title: Az Európai Parlament és a Tanács 2005/65/EK irányelve ( 2005. október 26. ) a kikötővédelem fokozásáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               25.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 310/28

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2005/65/EK IRÁNYELVE

   (2005. október 26.)
   a kikötővédelem fokozásáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A terrorista cselekményből származó védelmi események az egyik legnagyobb fenyegetést jelentik a demokrácia, a szabadság és a béke eszméjére nézve, amelyek az Európai Unió lényegét képezik.

               (2)

               A kikötők területén tartózkodó személyeket, a kikötői infrastruktúrát és berendezéseket meg kell védeni a védelmi eseményektől és azok pusztító hatásától. Ez a védelem a közlekedést igénybe vevők, a gazdaság és általában az egész társadalom javát szolgálná.

               (3)

               2004. március 31-én az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa elfogadta a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról szóló, 2004. március 31-i 725/2004/EK rendeletet (4). A rendelet által előírt tengervédelmi intézkedések csak egy részét alkotják a tengeri szállítási lánc egészére kialakítandó megfelelő szintű védelem eléréséhez szükséges intézkedéseknek, mivel hatálya a hajók fedélzetén, valamint a hajó/kikötő közti közvetlen összeköttetés tekintetében foganatosítandó védelmi intézkedésekre korlátozódik.

               (4)

               A tengeri és kikötői tevékenységek lehető legteljesebb védelmének biztosítása érdekében az érintett tagállam által minden egyes kikötő vonatkozásában meghatározott határokon belül kikötővédelmi intézkedéseket kell bevezetni, biztosítva ezáltal, hogy a kikötői tevékenységi területek biztonságának növelése is segítse a 725/2004/EK rendelet alkalmazásaként foganatosított védelmi intézkedéseket. Ezen intézkedések mindazon kikötőkre vonatkoznak, amelyekben egy vagy több, a 725/2004/EK rendelet hatálya alá tartozó kikötőlétesítmény található.

               (5)

               Az ebben az irányelvben meghatározott védelmi célt megfelelő intézkedések meghozatalával kell elérni a tagállamok nemzetbiztonsági szabályainak, valamint az Európai Unióról szóló szerződés VI. címe alapján foganatosítható intézkedéseknek a sérelme nélkül.

               (6)

               A tagállamok részletes védelmi felmérésekre támaszkodva meghatározzák a kikötőterületnek a védelem szempontjából lényeges pontos határait, valamint a megfelelő kikötővédelem által megkövetelt különféle intézkedéseket. Ezen intézkedések a mindenkor alkalmazandó védelmi szint függvényében különbözőek kell, hogy legyenek, és a kikötő különböző részeinek eltérő védelmi profilját kell, hogy tükrözzék.

               (7)

               A tagállamok a kikötővédelmi felmérések megállapításait magukban foglaló kikötővédelmi terveket fogadnak el. A védelmi intézkedések hatékonysága az összes érintett fél közti világos feladatmegosztást, valamint rendszeres gyakorlatokat is megkövetel. Az egyértelmű feladatmegosztásnak és a végrehajtási eljárásoknak kikötővédelmi terv formájában történő rögzítése úgy tekinthető, hogy hozzájárul a megelőző és a kiigazító jellegű kikötővédelmi intézkedések hatékonyságának növeléséhez.

               (8)

               A ro-ro hajók különösen ki vannak téve a védelmi eseményeknek, főként, ha személyszállításra és teherszállításra egyaránt használják őket. Kockázatértékelések alapján megfelelő intézkedéseket kell foganatosítani, amelyek szavatolják, hogy a hazai és nemzetközi útvonalakon ro-ro hajóval történő szállításra szánt személy- és áruszállító járművek nem jelentenek kockázatot a hajóra, utasaira, személyzetére vagy rakományára nézve. Az intézkedéseket olyan módon kell végrehajtani, hogy ezek a lehető legkisebb fennakadást okozzák a működés során.

               (9)

               A tagállamoknak gyakorlati tanácsok nyújtásával megbízott kikötővédelmi bizottságok felállítását kell biztosítaniuk az irányelv hatálya alá tartozó kikötőkben.

               (10)

               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötővédelemmel kapcsolatos hatáskörök minden érintett fél számára teljesen egyértelműek legyenek. A tagállamok nyomon követik a védelmi szabályok betartását, egyértelműen meghatározzák a hatáskörrel bíró hatóságot az összes kikötőjükbe, jóváhagyják a kikötőikre vonatkozó összes védelmi felmérést és védelmi tervet, védelmi szinteket állítanak fel és megfelelő tájékoztatást nyújtanak ezekről, valamint gondoskodnak arról, hogy az intézkedésekről is megfelelően nyújtsanak tájékoztatást, azokat hajtsák végre és hangolják össze.

               (11)

               A tagállamok jóváhagyják a felméréseket és terveket, és nyomon követik ezek kikötőikben történő végrehajtását. A kikötői forgalom zavarásának, valamint az ellenőrző szervek adminisztratív terheinek minimálisra csökkentése érdekében az irányelv végrehajtásának bizottsági nyomon követését a 725/2004/EK rendelet 9. cikkének (4) bekezdésében előírt ellenőrzésekkel együtt kell lefolytatni.

               (12)

               A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a Bizottság és a tagállamok közti kapcsolattartási pont szerepét egy kikötővédelmi tájékoztatási központ vegye át. A Bizottságot tájékoztatják, hogy az elvégzett védelmi felmérések alapján mely kikötők tartoznak az irányelv hatálya alá.

               (13)

               A kikötőkre vonatkozó közösségi politika értelmében elfogadott intézkedések tényleges és egységes alkalmazása a politika finanszírozásával összefüggő fontos kérdéseket vet fel. A védelmi többletintézkedések finanszírozása nem vezethet versenytorzulásokhoz. A Bizottságnak legkésőbb 2006. június 30-ig be kell mutatnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az ezen irányelv alapján elfogadott intézkedések költségeiről készített vizsgálat megállapításait, különös tekintettel a finanszírozás megosztásának módjára a hatóságok, a kikötői hatóságok és az üzemeltetők között.

               (14)

               Ez az irányelv tiszteletben tartja azokat az alapvető jogokat és megfelel azoknak az alapelveknek, amelyeket különösen az Európai Unió alapjogi chartája állapít meg.

               (15)

               Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell megállapítani.

               (16)

               Az ezen irányelv mellékletei részletes rendelkezéseinek kiigazítása vagy kiegészítése érdekében – a nemzetközi jogi eszközök fejlődésére és a szerzett tapasztalatokra figyelemmel – meg kell határozni az ezen irányelv kiigazítására szolgáló eljárást az irányelv hatályának kiterjesztése nélkül.

               (17)

               Mivel ezen irányelv célja – nevezetesen a megfelelő intézkedéseknek a tengeri szállítási és kikötői politika területén történő kiegyensúlyozott bevezetése – ezen irányelv európai dimenziója miatt közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az e cikkben megállapított arányosság elvének megfelelően ezen irányelv a kikötővédelem célja megvalósításának érdekében megkövetelt alapvető közös szabályokra szorítkozik, és az e célhoz szükséges mértéket nem haladja meg.

               (18)

               Mivel ezen irányelv a tengeri kikötőkre vonatkozik, a benne foglalt kötelezettségek nem alkalmazandók Ausztriára, a Cseh Köztársaságra, Magyarországra, Luxemburgra és Szlovákiára,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   (1)   Ezen irányelv fő célja a kikötővédelem növelését célzó közösségi intézkedések bevezetése és végrehajtása a védelmi eseményekkel szemben. Ez az irányelv biztosítani kívánja továbbá, hogy a kikötővédelem növelése javítsa a 725/2004/EK rendelet alkalmazásaként foganatosított védelmi intézkedéseket.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett intézkedések a következők:

               a)

               a kikötővédelmi intézkedésekre vonatkozó alapvető közös szabályok;

               b)

               e szabályok végrehajtási mechanizmusa;

               c)

               a megfelelő nyomon követési mechanizmusok.

         2. cikk
   Hatály
   (1)   Ez az irányelv olyan védelmi intézkedéseket állapít meg, amelyeket a kikötőkben be kell tartani. A tagállamok alkalmazhatják ezen irányelv rendelkezéseit a kikötőkhöz kapcsolódó területekre is.
   (2)   Az ezen irányelvben megállapított intézkedéseket a tagállamok területén elhelyezkedő összes olyan kikötőre alkalmazni kell, amelyben a 725/2004/EK rendeletben meghatározott, jóváhagyott kikötőlétesítményi védelmi terv hatálya alá tartozó egy vagy több kikötőlétesítmény található. Ez az irányelv a kikötőkben található katonai létesítményekre nem alkalmazandó.
   (3)   A tagállamok – a kikötővédelmi felmérésből származó információk megfelelő figyelembevételével – minden kikötő esetében meghatározzák a kikötő határait ezen irányelv szerint.
   (4)   Amennyiben egy kikötőlétesítménynek a 725/2004/EK rendelet szerinti határait a tagállam mint a ténylegesen a kikötőhöz tartozót határozta meg, a 725/2004/EK rendelet vonatkozó rendelkezései ezen irányelv rendelkezéseivel szemben elsőbbséget élveznek.
   3. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:

               1.

               „kikötő”: a kikötő helye szerinti tagállam által meghatározott határokkal rendelkező, tengeri kereskedelmi szállítási műveletek megkönnyítésére szolgáló létesítményekből és berendezésekből álló bármely föld- és vízterület;

               2.

               „hajó/kikötő kapcsolat”: olyan kölcsönhatások, amelyek akkor jelentkeznek, amikor egy hajót közvetlenül és azonnal érintenek a személyek vagy áruk hajóra vagy hajóról történő mozgatásával, vagy a hajó részére vagy a hajóról nyújtott kikötői szolgáltatásokkal összefüggő tevékenységek;

               3.

               „kikötőlétesítmény”: az a helyszín, ahol a kikötő/hajó összeköttetés létrejön; ebbe adott esetben beletartoznak a horgonyzóhelyek, veszteglőhelyek és a nyílt tengerről a kikötőbe vezető hajózóutak is;

               4.

               „kikötővédelmi tájékoztatási központ”: a Bizottság és a többi tagállam részére kapcsolattartási pontként szolgáló, minden egyes tagállam által kijelölt szerv, amelynek feladata az ezen irányelvben meghatározott kikötővédelmi intézkedések alkalmazásának megkönnyítése, figyelemmel követése, és az ezzel kapcsolatos információk szolgáltatása;

               5.

               „kikötővédelmi hatóság”: az adott kikötő védelmi ügyeiért felelős hatóság.

