vezetnek eredményre, a nemzeti szabályozó hatóságok magakadályozhatják, hogy a vállalkozás tovább folytassa az elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtását, illetve felfüggeszthetik vagy megvonhatják a használati jogokat.(6) A (2), (3) és (5) bekezdés rendelkezéseitől függetlenül, ha az illetékes hatóságnak az általános felhatalmazáshoz fűzött feltételek, a használati jogokhoz fűzött feltételek vagy a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek olyan megszegésére vonatkozó bizonyítéka van, amely közvetlenül és súlyosan fenyegeti a közrendet, a közbiztonságot vagy a közegészséget, illetve súlyos gazdasági vagy működési gondokhoz vezet az elektronikus hírközlő hálózatok vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások más szolgáltatói vagy felhasználói számára, az illetékes hatóság a végső döntés meghozatala előtt sürgős ideiglenes intézkedést hozhat a helyzet orvoslására. Az érintett vállalkozás számára ezt követően ésszerű lehetőséget kell adni álláspontja kifejtésére és esetleges megoldási javaslatainak előterjesztésére. Szükség esetén az illetékes hatóság megerősítheti az ideiglenes intézkedést.(7) A vállalkozásoknak jogukban áll – a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 4. cikkében említett eljárásnak megfelelően – jogorvoslattal élni az e cikk alapján hozott intézkedések ellen.11. cikkAz általános felhatalmazás esetében, a használati jogok esetében és az egyedi kötelezettségek esetében előírt adatszolgáltatás(1) Az általános felhatalmazásra vonatkozó jogszabálytól eltérő nemzeti jogszabályok alapján fennálló adatszolgáltatási és beszámolási kötelezettségek sérelme nélkül, a nemzeti szabályozó hatóságok – az általános felhatalmazás keretében, a használati jogok esetében, illetve a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek esetében – csak olyan adatok szolgáltatását követelhetik meg a vállalkozásoktól, amelyek arányosak és tárgyilagos mérce szerint indokoltak a következő célok érdekében:a) a melléklet A. része 1. és 2. feltételének, B. része 6. feltételének és C. része 7. feltételének való megfelelés, és a 6. cikk (2) bekezdésében említett kötelezettségeknek való megfelelés szisztematikus vagy eseti ellenőrzése;b) a mellékletben meghatározott feltételek betartásának eseti ellenőrzése abban az esetben, ha panaszt emeltek, vagy ha a nemzeti szabályozó hatóságnak más oka van feltételezni, hogy valamely feltételt nem tartanak be, illetve ha a nemzeti szabályozó hatóság saját kezdeményezésére folytat vizsgálatot;c) a használati jog megadása iránti kérelmek kezelése és elbírálása;d) a szolgáltatások minőségére és árára vonatkozó összehasonlító áttekintések közzététele a fogyasztók érdekében;e) egyértelműen meghatározott statisztikai célok;f) piacelemzés a 2002/19/EK irányelv ("hozzáférési irányelv") vagy a 2002/22/EK irányelv ("egyetemes szolgáltatási irányelv") céljai érdekében.Az első albekezdés a), b), d), e) és f) pontjában említettekre vonatkozó információkat nem lehet a piacra jutást megelőzően, vagy annak feltételeként előírni.(2) Ha a nemzeti szabályozó hatóságok az (1) bekezdésben említett adatok szolgáltatását követelik meg a vállalkozásoktól, tájékoztatniuk kell a vállalkozásokat arról, hogy pontosan milyen célra használják fel az adatokat.12. cikkIgazgatási díjak(1) Az általános felhatalmazás keretében szolgáltatást nyújtó vagy hálózatot szolgáltató vállalkozások számára, illetve a használati joggal rendelkező vállalkozások számára kivetett igazgatási díjnak olyannak kell lennie:a) amely csak azoknak az igazgatási költségeknek az összességét fedezi, amelyek az általános felhatalmazási rendszer, a használati jogok és a 6. cikk (2) bekezdésében említett egyedi kötelezettségek