         4. cikk
   A 725/2004/EK rendelet értelmében hozott intézkedésekkel való összehangolás
   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ezen irányelv által bevezetett kikötővédelmi intézkedéseket a 725/2004/EK rendelet értelmében hozott intézkedésekkel szorosan összehangolják.
   5. cikk
   Kikötővédelmi hatóság
   (1)   A tagállamok minden kikötőben, amely ezen irányelv hatálya alá tartozik, kijelölnek egy kikötővédelmi hatóságot. Ugyanaz a kikötővédelmi hatóság több kikötőbe is kinevezhető.
   (2)   A kikötővédelmi hatóság felelős a kikötővédelmi felmérések megállapításain alapuló kikötővédelmi tervek elkészítéséért és végrehajtásáért.
   (3)   A tagállamok a 725/2004/EK rendelet értelmében vett „illetékes tengeri védelmi hatóságot” is kinevezhetnek kikötővédelmi hatóságnak.
   6. cikk
   Kikötővédelmi felmérés
   (1)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó kikötőkre vonatkozóan kikötővédelmi felmérések készüljenek. Ezen felmérések kellően figyelembe veszik a kikötő különböző részeinek sajátosságait, valamint – ha az adott tagállam illetékes hatóságai ezt lényegesnek ítélik – a kikötővel határos területeket, amennyiben ezek hatással vannak a kikötő biztonságára, továbbá figyelembe veszik a 725/2004/EK rendelet értelmében a kikötő határain belül található kikötőlétesítményekről készített kikötővédelmi felméréseket.
   (2)   Minden kikötővédelmi felmérés végrehajtásakor figyelembe kell venni az I. mellékletben meghatározott részletes minimumkövetelményeket.
   (3)   A kikötővédelmi felméréseket a 11. cikkben említett, elismert védelmi szervezet is elkészítheti.
   (4)   A kikötővédelmi felméréseket az érintett tagállamnak jóvá kell hagynia.
   7. cikk
   Kikötővédelmi terv
   (1)   A kikötővédelmi felmérések megállapításainak figyelembevételével a tagállamok gondoskodnak a kikötővédelmi tervek kidolgozásáról, folyamatos végrehajtásáról és naprakésszé tételéről. A kikötővédelmi tervek megfelelően kezelik a különböző kikötőrészek sajátosságait és beépítik a 725/2004/EK rendelet értelmében megállapított kikötőhatárokon belül található kikötőlétesítményekről összeállított kikötővédelmi felméréseket.
   (2)   A kikötővédelmi tervek a 8. cikkben említett különböző védelmi szintek mindegyikére meghatározzák:

               a)

               a követendő eljárásokat;

               b)

               a foganatosítandó intézkedéseket;

               c)

               a végrehajtandó fellépéseket.

         (3)   Minden kikötővédelmi terv figyelembe kell, hogy vegye a II. mellékletben meghatározott részletes minimumkövetelményeket. A kikötővédelmi terv adott esetben és a megfelelő mértékig kiterjed különösen az utas és járműszállító tengerjáró hajókra behajózó utasokra és járművekre alkalmazandó védelmi intézkedésekre. Nemzetközi tengeri szállítási szolgáltatások esetében az érintett tagállamok együttműködnek a védelmi felmérés összeállításában.
   (4)   A kikötővédelmi terveket a 11. cikkben említett, elismert védelmi szervezet is kidolgozhatja.
   (5)   A kikötővédelmi terveket végrehajtásuk előtt az érintett tagállamnak jóvá kell hagynia.
   (6)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötővédelmi tervek végrehajtását nyomon kövessék. A nyomon követést a kikötőben végzett egyéb ellenőrző tevékenységekkel össze kell hangolni.
   (7)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a III. mellékletben felsorolt védelmi gyakorlati képzési alapkövetelmények figyelembevételével megfelelő gyakorlati képzésre kerüljön sor.
   8. cikk
   Védelmi szintek
   (1)   A tagállamok a kikötőkre, kikötőrészekre vagy a kikötő alterületeire alkalmazandó többszintű védelmi rendszert vezetnek be.
   (2)   A 725/2004/EK rendeletnek megfelelően három védelmi szintet kell megállapítani:

               —

               „1. védelmi szint”: az a fokozat, amelynél folyamatosan megfelelő minimális védelmi intézkedéseket kell fenntartani,

               —

               „2. védelmi szint”: az a fokozat, amelynél a védelmi esemény fokozott veszélye miatt bizonyos ideig további megfelelő védelmi intézkedéseket kell fenntartani,

               —

               „3. védelmi szint”: az a fokozat, amelynél korlátozott ideig további különleges védelmi intézkedéseket kell fenntartani, ha a védelmi esemény valószínű vagy közvetlen bekövetkezéssel fenyeget, még akkor is, ha annak pontos célpontját nem lehet azonosítani.

         (3)   A tagállamok minden kikötő vagy kikötőrész esetében meghatározzák az ott alkalmazandó védelmi szinteket. A tagállamok minden védelmi szintre a különböző kikötőrészekre alkalmazandó eltérő védelmi intézkedéseket írhatnak elő a kikötővédelmi felmérés megállapításainak függvényében.
   (4)   A tagállamok a megfelelő személlyel vagy személyekkel közlik az egyes kikötőkben vagy kikötőrészekben érvényben lévő védelmi szintet, valamint az ezzel kapcsolatos bármilyen változást.
   9. cikk
   Kikötővédelmi tiszt
   (1)   Az érintett tagállam az ezen irányelv hatálya alá tartozó minden kikötőbe kinevez egy kikötővédelmi tisztet. A lehetőségekhez mérten minden kikötőnek saját kikötővédelmi tiszttel kell rendelkeznie, de adott esetben több kikötőnek közös kikötővédelmi tisztje is lehet.
   (2)   A kikötővédelmi tiszt a kapcsolattartási pont a kikötővédelemmel összefüggő kérdésekben.
   (3)   Ha a kikötővédelmi tiszt nem azonos a 725/2004/EK rendeletet alapján kinevezett kikötőlétesítmény-védelmi tiszttel (tisztekkel), ezek szoros együttműködését biztosítani kell.
   10. cikk
   Felülvizsgálatok
   (1)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötővédelmi felméréseket és a kikötővédelmi terveket megfelelően felülvizsgálják. A felülvizsgálatot legalább ötévente egyszer el kell végezni.
   (2)   A felülvizsgálat hatályára a 6., illetve a 7. cikkben foglaltak az irányadók.
   11. cikk
   Elismert védelmi szervezet
   A tagállamok az ezen irányelvben megállapított célok teljesítése érdekében elismert védelmi szervezeteket jelölhetnek ki. Az elismert védelmi szervezeteknek a IV. mellékletben megállapított feltételeknek kell megfelelniük.
   12. cikk
   Kikötővédelmi tájékoztatási központ
   A tagállamok a kikötővédelmi kérdések kezelésére tájékoztatási központot jelölnek ki. A tagállamok a kikötővédelmi kérdések kezelésére a 725/2004/EK rendelet alapján kijelölt tájékoztatási központot is kijelölhetik. A kikötővédelmi tájékoztatási központ a Bizottsággal közli az ezen irányelv hatálya alá tartozó kikötők jegyzékét, valamint a jegyzékben történt változásokat.
   13. cikk
   A végrehajtás és a megfelelőség ellenőrzése
   (1)   A tagállamok a kikötővédelmi tervek elkészítésének és végrehajtásának megfelelő és rendszeres felügyeletét biztosító rendszert állítanak fel.
   (2)   A Bizottság a 12. cikkben említett tájékoztatási központokkal együttműködve nyomon követi ezen irányelv tagállamok általi végrehajtását.
   (3)   Ezt a nyomon követést a 725/2004/EK rendelet 9. cikkének (4) bekezdésében előírt ellenőrzésekkel együtt kell lefolytatni.
   14. cikk
   Kiigazítások
   Az I–IV. melléklet rendelkezései a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, ezen irányelv hatályának kiterjesztése nélkül módosíthatók.
   15. cikk
   Bizottsági eljárás
   (1)   A Bizottságot a 725/2004/EK rendelet alapján létrehozott bizottság segíti.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
   Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időtartam egy hónap.
   (3)   A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
   16. cikk
   Bizalmas jelleg és információszolgáltatás
   (1)   Ezen irányelv alkalmazása során a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom határozatban (6)
      HL L 317., 2001.12.3., 1. o. foglaltaknak megfelelően a Bizottság meghozza a megfelelő intézkedéseket azon bizalmas jellegűnek minősülő információk védelmére, amelyekhez hozzáféréssel rendelkezik vagy amelyeket a tagállamok a rendelkezésére bocsátanak.
   A tagállamok vonatkozó nemzeti jogszabályaikkal összhangban hasonló intézkedéseket hoznak.
   (2)   Az ezen irányelvvel kapcsolatos védelmi ellenőrzéseket végző vagy bizalmas információkat kezelő személyzetnek azon tagállam által elvégzendő megfelelő szintű biztonsági átvilágításon kell átesnie, amely tagállamnak e személyek az állampolgárai.
   17. cikk
   Szankciók
   A tagállamok biztosítják, hogy hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat vezessenek be az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti intézkedések megszegése ellen.
   18. cikk
   Végrehajtás
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2007. június 15-ig megfeleljenek. A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   Amikor a tagállamok elfogadják az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a fő rendelkezéseit, amelyeket ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.
   19. cikk
   Értékelő jelentés
   A Bizottság legkésőbb 2008. december 15-ig, és azt követően ötévente értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely többek között a 13. cikk értelmében kapott információkon alapul. A jelentésben a Bizottság elemzi a tagállamok megfelelését ezen irányelvnek és a hozott intézkedések eredményességét. Amennyiben szükséges, további intézkedésekre tesz javaslatot.
   20. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   21. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a címzettjei azon tagállamok, amelyek a 2. cikk (2) bekezdésében említett kikötőkkel rendelkeznek.

      Kelt Strasbourgban, 2005. október 26-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. ALEXANDER

      (1)  HL C 120., 2005.5.20., 28. o.

      (2)  HL C 43., 2005.2.18., 26. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2005. május 10-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2005. október 6-i határozata.

      (4)  HL L 129., 2004.4.29., 6. o.

      (5)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      (6)  HL L 317., 2001.12.3., 1. o. A legutóbb a 2005/94/EK, Euratom határozattal (HL L 31., 2005.2.4., 66. o.)módosított határozat.

      I. MELLÉKLET
      KIKÖTŐVÉDELMI FELMÉRÉS
      A kikötővédelmi felmérés az alapja a kikötővédelmi terv összeállításának és végrehajtásának. A kikötővédelmi felmérés legalább a következőkre terjed ki:

                  —

                  a védelmet igénylő jelentős vagyontárgyak és infrastrukturális elemek azonosítása és felmérése,

                  —

                  a vagyontárgyakat és az infrastruktúrát esetlegesen fenyegető veszélyek meghatározása, valamint bekövetkezésük valószínűségének megállapítása a védelmi intézkedések kidolgozása és rangsoruk felállítása céljából,

                  —

                  az ellenintézkedések és eljárási változtatások meghatározása, kiválasztása és rangsoruk felállítása, valamint annak megállapítása, hogy ezek mennyire hatékonyak a sérülékenység csökkentésében; valamint

                  —

                  a gyenge pontok meghatározása, ideértve az infrastruktúra, a politikák és eljárások emberi tényezőit is.

            Ebből a célból a felmérés legalább:

                  —

                  meghatározza a kikötővédelem szempontjából lényeges összes területet, így a kikötő határait. Ez magában foglalja a már a 725/2004/EK rendelet hatálya alá tartozó kikötőlétesítményeket, amelyek kockázatértékelése az előbbiek alapjául szolgál,

                  —

                  meghatározza a kikötőlétesítményekre vonatkozó, valamint más kikötővédelmi intézkedések közti kapcsolatból eredő védelmi kérdéseket,

                  —

                  meghatározza, hogy a kikötőszemélyzet mely tagjait kell magas kockázatú területeken való tevékenységük miatt háttérellenőrzésnek és/vagy biztonsági átvilágításnak alávetni,

                  —

                  szükség esetén a kikötőt felosztja aszerint, hogy annak részei vagy alterületei mennyire valószínű célpontjai egy védelmi eseménynek, nemcsak saját közvetlen, lehetséges célponti sajátosságaik alapján, hanem lehetséges összekötő szerepük alapján is, amikor a célpontok a szomszédos területek,

                  —

                  meghatározza a kockázatok változását, például a idényekhez kötődő kockázatváltozást,

                  —

                  meghatározza minden egyes alterület egyedi jellemzőit, például elhelyezkedését, megközelítési útvonalait, villamosenergia-ellátását, kommunikációs rendszerét, tulajdoni viszonyait, használóit, valamint egyéb, a védelem szempontjából lényegesnek ítélt elemeit,

                  —

                  meghatározza a kikötő lehetséges fenyegetettségi forgatókönyveit. Az egész kikötő vagy a kikötői infrastruktúra egyes részei, a kikötő területén belül található rakomány, poggyász, személyek vagy szállítóberendezések egy meghatározott fenyegetés közvetlen célpontjai lehetnek,

                  —

                  meghatározza a fenyegetettségi forgatókönyv pontos következményeit. A következmények egy vagy több alterületre lehetnek hatással. A közvetlen és a közvetett következményeket egyaránt meg kell határozni. Különleges figyelmet kell fordítani az emberi életet fenyegető kockázatokra,

                  —

                  meghatározza egy védelmi esemény esetleges halmozott hatásait,

                  —

                  meghatározza minden egyes alterület sebezhető pontjait,

                  —

                  meghatározza az általános kikötővédelem szempontjából lényeges összes szervezeti szempontot, ideértve az összes biztonsággal összefüggő hatóságok felosztását, a hatályos szabályokat és eljárásokat,

                  —

                  meghatározza a kikötővédelem átfogó koncepciójának gyenge pontjait szervezeti, jogalkotási és eljárási szinten,

                  —

                  meghatározza a különösen gyenge pontok csökkentését célzó intézkedéseket, eljárásokat és fellépéseket. Különleges figyelmet kell fordítani a megközelítési útvonalak ellenőrzésének, illetve az egész kikötő vagy egyes kikötőrészek megközelítése korlátozásának szükségességére és mikéntjére, ideértve az utasok, kikötői alkalmazottak vagy más ott dolgozók, látogatók és hajószemélyzet azonosítását, a terület- vagy tevékenységfigyelés feltételeinek, valamint a rakomány- és poggyászellenőrzésnek a meghatározását. Az intézkedéseket, eljárásokat és fellépéseket a feltételezett kockázat – amely kikötő-alterületenként más és más lehet – függvényében kell kialakítani,

                  —

                  meghatározza azt, hogy az intézkedéseket, eljárásokat és fellépéseket a védelmi szint növelése esetén milyen módon kell megerősíteni,

                  —

                  meghatározza azokat a különleges követelményeket, amelyeknek a hagyományos védelmi problémák – mint például „gyanús” rakomány, poggyász, hajófenék, felszerelés vagy személyek, gazdátlan csomagok, ismert veszélyek (például robbanószerkezetek) – kezelése során meg kell felelni. Ezeknek a követelményeknek vizsgálniuk kell, hogy milyen feltételek fennállta esetén célravezető a veszélyt a felmerülése helyszínén, vagy inkább egy biztonságos területre történő áthelyezést követően elhárítani,

                  —

                  meghatározza a következmények csökkentését és enyhítését célzó intézkedéseket, eljárásokat és fellépéseket,

                  —

                  rögzíti a meghatározott konkrét intézkedések, eljárások és fellépések megfelelő és alapos végrehajtását lehetővé tévő feladatleosztást,

                  —

                  adott esetben külön figyelmet fordít az egyéb védelmi tervekkel (például kikötőlétesítményi védelmi tervekkel) és a meglévő védelmi intézkedésekkel való kapcsolatra. Figyelmet kell fordítani az egyéb elhárítási tervekkel (például olajszállító hajók katasztrófaelhárítási tervével, kikötői váratlan események elhárítási tervével, egészségügyi beavatkozási tervvel, nukleáris katasztrófaelhárítási tervvel stb.) való kapcsolatra is,

                  —

                  meghatározza az intézkedések és eljárások végrehajtásához szükséges kommunikációs követelményeket,

                  —

                  külön figyelmet kell fordítani a védelem szempontjából érzékeny információk kiszolgáltatásának megakadályozását szolgáló intézkedésekre,

                  —

                  meghatározza az összes közvetlenül érintett személy, valamint adott esetben a nagyközönség számára is azokat a követelményeket, amelyek ismerete elvárható.

      II. MELLÉKLET
      KIKÖTŐVÉDELMI TERV
      A kikötővédelmi terv a kikötő biztonságához szükséges előírásokból áll. A kikötővédelmi terv a kikötővédelmi felmérés megállapításain alapul. A kikötővédelmi terv világos és részletes intézkedéseket fogalmaz meg. Olyan ellenőrző mechanizmust ír elő, amely szükség esetén lehetővé teszi megfelelő korrigáló intézkedések foganatosítását.
      A kikötővédelmi terv:

                  —

                  meghatározza a kikötővédelem szempontjából fontos összes területet. A kikötővédelmi felméréstől függően az intézkedések, eljárások és fellépések alterületenként eltérhetnek. Egyes alterületek ugyanis szigorúbb megelőző intézkedéseket követelhetnek meg, mint mások. Különleges figyelmet kell fordítani az alterületeknek a kikötővédelmi felmérésben meghatározott összekötő pontjaira,

                  —

                  biztosítja az eltérő biztonsági jellemzőkkel rendelkező területekre alkalmazandó védelmi intézkedések összehangolását,

                  —

                  szükség esetén a kikötő különböző alterületei, a változó védelmi szintek, valamint az egyes titkosszolgálati szempontok függvényében eltérő védelmi intézkedéseket vezet be,

                  —

                  meghatározza a kikötővédelem növelését támogató szervezeti struktúrát.

            Ezen általános elemekre építve a kikötővédelmi terv a feladatokat és a munkaterveket a következő területeken határozza meg:

                  —

                  megközelítési követelmények. Bizonyos alterületeken ezek a követelmények csak akkor lépnek hatályba, ha a védelmi szintek egy minimális küszöbértéket átlépnek. A kikötővédelmi terv kimerítően tartalmazza az összes követelményt és küszöbértéket,

                  —

                  személyazonosság-, poggyász- és rakomány-ellenőrzési követelmények. Ezen követelményeknek az alterületekre való alkalmazása, illetve a különböző alterületekre teljes mértékben való alkalmazása tetszőleges. Az adott alterületre belépő vagy ott tartózkodó személyek ellenőrzés alá vonhatók. A kikötővédelmi terv megfelelő választ ad a kikötővédelmi felmérés megállapításaira, amely az egyes alterületek és védelmi szintek biztonsági követelményeinek meghatározására szolgáló eszköz. Amennyiben kikötővédelmi célokra különleges személyazonosító kártyák kerülnek kifejlesztésre, világos eljárásokat kell kialakítani ezen okmányok kibocsátására, használatának ellenőrzésére, valamint visszaadására. Ezen eljárásokat egyes kikötőhasználói csoportok sajátosságainak figyelembevételével kell kialakítani, és olyan különintézkedéseket kell bevezetni, amelyek lehetővé teszik a megközelítési követelmények negatív hatásának csökkentését. Ezen kategóriáknak legalább a hajószemélyzetre, a hatósági személyekre, a rendszeresen a kikötőben dolgozó vagy oda látogató személyekre, a kikötőben lakó helyi lakosokra, valamint az alkalmanként a kikötőben dolgozó vagy oda látogató személyekre kell kiterjedniük,

                  —

                  a rakomány-, poggyász- és utasellenőrző hatóságokkal való kapcsolat. Szükség esetén a tervnek elő kell irányoznia ezen hatóságok információs átvilágítási rendszereinek összekapcsolását, ideértve adott esetben a megérkezést megelőző átvilágító rendszereket is,

                  —

                  a gyanús rakomány, poggyász, hajófenék, felszerelés vagy személyek kezelésére szolgáló eljárások és intézkedések, ideértve egy biztonságos terület kijelölését is; valamint a kikötővédelmi problémák és a kikötővédelmi események esetén alkalmazandó eljárások és intézkedések,

                  —

                  az alterületek vagy az alterületeken belül folytatott tevékenységek megfigyelésére vonatkozó követelmények. A technikai megoldások szükségessége és maguk a lehetséges megoldások egyaránt a kikötővédelmi felmérés függvényében kerülnek megállapításra,

                  —

                  jelzéssel való ellátás. A megközelítési és/vagy ellenőrzési követelményhez kötött területeket megfelelő módon jelzéssel kell ellátni. Az ellenőrzési és megközelítési követelményeket az összes vonatkozó jogszabály és gyakorlat kellő figyelembevételével kell felállítani. A tevékenységek nyomon követését – amennyiben ezt a nemzeti jogszabályok előírják – a megfelelő módon jelezni kell,