kezelése, ellenőrzése és alkalmazása során felmerülnek, amelyek között szerepelhet a nemzetközi együttműködés, a harmonizáció és szabványosítás, a piacelemzés, a megfelelés-ellenőrzés és egyéb piaci ellenőrzés költsége, valamint a másodlagos jogszabályok és a közigazgatási határozatok – például hozzáférésre és összekapcsolásra vonatkozó határozatok – elkészítésével és végrehajtásával összefüggő szabályozási munka költsége; ésb) amelyet az egyes vállalkozások között olyan tárgyilagos, átlátható és arányos módon osztanak meg, amely minimálisra csökkenti a további igazgatási és kapcsolódó ráfordításokat.(2) Ha a nemzeti szabályozó hatóságok igazgatási díjat vetnek ki, az igazgatási költségeiknek és a beszedett díjak teljes összegének áttekintését évente közzéteszik. A díjak teljes összegének és az igazgatási költségeknek a különbözetét figyelembe véve a megfelelő kiigazításokat el kell végezni.13. cikkA használati jogok és a létesítménytelepítési jogok díjaiA tagállamok feljogosíthatják az illetékes hatóságot arra, hogy olyan díjakat vessen ki a rádiófrekvencia- vagy számhasználati jogokért, illetve az állami vagy magántulajdonú ingatlanokon, azok felett vagy alatt létesítmények telepítésére vonatkozó jogokért, amelyek tükrözik az ilyen erőforrások optimális felhasználásának biztosítására vonatkozó igényt. A tagállamok biztosítják, hogy az ilyen díjak tárgyilagos mérce szerint indokoltak, átláthatóak, megkülönböztetéstől mentesek és a céljukkal arányosak legyenek, és hogy megállapításuk a 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 8. cikkében szereplő célkitűzések figyelembevétele mellett történjen.14. cikkJogok és kötelezettségek módosítása(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az általános felhatalmazásokkal, a használati jogokkal, illetve a létesítménytelepítési jogokkal összefüggő jogokat, feltételeket és eljárásokat csak tárgyilagos mérce szerint, indokolt esetekben és csak arányos módon lehessen módosítani. Megfelelő módon közölni kell az ilyen módosításra irányuló szándékot, és az érdekelt feleknek, köztük a felhasználóknak és a fogyasztóknak elegendő időt – legalább négy hetet, a kivételes körülményektől eltekintve – kell biztosítani a javasolt módosításokra vonatkozó álláspontjuk kifejtésére.(2) A tagállamok a jogok érvényességi időtartamának lejárta előtt nem korlátozhatják és nem vonhatják vissza a létesítménytelepítési jogokat, kivéve ha ez indokolt, és összhangban van a jogok visszavonásáért járó kártalanításra vonatkozó megfelelő nemzeti rendelkezésekkel.15. cikkAz információk közzététele(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az általános felhatalmazásokkal és a használati jogokkal összefüggő jogokra, feltételekre, eljárásokra, ráfordításokra, díjakra és döntésekre vonatkozó minden lényeges információ közzététele és megfelelő naprakésszé tétele megtörténjen, hogy ezáltal minden érdekelt fél könnyen hozzáférhessen az ilyen információkhoz.(2) Ha az (1) bekezdésben említett információk – különösen a létesítménytelepítési jogokra vonatkozó eljárásokkal és feltételekkel összefüggő információk – az államigazgatás különböző szintjein állnak rendelkezésre, a nemzeti szabályozó hatóság – szem előtt tartva a szóban forgó költségeket – minden ésszerű erőfeszítést megtesz egy olyan összesítés létrehozása céljából, amely az összes említett információt – így a megfelelő államigazgatási szinteken és a felelős hatóságoknál található adatokat – felhasználóbarát módon tartalmazza, annak érdekében, hogy a létesítménytelepítési jog kérelmezését megkönnyítse.16. cikkFelülvizsgálatA Bizottság rendszeresen felülvizsgálja a nemzeti felhatalmazási rendszerek működését és a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás Közösségen belüli fejlődését, és – első alkalommal legkésőbb az ezen irányelvnek a 18. cikk (1) bekezdése második albekezdésében említett alkalmazási időpontjától számított három éven belül – beszámol az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. E célból a Bizottság tájékoztatást kérhet a tagállamoktól, amelyet indokolatlan késedelem nélkül meg kell adni.17. cikkKorábban megadott felhatalmazások(1) A tagállamok az ezen irányelv hatálybalépésének napján már meglévő felhatalmazásokat legkésőbb a 18. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett alkalmazási időpontig ezen irányelv rendelkezéseihez igazítják.(2) Amennyiben az (1) bekezdés alkalmazása a már meglévő felhatalmazások szerinti jogok csökkenéséhez vagy kötelezettségek bővüléséhez vezet, a tagállamok e jogok és kötelezettségek érvényességét legfeljebb a 18. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett alkalmazási időponttól számított kilenc hónappal meghosszabbíthatják, azzal a feltétellel, hogy ez nem érinti más vállalkozások közösségi jog szerinti jogait. A tagállamok az ilyen meghosszabbításról – indokolás mellett – tájékoztatják a Bizottságot.(3) Amennyiben az érintett tagállam bizonyítani tudja, hogy az ezen irányelv hatálybalépésének napja előtt hatályban lévő, az elektronikus hírközlő hálózatokhoz való hozzáféréssel összefüggő felhatalmazáshoz fűzött feltétel eltörlése túlzott nehézségeket okoz olyan vállalkozások számára, amelyeknek más hálózathoz kötelezően biztosítandó hozzáférésük volt, és amennyiben e vállalkozásoknak nincs lehetőségük a 18. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett alkalmazási időpont előtt ésszerű kereskedelmi feltételek mellett új megállapodásokról tárgyalni, a tagállamok kérhetik a vonatkozó feltétel(ek) ideiglenes meghosszabbítását. Az ilyen kérelmet legkésőbb a 18. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett alkalmazási időpontig be kell nyújtani, és abban meg kell jelölni azt a feltételt, illetve azokat a feltételeket, továbbá azt az időtartamot, amelyre nézve az ideiglenes meghosszabbítást kérik.A tagállam tájékoztatja a Bizottságot a meghosszabbítás iránti kérelmének indokairól. A Bizottság az adott tagállamban fennálló helyzetet és az érintett vállalkozás(ok) egyedi helyzetét, valamint a koherens közösségi szintű szabályozás biztosításának szükségességét figyelembe véve bírálja el a kérelmet. Döntést hoz arról, hogy a kérelemnek helyt ad-e vagy azt elutasítja, és ha úgy dönt, hogy a kérelemnek helyt ad, meghatározza az engedélyezendő meghosszabbítás hatályát és időtartamát. A Bizottság a határozatát a meghosszabbítás iránti kérelem kézhezvételétől számított hat hónapon belül közli az érintett tagállammal. Az ilyen határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.18. cikkÁtültetés(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. július 24-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket az intézkedéseket a tagállamok 2003. július 25-től alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, és ezeknek a rendelkezéseknek minden későbbi módosítását.19. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.20. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. március 7-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökJ. C. Aparicio[1] HL C 365. E, 2000.12.19., 230. o. és HL C 270. E, 2001.9.25., 182. o.[2] HL C 123., 2001.4.25., 55. o.[3] Az Európai Parlament 2001. március 1-jei véleménye (HL C 277., 2001.10.1., 116. o.), a Tanács 2001. szeptember 17-i közös álláspontja (HL C 337., 2001.11.30., 18. o.) és az Európai Parlament 2001. december 12-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2002. február 14-i határozata.