                  —

                  kommunikáció és biztonsági átvilágítás. A tervben foglalt biztonsági átvilágítási szabályoknak megfelelően az összes védelemmel összefüggő lényeges információt megfelelő módon kommunikálni kell. Bizonyos információk érzékenysége miatt a kommunikációnak a szükséges mérték elvét kell követnie, de szükség esetén a nagyközönségnek szánt kommunikációs eljárásokat is magában foglalja. A biztonsági átvilágítási szabályok a terv részét képezik és a védelem szempontjából érzékeny információk jogosulatlan kiszolgáltatása elleni védelmét célozzák,

                  —

                  a védelmi események jelentése. A gyors reagálás biztosítása érdekében a kikötővédelmi terv a bármely védelmi eseménynek a kikötővédelmi tiszt és/vagy az illetékes hatóság felé történő jelentésére vonatkozó egyértelmű jelentéstételi követelményeket állít fel,

                  —

                  más megelőző tervekkel vagy tevékenységekkel való integráció. A tervnek a kikötőben érvényben lévő más megelőző tervekkel és ellenőrző tevékenységekkel való integrációra külön ki kell térnie,

                  —

                  az egyéb elhárítási tervekhez való illeszkedés és/vagy különleges elhárítási intézkedések, eljárások és fellépések bevonása. A tervnek részleteznie kell az egyéb elhárítási és katasztrófatervekkel való kölcsönhatást és összehangolást. A tervek közti ellentmondásokat és hiányosságokat szükség esetén fel kell oldani, illetve pótolni kell,

                  —

                  képzési és gyakorlati követelmények,

                  —

                  operatív kikötővédelmi szervezet és munkamódszerek. A kikötővédelmi terv tartalmazza a kikötővédelmi szervezet részletes felépítését, feladatmegosztását és munkafolyamatait. Adott esetben a kikötőlétesítmény-védelmi és hajóvédelmi tisztekkel való koordinációra is kitér. Amennyiben létezik kikötővédelmi bizottság, ennek feladatait is megszabja,

                  —

                  a kikötővédelmi terv kiigazítására és frissítésére szolgáló eljárások.

      III. MELLÉKLET
      A VÉDELMI GYAKORLATI KÉPZÉSRE VONATKOZÓ ALAPKÖVETELMÉNYEK
      A különböző típusú gyakorlati képzéseket, amelyeken részt vehetnek a kikötőlétesítmények védelmi tisztjei, a tagállamok megfelelő hatóságai, társaságok védelmi tisztjei vagy hajóvédelmi tisztek, a lehetőséghez mérten, de naptári évenként legalább egy alkalommal meg kell tartani azzal, hogy a gyakorlati képzések között eltelt idő a 18 hónapot nem haladhatja meg. A társaságok védelmi tiszteknek vagy hajóvédelmi tiszteknek a közös gyakorlati képzésben történő részvételére vonatkozó kérelmeknek figyelemmel kell lenniük a hajó biztonságára és a hajó tevékenységére gyakorolt lehetséges következményekre. E gyakorlati képzéseken a kommunikációt, a koordinációt, a források rendelkezésre állását és a reagálást kell vizsgálni. A gyakorlati képzések lehetnek:

                  1.

                  valós méretben vagy valós környezetben lefolytatottak;

                  2.

                  elméleti szimulációk vagy szemináriumok; illetve

                  3.

                  más gyakorlatokkal, például katasztrófaelhárítási vagy egyéb, kikötői hatósági gyakorlatokkal kombinált gyakorlatok.

      IV. MELLÉKLET
      AZ ELISMERT VÉDELMI SZERVEZETEKKEL SZEMBEN TÁMASZTOTT KÖVETELMÉNYEK
      Az elismert védelmi szervezetnek képesnek kell lenni az alábbiak bizonyítására:

                  1.

                  megfelelő szakértelemmel rendelkezik a kikötővédelem vonatkozó kérdéseiben;

                  2.

                  megfelelő ismeretekkel rendelkezik a kikötői műveletekről, ideértve a kikötőtervezésre és építésre vonatkozó ismereteket is;

                  3.

                  megfelelő ismeretekkel rendelkezik a kikötővédelmet esetlegesen érintő egyéb, védelmi szempontból lényeges műveletekről;

                  4.

                  képes a kikötővédelmet fenyegető valószínű kockázatok felmérésére;

                  5.

                  képes személyzete kikötővédelmi szakértelmének fenntartására és javítására;

                  6.

                  képes személyzete folyamatos megbízhatóságának nyomon követésére;

                  7.

                  képes a védelem szempontjából érzékeny anyagok jogosulatlan kiszolgáltatásának vagy az azokhoz való jogosulatlan hozzáférésnek a megakadályozását szolgáló intézkedések fenntartására;

                  8.

                  ismeri a vonatkozó nemzeti és nemzetközi jogszabályokat és védelmi követelményeket;

                  9.

                  ismeri a védelem elleni aktuális veszélyeket és ezek formáit;

                  10.

                  képes felismerni és észlelni a fegyvereket, veszélyes anyagokat és berendezéseket;

                  11.

                  képes felismerni – megkülönböztetés nélkül – a kikötővédelemre valószínűleg veszélyt jelentő személyek jellegzetességeit és viselkedési módjait;

                  12.

                  ismeri a védelmi intézkedések kijátszására használt módszereket;

                  13.

                  ismeri a védelmi és figyelőberendezéseket és rendszereket, valamint ezek működési korlátait.

            Az az elismert védelmi szervezet, amely adott kikötő tekintetében kikötővédelmi felmérést végzett vagy a kikötővédelmi felmérés felülvizsgálatát, nem készítheti el ugyanennek a kikötőnek a kikötővédelmi tervét vagy ennek felülvizsgálatát.


title: A Tanács 2001/44/EK irányelve (2001. június 15.) az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, illetve a hozzáadottérték-adókból és egyes jövedéki adókból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0044

Hivatalos Lap L 175 , 28/06/2001 o. 0017 - 0020

		A Tanács 2001/44/EK irányelve(2001. június 15.)az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, illetve a hozzáadottérték-adókból és egyes jövedéki adókból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. és 94. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel:(1) A Közösség és a tagállamok pénzügyi érdekeit sértő és a belső piacot fenyegető csalások elterjedése miatt kialakuló veszély megelőzésére a 76/308/EGK irányelvben [4] meghatározott, a követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó meglévő szabályokat módosítani kell.(2) A belső piac keretei között a csalások által növekvő mértékben veszélyeztetett közösségi és nemzeti pénzügyi érdekeket úgy kell védeni, hogy hatékonyabban biztosítva legyen a belső piac versenyképessége és pénzügyi semlegessége.(3) A tagállamok pénzügyi érdekeinek és a belső piac semlegességének hatékonyabb védelme érdekében az egyes jövedelem-, illetve tőkeadókkal, valamint a biztosítási díjakra kiszabott adókkal kapcsolatos követeléseket a 76/308/EGK irányelvben előírt kölcsönös segítségnyújtás hatálya alá kell vonni.(4) A behajtási kérelmek tárgyát képező követelések még hatékonyabb és eredményesebb behajtásának elősegítésére a szóban forgó végrehajtást engedélyező okmányt alapvetően azon tagállam okiratának kell tekinteni, melyben a megkeresett hatóság székhelye található.(5) A követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtást nem lehet – bizonyos esetek kivételével – igénybe venni pénzügyi előnyök vagy eredményérdekeltség céljából, de a tagállamoknak képeseknek kell lenniük egymás között visszatérítési módozatok kialakítására, amennyiben a behajtásnál valamilyen különleges probléma lép fel.(6) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak [5] megfelelően kell elfogadni.(7) Ennek megfelelően kell módosítani a 76/308/EGK irányelvet,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/308/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A cím helyébe a következő szöveg lép:"A Tanács 1976. március 15-i 76/308/EGK irányelve az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról."2. A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:"2. cikkAz irányelvet minden olyan követelésre alkalmazni kell, amely a következőkre vonatkozik:a) az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók vagy egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket;b) a cukorágazat piacának közös szervezése keretében alkalmazott lefölözések és egyéb díjak;c) behozatali vámok;d) kiviteli vámok;e) hozzáadottérték-adó;f) jövedéki adó:- a dohánygyártmányra,- az alkoholra és alkoholtartalmú italokra,- az ásványolajra;g) jövedelem- és tőkeadók;h) biztosítási díjakra kiszabott adók;i) kamatok, igazgatási pénzbüntetések és pénzbírságok, valamint az a)–h) pontban említett követelésekkel összefüggő költségek, kivételt képeznek a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai szerint hozott büntetőjogi intézkedések."3. A 3. cikk a következő francia bekezdésekkel egészül ki:"– "behozatali vámok": az áruk behozatalakor fizetendő vámok és az azokkal azonos hatású díjak, illetve a közös agrárpolitika vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó egyes termékekre alkalmazandó különleges rendelkezések alapján megállapított behozatali terhek,– "kiviteli vámok": az áruk kivitelekor fizetendő vámok és az azokkal azonos hatású díjak, illetve a közös agrárpolitika vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó egyes termékekre alkalmazandó különleges rendelkezések alapján megállapított kiviteli terhek.– "jövedelem- és tőkeadók": a 77/799/EGK [6] irányelv 1. cikkének (3) bekezdésében felsorolt, az említett irányelv 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben.– a"biztosítási díjakra kiszabott adók"a következők:Ausztriában: | i.Versicherungssteuerii.Feuerschutzsteuer |Belgiumban: | i.Taxe annuelle sur les contrats d'assuranceii.Jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten |Németországban: | i.Versicherungssteuerii.Feuerschutzsteuer |Dániában: | i.Afgift af lystfartøjsforsikringerii.Afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.iii.Stempelafgift af forsikringspræmier |Spanyolországban: | Impuesto sobre la prima de seguros |Görögországban: | i.Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)ii.Τέλη Χαρτοσήμου |Franciaországban: | Taxe sur les conventions d'assurances |Finnországban: | i.Eräistä vakuutausmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremierii.Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |Olaszországban: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216 |Írországban: | levy on insurance premiums |Luxemburgban: | i.Impôt sur les assurancesii.Impôt dans l'interet du service d'incendie |Hollandiában: | Assurantiebelasting |Portugáliában: | Imposto de selo sobre os prémios de seguros |Svédországban: | nincs |az Egyesült Királyságban: | insurance premium tax (IPT) |Az irányelvet olyan azonos vagy hasonló adókkal kapcsolatos követelésekre is alkalmazni kell, amelyek kiegészítik vagy helyettesítik a hatodik francia bekezdésben említett, biztosítási díjakra kiszabott adókat. Az ilyen adók hatálybalépéséről a tagállamok illetékes hatóságai értesítik egymást és a Bizottságot."4. A 4. cikk (2) bekezdésében a "nevét és címét" szavak helyébe a következő lép: "nevét és címét, valamint minden egyéb azonosítást szolgáló olyan lényeges adatot, amelyhez a megkereső hatóság rendes körülmények között hozzáférhet."5. Az 5. cikk (2) bekezdésében a "nevét és címét" szavak helyébe a következő lép: "nevét és címét, valamint minden egyéb azonosítást szolgáló olyan lényeges adatot, amelyhez a megkereső hatóság rendes körülmények között hozzáférhet."6. A 7., 8., 9. és 10. cikk helyébe a következő szöveg lép:"7. cikk(1) A megkereső hatóságnak a megkeresett hatósághoz intézett, a követelés behajtása iránti kérelemhez csatolni kell a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban kibocsátott, a behajtás végrehajtását engedélyező okmány hivatalos vagy hitelesített másolatát, és szükség esetén a behajtáshoz szükséges egyéb okmányok eredeti példányát vagy hitelesített másolatát.(2) A megkereső hatóság csak a következő esetekben kérelmezheti a követelések behajtását:a) a követelést és/vagy a behajtás végrehajtását engedélyező okmányt nem támadták meg a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban, kivéve azokat az eseteket, ahol a 12. cikk (2) bekezdésének második albekezdését alkalmazzák;b) a hatóság a székhelyéül szolgáló tagállamban már végrehajtott behajtási eljárást az (1) bekezdésben említett okmányok alapján, valamint a meghozott intézkedések nem eredményezik a követelés teljes összegének kifizetését.(3) A behajtás iránti kérelem a következőket tartalmazza:a) név, cím, valamint minden olyan lényeges adat, amely az érintett személy és/vagy a vagyona felett rendelkező harmadik fél azonosításához szükséges;b) név, cím, valamint minden olyan lényeges adat, amely a megkereső hatóság azonosításához szükséges;c) utalás a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban kibocsátott, behajtás végrehajtását engedélyező okmányra;d) a követelés módja és összege, beleértve a főkövetelést, kamatot, valamint egyéb büntetéseket, bírságokat és költségeket a két hatóság székhelyéül szolgáló tagállamok valutájában kifejezve;e) a végrehajtási okmánynak a kérelmező és/vagy a megkeresett hatóság által a címzett részére történő kézbesítésének dátuma;f) a behajtás végrehajtása milyen dátumtól, illetve meddig lehetséges a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő törvények szerint;g) minden egyéb lényeges információ.(4) A behajtásra szóló kérelem ezenkívül tartalmazza a megkereső hatóság által tett nyilatkozatot a (2) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítésének igazolásáról.(5) Amennyiben a behajtási kérelem okával kapcsolatban bármilyen lényeges információ birtokába jut a megkereső hatóság, azt továbbítja a megkeresett hatóságnak.8. cikk(1) A követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmányt közvetlenül a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam követelésének végrehajtását engedélyező okmányként kell elismerni, illetve automatikusan ilyen okmányként kell kezelni.(2) Az első bekezdés ellenére, adott esetben, a követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmány – a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő rendelkezéseknek megfelelően – elfogadható és elismerhető, vagy egy olyan okmánnyal kiegészíthető, illetve helyettesíthető, amely lehetővé teszi a tagállam területén történő végrehajtást.A tagállamok igyekeznek megvalósítani a követelés behajtására szóló kérelem megérkezésétől számított három hónapon belül az okmányok ilyenfajta elfogadását, elismerését, kiegészítését vagy helyettesítését, kivéve azokat az eseteket, amikor a harmadik albekezdés alkalmazandó. A végrehajtást engedélyező okmány szabályos megfogalmazása esetén ezen alakiságok elintézése nem tagadható meg. A megkeresett hatóság értesíti a megkereső hatóságot a három hónapos határidő esetleges túllépésének okairól.A 12. cikket kell alkalmazni, ha az alakiságok bármelyike a követelés és/vagy a végrehajtást engedélyező okmány megtámadását von maga után.9. cikk(1) A követelések behajtása a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam pénznemében történik. A megkeresett hatóság átutalja az általa behajtott követelés teljes összegét a megkereső hatóság részére.(2) Amennyiben a székhelyül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései lehetővé teszik, a megkeresett hatóság – a megkereső hatósággal folytatott konzultációt követően – engedélyezheti az adós halasztott vagy részletekben történő fizetését. A megkeresett hatóság a későbbi fizetéssel járó többletkamatot is átutalja a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam részére.A követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmány 8. cikknek megfelelő közvetlen elfogadásának, elismerésének, kiegészítésének vagy helyettesítésének időpontjától számítva a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam törvényei, rendeletei és közigazgatási rendelkezései értelmében késedelmi kamatot számítanak fel és át is utalják a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam részére.10. cikkA 6. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a behajtandó követelések nem szükségszerűen részesülnek abban a kedvezményes elbánásban, amit a hasonló követelések élveznek a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban."7. A 12. cikk (2) bekezdése a következőképpen módosul:a) Az első mondat a következő szövegrésszel egészül ki:"hacsak a megkereső hatóság másként nem kéri a második albekezdésnek megfelelően;"b) a következő albekezdéssel egészül ki:"A (2) bekezdés első albekezdésének sérelme nélkül a megkereső hatóság a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási gyakorlatának megfelelően felszólíthatja a megkeresett hatóságot a megtámadott követelés behajtására, amennyiben a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam erre vonatkozó törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata ezt megengedi. A megkereső hatóság felelős a behajtott összegek visszatérítéséért, valamint a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai szerinti esetleges kártérítésért is, amennyiben a per kimenete később kedvezően alakul az adós számára."8. A 14. cikk első bekezdésének a helyébe a következő szöveg lép:"A megkeresett hatóság nem kötelezhető:a) a 6-13. cikkben meghatározott segítségnyújtásra, amennyiben a követelés behajtása – az adós helyzete miatt – a hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban komoly gazdasági vagy társadalmi nehézségeket okozna, amennyiben hasonló hazai követelések esetében a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata engedélyeznek ilyen eljárási módot;b) a 4-13. cikkben meghatározott segítségnyújtásra, amennyiben a 4., 5. vagy 6. cikk szerinti eredeti kérelem öt évnél régebbi követelésekre vonatkozik, a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényeinek, rendeleteinek vagy közigazgatási gyakorlatának megfelelően a behajtást engedélyező okmány kiállításának időpontjától számítva a megkeresés napjáig. A követelés vagy az okmány megtámadása esetén azonban a határidő attól az időponttól érvényes, amikor a megkereső állam megerősíti, hogy a követelés vagy a végrehajtást engedélyező okmány nem támadható meg többé."9. A 17. cikk "és lényeges dokumentációk" helyébe a következő szöveg lép: "a végrehajtást engedélyező okmány és egyéb lényeges dokumentációk".10. A 18. cikk helyébe a következő szöveg lép:"18. cikk(1) A megkeresett hatóság a behajtással kapcsolatosan felmerülő összes költséget beszedi az érintett személytől; a hasonló követelésekre vonatkozó, a székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő törvényeknek és rendeleteknek megfelelően.(2) A tagállamok lemondanak egymás közt az összes olyan költség megtérítéséről, amely az ezen irányelv értelmében egymásnak nyújtott kölcsönös segítségnyújtás miatt keletkezik.(3) Amennyiben a behajtás különleges problémát okoz a nagyon magas költségek miatt vagy a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel kapcsolatosan, a megkereső és a megkeresett hatóságoknak lehetőségük nyílik az egyedi kártalanítási megállapodások alkalmazására.(4) A megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam továbbra is felelősséggel tartozik a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamot illetően az összes olyan költségért és veszteségért, amely a követelés lényegét vagy a megkereső hatóság által kiállított okmány érvényességét tekintve nem megalapozott eljárások eredményeként merül fel."11. A 20. cikk helyébe a következő szöveg lép:"20. cikk(1) A Bizottság munkáját egy behajtási bizottság segíti (a továbbiakban: "a bizottság"), amely a tagállamok képviselőiből áll és a Bizottság képviselője az elnöke.(2) E bekezdésre történő hivatkozás esetében az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett időszak három hónap.(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát."12. A 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:"22. cikkA 4. cikk (2) és (4) bekezdésének, az 5. cikk (2) és (3) bekezdésének és a 7., 8., 9., 11., 14. és 25. cikknek, a 12. cikk (1) és (2) bekezdésének és a 18. cikk (3) bekezdésének végrehajtására és a mindkét hatóság által igénybe vehető kommunikációs eszközökre vonatkozó részletes szabályokat, a behajtott összegek átszámításának és átutalásának szabályait, valamint a követelés legkisebb, a segítségnyújtás iránti kérelmet megalapozó összegét a 20. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni."13. A 25. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"A tagállamok minden évben értesítik a Bizottságot az adott évben elküldött és fogadott, információkéréssel, értesítéssel és behajtással kapcsolatos megkeresések számáról, a szóban forgó követelések összegéről és a behajtott összegekről. A Bizottság kétévente jelentésben számol be az Európai Parlamentnek, illetve a Tanácsnak az intézkedések alkalmazásáról és az elért eredményekről."2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2002. június 30-án megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, valamint a Bizottság számára megküldenek egy táblázatot ennek az irányelvnek a rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti rendelkezések közötti megfelelésről.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösség Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.4. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Göteborgban, 2001. június 15-én.a Tanács részérőlaz elnökB. Ringholm[1] HL C 269., 1998.8.28., 16. o. ésHL C 179., 1999.6.24., 6. o.[2] HL C 150., 1999.5.28., 621. o. és a 2001.5.16-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 101., 1999.4.12., 26. o.[4] HL L 73., 1976.3.19., 18. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[5] HL L 184., 1999.7.17, 23. o.[6] A Tanács 1977. december 19-i 77/799/EGK irányelve a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen és közvetett adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról (HL L 336., 1977.12.27., 15. o.). A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.--------------------------------------------------


title: A Tanács 2004/56/EK irányelve (2004. április 21.) a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás, a bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak adózása területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló 77/799/EGK irányelv módosításáról