[4] HL L 91., 1999.4.7., 10. o.[5] HL L 320., 1998.11.28., 54. o.[6] HL L 108., 2002.4.24., 7. o.[7] HL L 108., 2002.4.24., 33. o.[8] HL L 108., 2002.4.24., 51. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAz e mellékletben felsorolt feltételek az általános felhatalmazásokhoz (A. rész), a rádiófrekvencia-használati jogokhoz (B. rész) és a számhasználati jogokhoz (C. rész) fűzhető, a 6. cikk (1) bekezdésében és a 11. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említettek szerinti feltételek kimerítő felsorolását adják.A. Az általános felhatalmazáshoz fűzhető feltételek1. Pénzügyi hozzájárulás az egyetemes szolgáltatás finanszírozásához a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatási irányelv") összhangban.2. Igazgatási díjak ezen irányelv 12. cikkének megfelelően.3. Szolgáltatások együttműködési képessége és hálózatok összekapcsolása a 2002/19/EK irányelvvel ("hozzáférési irányelv") összhangban.4. A nemzeti számozási terv számaihoz való hozzáférés lehetősége végfelhasználók számára, ideértve a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatási irányelv") összhangban lévő feltételeket.5. Környezetvédelmi és területrendezési követelmények, valamint az állami vagy magánterülethez való hozzáférésnek vagy azok használatának biztosításával összefüggő követelmények és feltételek, valamint a helymegosztáshoz és a közös eszközhasználathoz kapcsolódó – a 2002/22/EK irányelvvel ("keretirányelv") összhangban lévő – feltételek, szükség szerint ideértve az infrastrukturális munkálatok megfelelő elvégzésének biztosításához szükséges pénzügyi vagy műszaki garanciákat.6. Továbbítási kötelezettségek a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatási irányelvvel") összhangban.7. A személyes adatok és a magánélet védelmére vonatkozó, elektronikus hírközlési ágazatbeli szabályok, a távközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről és a magánélet védelméről szóló, 1997. december 15-i 97/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] összhangban.8. A fogyasztóvédelemre vonatkozó, elektronikus hírközlési ágazatbeli szabályok, ideértve a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatási irányelv") összhangban lévő feltételeket.9. Az illegális tartalom továbbításával kapcsolatos korlátozások a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek [2] megfelelően, valamint a káros tartalom továbbításával kapcsolatos korlátozások a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv [3] 2a. cikke (2) bekezdésének megfelelően.10. Az ezen irányelv 3. cikke (3) bekezdésének megfelelő bejelentési eljárás keretében, és az ezen irányelv 11. cikkében szereplő más célok érdekében szolgáltatandó adatok.11. Az illetékes nemzeti hatóságok általi törvényes megfigyelés lehetővé tétele a 97/66/EK irányelvvel, valamint a személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [4] összhangban.12. Használati feltételek súlyos katasztrófák idején, a segélyhívó szolgálatok és a hatóságok közötti kommunikáció biztosítása, valamint a műsorszolgáltatás biztosítása érdekében.13. Az elektronikus hírközlő hálózatok által okozott elektromágneses mezők tekintetében lakossági expozíciós határérték megállapítására vonatkozó intézkedések a közösségi jognak megfelelően.14. Elektronikus hírközlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokra alkalmazandó, az ezen irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében előírtaktól eltérő, hozzáférés biztosítására vonatkozó kötelezettségek, a 2002/19/EK irányelvvel ("hozzáférési irányelvvel") összhangban.15. A nyilvános hírközlő hálózatok egységének fenntartása a 2002/19/EK irányelvvel ("hozzáférési irányelvvel") és a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatási irányelvvel") összhangban, ideértve az elektronikus hírközlő hálózatok és/vagy elektronikus hírközlési szolgáltatások közötti elektromágneses interferencia megelőzésére vonatkozó feltételeket, az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. május 3-i 89/336/EGK tanácsi irányelvnek [5] megfelelően.16. Nyilvános hálózatok biztonsága a jogosulatlan hozzáféréssel szemben, a 97/66/EK irányelvnek megfelelően.17. A rádiófrekvencia-használat feltételei az 1999/5/EK irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban, amennyiben az ilyen használat – ezen irányelv 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban – nem kötött egyedi használati jog megadásához.18. A 2002/21/EK irányelv ("keretirányelv") 17. cikkében említett szabványoknak, illetve előírásoknak való megfelelés biztosítását szolgáló intézkedések.B. A rádiófrekvencia-használati jogokhoz fűzhető feltételek1. Annak a szolgáltatásnak vagy hálózattípusnak vagy technológiának a megjelölése, amelyre vonatkozóan a frekvenciahasználati jogot adták, ideértve szükség szerint a meghatározott tartalom vagy meghatározott audiovizuális szolgáltatások továbbítását szolgáló kizárólagos frekvenciahasználatot.2. Eredményes és hatékony frekvenciahasználat a 2002/21/EK irányelvvel ("keretirányelv") összhangban, ideértve szükség szerint a lefedettségi előírásokat.3. A káros zavarás elkerüléséhez és az elektromágneses mezők tekintetében lakossági expozíciós határérték megállapításához szükséges műszaki és működési feltételek, amennyiben e feltételek eltérnek az általános felhatalmazásban foglaltaktól.4. Maximális időtartam ezen irányelv 5. cikkével összhangban, a nemzeti frekvenciaterv változásaira is figyelemmel.5. Jogátruházás a jogosult kezdeményezése alapján, és az ilyen átruházásra vonatkozó feltételek a 2002/21/EK irányelvvel ("keretirányelv") összhangban.6. Használati díjak ezen irányelv 13. cikkének megfelelően.7. Bármilyen kötelezettségvállalás, amelyet a használati jogot megszerző vállalkozás a versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárás során tett.8. A frekvenciahasználatra vonatkozó, megfelelő nemzetközi megállapodások alapján fennálló kötelezettségek.C. A számhasználati jogokhoz fűzhető feltételek1. Annak a szolgáltatásnak a megjelölése, amely tekintetében a számot használják, ideértve az adott szolgáltatás nyújtásához kapcsolódó előírásokat.2. Eredményes és hatékony számhasználat a 2002/21/EK irányelvvel ("keretirányelv") összhangban.3. Számhordozhatósági követelmények a 2002/22/EK irányelvvel ("egyetemes szolgáltatatási irányelv") összhangban.4. Adatszolgáltatás kötelezettsége nyilvános előfizetői jegyzékhez a 2002/22/EK irányelv ("egyetemes szolgáltatatási irányelv") 5. és 25. cikkének értelmében.5. Maximális időtartam ezen irányelv 5. cikkével összhangban, a nemzeti számozási terv változásaira is figyelemmel.6. Jogátruházás a jogosult kezdeményezése alapján, és az ilyen átruházásra vonatkozó feltételek a 2002/21/EK irányelvvel ("keretirányelv") összhangban.7. Használati díjak ezen irányelv 13. cikkének megfelelően.8. Bármilyen kötelezettségvállalás, amelyet a használati jogot megszerző vállalkozás a versenyeztetési vagy összehasonlító kiválasztási eljárás során tett.9. A számhasználatra vonatkozó, megfelelő nemzetközi megállapodások alapján fennálló kötelezettségek.[1] HL L 24., 1998.1.30., 1. o.[2] HL L 178., 2000.7.17., 1. o.[3] HL L 298., 1989.10.17., 23. o. Az Európai Parlament és a Tanács 97/36/EK irányelve (HL L 202., 1997.7.30., 60. o.) által módosított irányelv.[4] HL L 281., 1995.11.23., 31. o.[5] HL L 139., 1989.5.23., 19. o. A legutóbb a 93/68/EGK irányelvvel (HL L 220., 1993.8.30., 1. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------