text:
09/2. kötet          HU                                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                                    13
32004L0056
L 127/70                                           AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA                                                 2004.4.29.
                                                    A TANÁCS 2004/56/EK IRÁNYELVE
                                                               (2004. április 21.)
             a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás, a bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak
                adózása területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló 77/799/EGK irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,                                                           segítségnyújtást, amikor a megkereső tagállam nincs abban
                                                                                a helyzetben, hogy ugyanolyan jellegű információt nyújt-
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö-                   son akár ténybeli, akár jogi okok miatt.
nösen annak 93. és 94. cikkére,
                                                                            (6)    Bizonyos tagállamok azon jogi követelményeire való tekin-
tekintettel a Bizottság javaslatára,                                               tettel, hogy az adókötelezettségét érintő határozatokról és
                                                                                jogi eszközökről és ezzel az adóhatóságoknak okozott
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),                                  nehézségekről értesíteni kell az adófizetőt, beleértve azon
                                                                                eseteket is, amikor az adófizető másik tagállamba költö-
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság                            zött, kívánatos, hogy ilyen körülmények között az adóha-
véleményére (2),                                                                   tóságok segítséget tudjanak kérni azon tagállam illetékes
                                                                                hatóságaitól, ahová az adófizető költözött.
mivel:
                                                                            (7)    Mivel a több tagállamban letelepedett egy vagy több adó-
(1)    A tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás, a                   alany adózási helyzete gyakran közös vagy kiegészítő
       bizonyos jövedéki adók és a biztosítási díjak adózása terü-                 érdekű, az ilyen személyek egyidejű ellenőrzésének végre-
       letén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló,                          hajtását kölcsönös megállapodással és önkéntes alapon
       1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelv (3) meg-                    lehetővé kell tenni kettő vagy több tagállam számára,
       határozta a tagállamok közötti igazgatási együttműködés                     amennyiben az ilyen ellenőrzések hatékonyabbnak tűnnek,
       és információcsere alapszabályait annak érdekében, hogy                     mint a csak egyetlen tagállam által végrehajtott ellenőrzé-
       felismerjék és megakadályozzák az adókijátszást és az adó-                  sek.
       csalást, és hogy lehetővé tegyék a tagállamok számára egy
       megfelelő adómegállapítás megvalósítását. Elengedhetetlen
       e szabályok javítása, kiegészítése és modernizálása.                 (8)    A Bizottság benyújtotta irányelvjavaslatát a szerződés
                                                                                95. cikke alapján. Mivel a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
                                                                                irányelvjavaslat mind a közvetlen, mind a közvetett adó-
(2)    Amikor egy tagállam vizsgálatokat folytat le a kért segítség                zás terén a törvényhozás harmonizálására irányul, és hogy
       megadásához szükséges információ megszerzése érdeké-                        a jogi aktust ennek következtében a Szerződés 93. és
       ben, akkor úgy kell tekinteni az érintett államot, mintha a                 94. cikke alapján kell elfogadni, 2003. november 12-i kel-
       saját feladatait látná el; tehát a szabályoknak csak egy cso-               tezésű levelében tájékoztatta az Európai Parlamentet a jog-
       portját lehet az információgyűjtési folyamatra alkalmazni,                  alap megváltoztatására irányuló szándékáról.
       és a vizsgálatot nem fogja késlekedés veszélyeztetni.
(3)    Az adócsalás elleni küzdelem hatékonysága szempontjából              (9)    A 77/799/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani
       helytelen, ha annak a tagállamnak, amely információt                        kell,
       kapott egy másik tagállamtól, később engedélyt kell kérnie
       az információ nyilvános tárgyalásokon vagy ítéletekben
       történő feltárására.                                                 ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
(4)    Egyértelművé kell tenni, hogy egy tagállamnak nem köte-                                             1. cikk
       lessége vizsgálatokat elvégezni egy segítségnyújtás iránti
       megkeresés megválaszolásához szükséges információ meg-               A 77/799/EGK irányelv a következőképpen módosul:
       szerzésére, amennyiben akár törvényhozása, akár
       közigazgatás-gyakorlatai nem engedélyezik illetékes ható-            1. Az 1. cikk (5) bekezdése a következőképpen módosul:
       ságainak a vizsgálatok lefolytatását vagy az ilyen jellegű
       információ gyűjtését.                                                    a) az „Olaszországban” címszó alatti szöveg helyébe a követ-
                                                                                kező szöveg lép:
(5)    A tagállam illetékes hatóságának lehetővé kell tenni, hogy
                                                                                „il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali vagy
       visszautasíthassa       az     információadást       vagy    a
                                                                                annak meghatalmazott képviselője”
(1) 2004. január 15-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették               b) a „Svédországban” címszó alatti szöveg helyébe a követ-
    közzé).                                                                        kező szöveg lép:
(2) HL C 32., 2004.2.5., 94. o.
(3) HL L 336., 1977.12.27., 15. o. A legutóbb a 2003/93/EK irányelvvel             „Chefen för Finansdepartementet vagy annak meghatalma-
    (HL L 264., 2003.10.15., 23. o.) módosított irányelv.                          zott képviselője”
 ---pagebreak--- 14                   HU                               Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                          09/2. kötet
2. A 2. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:        5. A következő cikkeket kell beilleszteni:
   „A keresett információ megszerzése érdekében a megkeresett
   hatóság vagy az ez utóbbi által igénybe vett közigazgatási              „8a. cikk
   hatóság úgy cselekszik, mintha a saját feladatait teljesítené,
   vagy a saját tagállamában egy másik hatóság megkeresésére
   járna el.”                                                              Értesítés
3. A 7. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
                                                                           (1) Egy tagállam illetékes hatóságának megkeresésére egy
                                                                           másik tagállam illetékes hatósága, összhangban a megkeresett
   „(1) Valamennyi információt, amelyet az ezen irányelv alap-             tagállamban a hasonló jogi aktusok értesítésével kapcsolatos
   ján bocsátottak egy tagállam rendelkezésére, e tagállamban              szabályokkal, értesíti a címzettet minden olyan jogi aktusról és
   ugyanolyan módon bizalmasan kell kezelni, mint a tagállam               határozatról, amely a megkereső tagállam közigazgatási ható-
   nemzeti jogszabályai alapján kapott információt. Az ilyen               ságaitól származik, és területén összefügg az ezen irányelv alá
   információ:                                                             tartozó adókra vonatkozó jogszabályok alkalmazásával.
   – csak olyan személyek számára tehető hozzáférhetővé, akik
       közvetlenül részt vesznek az adómegállapításban vagy az             (2) Az értesítésre vonatkozó megkeresés jelzi az értesítésre
       adómegállapítás hatósági ellenőrzésében,                            váró jogi aktus vagy határozat tárgyát és megadja a címzett
                                                                           nevét és címét minden olyan egyéb információval együtt,
                                                                           amely megkönnyítheti a címzett azonosítását.
   – csak az adómegállapítás, illetve annak vizsgálata céljából,
       illetve ezzel összefüggésben alkalmazott, szankciókat is
       magukban foglaló bírósági vagy igazgatási eljárásokkal
       kapcsolatos, és csak az ilyen eljárásokban közvetlenül részt        (3) A megkeresett hatóság azonnal tájékoztatja a megkereső
       vevő személyek számára bocsátható rendelkezésre; az                 hatóságot az értesítésre vonatkozó megkeresésre adott válasz-
       információt azonban nyilvános tárgyalásokon vagy ítéle-             áról, és különösen értesíti azon napról, amelyen a címzettet a
       tekben is nyilvánosságra lehet hozni, amennyiben az infor-          határozatról vagy jogi aktusról értesítették.
       mációt kiszolgáltató tagállam illetékes hatósága ez ellen
       nem emel kifogást akkor, amikor először átadja az infor-
       mációt,                                                             8b. cikk
   – csak és kizárólag az adómegállapítás, illetve annak vizsgá-
       lata céljából, illetve ezzel összefüggésben alkalmazott             Egyidejű ellenőrzések
       szankciókat is magukban foglaló bírósági vagy igazgatási
       eljárásokkal kapcsolatban hasznosítható, és semmilyen
       körülmények között sem használható fel ettől eltérő célra.          (1) Amennyiben egy vagy több adóalany adózási helyzete
                                                                           közös vagy kiegészítő jelentősséggel bír több tagállam szá-
                                                                           mára, a tagállamok megállapodhatnak, hogy a saját területü-
   Ezen túlmenően a tagállamok előírhatják, hogy az első albe-             kön egyidejű ellenőrzéseket hajtanak végre annak érdekében,
   kezdésben említett információt egyéb, a 76/308/EGK irány-               hogy az így megszerzett információt kicseréljék, amennyiben
   elv (*) 2. cikke alá tartozó lefölözések, vámok és adók megál-          az ilyen ellenőrzések hatékonyabbnak tűnnek, mint az egyet-
   lapításra is felhasználják.                                             len tagállam által végrehajtott ellenőrzések.
   (*) HL L 73., 1976.3.19., 18. o.”
                                                                           (2) Minden tagállam illetékes hatósága önállóan azonosítja
                                                                           azon adóalanyokat, amelyek egyidejű ellenőrzését javasolja.
4. A 8. cikk a következőképpen módosul:                                    Értesíti az érintett másik tagállam mindenkor illetékes hatósá-
                                                                           gait azon esetekről, amelyeket véleménye szerint egyidejű
   a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:                      ellenőrzésnek kellene alávetni. Amennyire lehetséges, megin-
                                                                           dokolja választását, amelyben az e döntéshez vezető informá-
                                                                           ciót szolgáltatja. Meghatározza azon időtartamot, amely alatt
       „(1) Ezen irányelv nem kötelezi a vizsgálatok elvégzésére
                                                                           az ilyen ellenőrzéseket el kell végezni.
       vagy az információ szolgáltatására azon tagállamot, amely-
       től az információt kérik, amennyiben az ilyen vizsgálatok
       lefolytatása vagy a keresett információ gyűjtése azon állam
       illetékes hatóságai számára ellenkezik a törvényhozási vagy         (3) Minden érintett tagállam illetékes hatósága eldönti, hogy
       a közigazgatási gyakorlattal.”                                      részt kíván-e venni az egyidejű ellenőrzésben. Az egyidejű
                                                                           ellenőrzés javaslatának kézhezvételekor az illetékes hatóság
                                                                           megerősíti beleegyezését, vagy közli indokolt visszautasítását
   b) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:                       a másik hatósággal.
       „(3) Egy tagállam illetékes hatósága visszautasíthatja az
       információ átadását, ha a megkereső tagállam nem képes              (4) Az érintett tagállamok minden illetékes hatósága kijelöl
       ténybeli vagy jogi okok miatt ugyanolyan jellegű informá-           egy, az ellenőrzési folyamat felügyeletéért és koordinálásáért
       ciót nyújtani.”                                                     felelős képviselőt.”
 ---pagebreak--- 09/2. kötet        HU                                Az Európai Unió Hivatalos Lapja                                      15
                              2. cikk                                                               3. cikk
                                                                       Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és         kihirdetésének napján lép hatályba.
közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy
ennek az irányelvnek 2005. január 1. előtt megfeleljenek. A
rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a                                             4. cikk
Bizottságot, valamint a Bizottság számára megküldenek egy              Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
táblázatot az azon rendelkezések és az ezen irányelv közötti
megfelelésről.
                                                                       Kelt Luxembourgban, 2004. április 21-én.
Amikor a tagállamok elfogadják ezen intézkedéseket, azokban                                             a Tanács részéről
hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos
kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás                                           az elnök
módját a tagállamok határozzák meg.                                                                         J. WALSH


title: A Tanács 75/444/EGKirányelve (1975. június 26.) a cukorrépa-vetőmag, a takarmánynövény-vetőmagok, a gabonavetőmagok, a vetőburgonya, valamint az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról szóló 66/400/EGK, 66/401/EGK, 66/402/EGK, 66/403/EGK és 69/208/EGK irányelvek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31975L0444

Hivatalos Lap L 196 , 26/07/1975 o. 0006 - 0013 görög különkiadás: fejezet 03 kötet 13 o. 0057  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 8 o. 0198  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 8 o. 0198  finn különkiadás fejezet 3 kötet 6 o. 0115  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 6 o. 0115

		A Tanács 75/444/EGK irányelve(1975. június 26.)a cukorrépa-vetőmag, a takarmánynövény-vetőmagok, a gabonavetőmagok, a vetőburgonya, valamint az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról szóló 66/400/EGK, 66/401/EGK, 66/402/EGK, 66/403/EGK és 69/208/EGK irányelvek módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel az alább leírt okok miatt a vetőmagok forgalmazásáról szóló bizonyos irányelvek módosításra szorulnak;mivel az irányelvek alkalmazása során világossá vált, hogy a cukorrépa-vetőmag és takarmánynövény-vetőmag kis kiszerelésű csomagjai a Közösségen belüli kereskedelem részét képezik;mivel ennek megfelelően célszerűnek látszik ennek az eddig a nemzeti jogszabályok hatálya alá eső ágazatnak a harmonizálása;mivel ezzel kapcsolatban tanácsosnak látszik egyfelől az ilyen kis csomagok jelölésének és zárolásának megkönnyítése és másfelől a vetőmagok azonosítása megfelelő ellenőrzésének kötelezővé tétele;mivel a fent említett irányelvek némelyike előírja, hogy 1975. július 1-jétől a más országokban, különösen harmadik országokban betakarított vetőmagok egyenértékűségét a tagállamok nemzeti hatáskörben többé nem határozhatják meg; mivel azonban meg kell hosszabbítani a fent említett időszakot ezeket a vetőmagokat illetően a meglévő kereskedelmi kapcsolatok megzavarásának elkerülése érdekében; mivel nem volt lehetséges minden esetben elvégezni a takarmány, olaj- és rostnövények vetőmagjaira vonatkozó közösségi vizsgálatot;mivel tanácsos felhatalmazni a tagállamokat, hogy rendelkezéseket vezessenek be a gabonavetőmagot, vetőburgonyát, valamint az olaj- és rostnövények vetőmagjait tartalmazó kis csomagok zárolásának megkönnyítésére;mivel bizonyos módosítások szükségesek a vetőmagok mennyiségeinek meghatározására használt módszerekben is,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA legutóbb a 73/438/EGK irányelvvel [3] módosított, a cukorrépa-vetőmag forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/400/EGK tanácsi irányelv [4] a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése a következő ponttal egészül ki:"G. Kis EGK csomagolási egység: az alábbi minősített vetőmagokat tartalmazó csomagok:- monogerm vagy precíziós vetőmag: nem haladja meg a 100000 gumót vagy szemet, illetve a 2,5 kg nettó súlyt, kivéve, megfelelő esetben, a granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat és egyéb szilárd adalékanyagokat,- nem monogerm vagy precíziós vetőmag: nem haladja meg a 10 kg nettó súlyt, leszámítva, megfelelő esetben, a granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy más szilárd adalékanyagokat."2. A 9. cikk (1) bekezdésében a "10., 11. cikkben" szavak helyébe a "10. és 11. vagy 11a. cikkben" szavak lépnek.3. A 10. cikk bekezdései helyébe a következő bekezdések lépnek:"10. cikk(1) A tagállamok előírják, hogy az elit vetőmagok és a minősített vetőmagok csomagolását, azt az esetet kivéve, amikor a minősített vetőmag csomagolása kis EGK csomagolási egység, hivatalosan kell zárolni oly módon, hogy a csomag felbontásakor a zár megsérüljön, és azt ne lehessen visszazárni.(2) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK csomagolási egységeket kivéve a csomagokat kizárólag hivatalosan lehessen egy vagy több alkalommal visszazárni. A csomagok visszazárása esetén a visszazárás tényét, a visszazárás dátumát és a felelős hatóság nevét fel kell tüntetni a 11. cikk (1) bekezdésében előírt címkén.(3) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK csomagolási egységeket olyan módon kell zárolni, hogy a csomag felnyitásakor a zár megsérüljön, és azt ne lehessen visszazárni. A csomagokat kizárólag hivatalos felügyelet mellett lehet egy vagy több alkalommal visszazárni.(4) A tagállamok az elit vetőmagot tartalmazó kis csomagolási egységek esetén előírhatnak kivételeket az (1) és (2) bekezdésekben foglaltak alól."4. A 11. cikk (1) bekezdésének bevezető szakasza helyébe a következő szöveg lép:"(1) A tagállamok előírják, hogy az elit vetőmagot és minősített vetőmagot tartalmazó csomagokat, azokat az eseteket kivéve, amikor a minősített vetőmagok csomagolása kis EGK csomagolási egység…"5. A 11. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:"b) előírhatnak kivételeket az (1) bekezdésben foglaltak alól olyan esetekben, ha az elit vetőmag kis csomagolási egységein feltüntetik a következő szöveget: "kizárólag…-ban (az érintett tagállam neve) történő forgalmazásra engedélyezve.""6. A 11. cikk után a következő cikkekkel egészül ki:"11a. cikk(1) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK csomagolási egységeken:a) a külsejükön a III. melléklet B. részével összhangban szállítói címke található, illetve egy nyomtatott felirat vagy pecsét a Közösség valamely hivatalos nyelvén; átlátszó csomagolás esetén ezt a címkét a csomag belsejében is el lehet helyezni, feltéve hogy az a csomagoláson keresztül olvasható; a címke kék színű;b) a külsejükön vagy az a) pontban előírt szállítói címkén hivatalosan kiadott sorszám található; ha hivatalos öntapadó címkét használnak, az kék színű; az említett sorszám felhelyezésének módszerét a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet rögzíteni.(2) A tagállamok előírhatják a területükön csomagolt kis EGK csomagolási egységek jelölésére a III. melléklet B. részében megállapított információ egészét vagy annak egy részét tartalmazó hivatalos öntapadó címke használatát; amennyiben az információt ilyen címkén adják meg, az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott jelölés nem szükséges.11b. cikkA tagállamok előírhatják, hogy a minősített vetőmag kis EGK csomagolási egységeit kérésre a 10. cikk (1) bekezdése és a 11. cikk szerint hivatalos zárral és jelöléssel kell ellátni.11c. cikkA tagállamok valamennyi szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy a minősített vetőmag kis csomagolási egységei esetén a vetőmag fajtaazonossága ellenőrizhető legyen, különösen a vetőmagtételek fel osztásakor. Ebből a célból előírhatják, hogy a területükön felosztott kis csomagolási egységeket hivatalosan vagy hivatalos felügyelet mellett lehessen zárolni."7. A 12. cikkben a "4. cikkben" szavak helyébe az "ebben az irányelvben" szavak lépnek.8. A 14. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"(1) A tagállamok biztosítják, hogy:- azokra az elit vetőmagokra és minősített vetőmagokra, melyeket hivatalosan minősítettek, és melyek csomagjait ezzel az irányelvvel összhangban hivatalosan megjelölték és zárolták,- a hivatalosan minősített és az ezzel az irányelvvel összhangban megjelölt és zárolt kis EGK csomagolási egységben kiszerelt minősített vetőmagra,az ebben irányelvben megállapítottakon kívül tulajdonságaikat, vizsgálati követelményeit, jelölésüket és zárolásukat illetően nem vonatkozhat semmiféle forgalmazási korlátozás."9. A III. melléklet helyébe a következő szöveg lép:"III. MELLÉKLETJELÖLÉSA. A hatósági címkeI. Az előírt információ1. "EGK szabályok és szabványok"2. Minősítő hatóság és tagállam, vagy ezek kezdőbetűi3. A tétel referenciaszáma4. Faj5. Fajta6. Kategória7. Előállító ország8. Közölt nettó vagy bruttó súly, illetve a gumók vagy a tiszta vetőmag közölt száma9. Azokban az esetben, ha feltüntetik a súlyt és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a gumók vagy a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya10. Monogerm vetőmag esetén: a "monogerm" kifejezés11. Precíziós vetőmag esetén: a "precíziós" kifejezés.II. Minimális méret110 × 67 mm.B. A szállítói címke, illetve a csomagoláson feltüntetett információ (kis EGK csomagolási egység)Az előírt információ1. "Kis EGK csomagolási egység"2. A jelölésért felelős szállító neve és címe, vagy azonosító jelölése3. Hivatalosan kiadott sorszám4. A sorszámot kiadó szolgálat és a tagállam neve, vagy ezek kezdőbetűi5. Referenciaszám, abban az esetben, ha hivatalos sorszám alapján a tételt nem lehet azonosítani6. Cukorrépa vagy takarmányrépa7. Fajta8. "Minősített vetőmag"9. A fürtök, illetve a tiszta vetőmag nettó vagy bruttó súlya vagy darabszáma10. Azokban az esetben, ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a fürtök vagy a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya11. Monogerm vetőmag esetén: a "monogerm" kifejezés12. Precíziós vetőmag esetén: a "precíziós" kifejezés."2. cikkA legutóbb a 73/438/EGK irányelvvel módosított, a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966.június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelv [5] a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése a következő pontokkal egészül ki:"F. Kis EGK "A" csomagolási egységek: nem takarmánynövények termesztésére szánt vetőmagkeveréket tartalmazó csomagok, amelyeknek nettó súlya a 2 kg-ot nem haladja meg, leszámítva megfelelő esetben a granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat.G. Kis EGK "B" csomagolási egységek: minősített vetőmagot, kereskedelmi vetőmagot, illetve – ha az érintett csomagok nem kis EGK "A" csomagolási egységek – vetőmagkeveréket tartalmazó csomagok, amelyek nettó súlya a 10 kg-ot nem haladja meg, leszámítva megfelelő esetben a granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat."2. A 8. cikk (1) bekezdésében a "9., 10. cikkben" kifejezés helyébe a "9. és 10. vagy 10a. cikkben" kifejezés lép.3. A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:"9. cikk(1) A tagállamok előírják, hogy az elit vetőmag, a minősített vetőmag és a kereskedelmi vetőmag csomagolását, azt az esetet kivéve, amikor az utóbbi két kategória csomagolása kis EGK "B" csomagolási egység, hivatalosan kell zárolni oly módon, hogy a csomag felbontásakor a zár megsérüljön, és azt ne lehessen visszazárni.(2) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK "B" csomagolási egységeket kivéve a csomagokat kizárólag hivatalosan lehessen egy vagy több alkalommal visszazárni. A csomagok visszazárása esetén a visszazárás tényét, a visszazárás dátumát és az ezekért felelős hatóság nevét fel kell tüntetni a 10. cikk (1) bekezdésében előírt címkén.(3) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK "B" csomagolási egységeket olyan módon kell zárolni, hogy a csomag felnyitásakor a zár megsérüljön, és azt ne lehessen visszazárni. A csomagokat kizárólag hivatalos felügyelet mellett lehet egy vagy több alkalommal visszazárni.(4) A tagállamok az elit vetőmagot tartalmazó kis csomagolási egységek esetén előírhatnak kivételeket az (1) és (2) bekezdésekben foglaltak alól."4. A 10. cikk (1) bekezdésének bevezető szakasza helyébe a következő szöveg lép:"(1) A tagállamok előírják, hogy az elit vetőmagot, a minősített vetőmagot és a kereskedelmi vetőmagot tartalmazó csomagokat, azokat az eseteket kivéve, amikor az utóbbi két kategóriába tartozó vetőmagok csomagolása kis EGK "B" csomagolási egységeken"5. A 10. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:"b) előírhatnak kivételeket az (1) bekezdésben foglaltak alól olyan esetekben, ha az elit vetőmag kis csomagolási egységein feltüntetik a következő szöveget: "kizárólag-…-ban (az érintett tagállam neve) történő forgalmazásra engedélyezve.""6. A 10. cikk után a következő cikkekkel egészül ki:"10a. cikk(1) A tagállamok előírják, hogy a kis EGK "B" csomagolási egységeken:a) a külsejükön a IV. melléklet B. részének megfelelően fel kell tüntetni a szállítói címkét, egy nyomtatott feliratot vagy pecsétet a Közösség valamely hivatalos nyelvén; átlátszó csomagolás esetén ezt a címkét a csomag belsejében is el lehet helyezni, feltéve hogy az a csomagoláson keresztül olvasható; a címke színére vonatkozólag a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontját kell alkalmazni;b) a külsejükön vagy az a) albekezdésben előírt szállítói címkén hivatalosan kiadott sorszám található; ha hivatalos öntapadó címkét használnak, annak színére vonatkozólag a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontját kell alkalmazni; az említett sorszám felhelyezésének módszerét a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet rögzíteni.(2) A tagállamok előírhatják a területükön csomagolt kis EGK "B" csomagolási egységek jelölésére a IV. melléklet B. részében meghatározott információ egy részét tartalmazó hivatalos öntapadó címkék használatát; amennyiben az információt ilyen címkén adják meg, az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott jelölés nem szükséges.10b. cikkA tagállamok előírhatják, hogy a minősített vetőmag és kereskedelmi vetőmag kis EGK "B" csomagolási egységeit kérésre a 9. cikk (1) bekezdése és a 10. cikk szerint hivatalos zárral és jelöléssel kell ellátni.10c. cikkA tagállamok valamennyi szükséges intézkedést megteszik annak biztosítására, hogy a vetőmag kis csomagolási egységei esetén a vetőmag fajtaazonossága ellenőrizhető legyen, különösen a vetőmag tételek felosztásakor. Ebből a célból előírhatják, hogy a területükön felosztott kis csomagolási egységeket hivatalosan vagy hivatalos felügyelet mellett kell zárolni."7. A 11. cikkben a "4. cikkben" kifejezés helyébe az "ebben az irányelvben" kifejezés lép.8. A 13. cikk helyébe a következő cikk lép:"13. cikk(1) A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy a különböző nemzetségekhez, fajokhoz vagy fajtákhoz tartozó vetőmag keverékek, illetve az ennek az irányelvnek az értelmében takarmánynövénynek nem minősülő növények vetőmagjait tartalmazó keverékek formájában forgalmazott takarmánynövény-vetőmagokat csak abban az esetben lehessen forgalomba hozni, ha ezeket nem takarmánynövények termesztésére szánják, és ha a keverék különböző összetevői a keverék elkészítését megelőzően megfeleltek a rájuk alkalmazandó forgalmazási szabályoknak.(2) Az (1) bekezdéstől függetlenül a tagállamok engedélyezhetik takarmánynövény-vetőmagok keverék formájában történő forgalmazását:- ha ezeket a keverékeket takarmánynövények termesztésére szánják, illetve- ha ezek a keverékek olyan növényfajok vetőmagjait tartalmazzák, amelyekre vonatkozóan közösségi rendelkezések nem írják elő, hogy ezek a takarmánynövények vetőmagjaival összekeverhetők.(3) A 8., 9., 10b., 11. és 12. cikket, valamint – feltéve, hogy a címke színe zöld – a 10. és 10a. cikket kell alkalmazni. Ebből a célból a kis EGK "A" csomagolási egységek kis EGK "B" csomagolási egységnek minősülnek.Mindazonáltal a kis EGK "A" csomagolási egységek tekintetében nincsen szükség a 10a. cikk (1) bekezdésének b) pontjában előírt hivatalosan kiadott sorszámra.A (2) bekezdés alkalmazása során a tagállamok kis csomagolási egységek tekintetében engedélyezhetnek eltéréseket ettől az irányelvtől a maximális mennyiségeket és a jelölés során feltüntetendő információkat illetően, ha ezeken a csomagokon feltüntetik a következő jelölést:"kizárólag …-ban (az érintett tagállam neve) történő forgalmazásra engedélyezve.""9. A 14. cikk (1) bekezdése helyébe a következő bekezdés lép:"(1) A tagállamok biztosítják, hogy:- azokra az elit vetőmagokra és minősített vetőmagokra, melyeket ezzel az irányelvvel összhangban hivatalosan minősítettek, és melyek csomagolását hivatalosan megjelölték és zárolták,- a hivatalosan vizsgált és az ezzel az irányelvvel összhangban megjelölt kereskedelmi vetőmagra, amelyek csomagolását ezzel az irányelvvel összhangban hivatalosan megjelölték és zárolták,- a hivatalosan minősített vetőmagra, illetve a hivatalosan vizsgált kereskedelmi vetőmagokra, amelyek kis EGK "B" csomagolási egységeit ezzel az irányelvvel összhangban megjelölték és zárolták,- az ezzel az irányelvvel összhangban előállított és nem takarmánynövények termesztésére szánt keverékek formájában forgalmazott vetőmagokra, amelyek csomagolását ezzel az irányelvvel összhangban megjelölték és zárolták,az ebben az irányelvben megállapítottakon kívül tulajdonságaikat, vizsgálati követelményeiket, jelölésüket és zárolásukat illetően nem vonatkozhat semmiféle forgalmazási korlátozás."10. A 16. cikk (2) bekezdésében az 1975. július 1. időpont helyébe az 1977. július 1. időpont lép.11. A IV. melléklet helyébe a következő szöveg lép:"IV. MELLÉKLETJELÖLÉSA. A hatósági címkeI. Az előírt információa) Elit vetőmag és minősített vetőmag esetén:1. "EGK szabályok és szabványok"2. Minősítő hatóság és tagállam, vagy ezek kezdőbetűi3. A tétel referenciaszáma4. Faj5. Fajta6. Kategória7. Előállító ország8. Közölt nettó vagy bruttó súly, illetve a tiszta vetőmag közölt darabszáma9. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya10. Második generációs minősített vetőmag és az elit vetőmagot követő generációk esetén: az elit vetőmagot követő generációk száma11. Az olyan fűfélék vetőmagja esetén, amelyeken nem végezték el a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 1970. szeptember 29-i 70/457/EGK tanácsi irányelv [1] 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban a termesztési és használati értékükre vonatkozó vizsgálatokat:"nem takarmánynövények termesztésére".b) Kereskedelmi vetőmag esetén:1. "EGK szabályok és szabványok"2. "Kereskedelmi vetőmag (fajta szempontjából nem minősített)"3. A vizsgáló hatóság és a tagállam vagy ezek kezdőbetűi4. A tétel referenciaszáma5. Faj [2]6. Termesztési hely7. Közölt nettó vagy bruttó súly, illetve a tiszta vetőmag közölt darabszáma8. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya.c) Vetőmagkeverékek esetén:1. "Vetőmag keverék … célra" (szándékolt felhasználás)2. A zárolásért felelős hatóság és a tagállam vagy ezek kezdőbetűi3. A tétel referenciaszáma4. A különböző összetevők súlyaránya faj és megfelelő esetben fajta szerinti bontásban; elegendő megadni a keverék nevét abban az esetben, ha a súlyarányról a vásárlót írásban tájékoztatták, és ezt hivatalosan nyilvántartják5. Közölt nettó vagy bruttó súly, illetve a tiszta vetőmag közölt darabszáma6. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya.II. Minimális méret110 × 67 mm.B. A szállítói címke, illetve a csomagoláson található információ (kis EGK csomagolási egység)Az előírt információa) Minősített vetőmag:1. "Kis EGK" B "csomagolási egység"2. A jelölésért felelős szállító neve és címe, vagy azonosító jelölése3. Hivatalosan kiadott sorszám4. A sorszámot kiadó szolgálat és a tagállam neve, vagy ezek kezdőbetűi5. Referenciaszám, abban az esetben, ha hivatalos sorszám alapján a minősített vetőmag tételt nem lehet azonosítani6. Faj7. Fajta8. "Minősített vetőmag"9. A tiszta vetőmag nettó vagy bruttó súlya vagy darabszáma10. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya11. Az olyan fűfélék vetőmagja esetén, amelyeken nem végezték el a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 1970. szeptember 29-i 70/453/EGK tanácsi irányelv 4. cikke (2) bekezdése a) pontjával összhangban a termesztési és használati értékükre vonatkozó vizsgálatokat:"nem takarmánynövények termesztésére".b) Kereskedelmi vetőmag:1. "Kis EGK" B "csomagolási egység"2. A jelölésért felelős szállító neve és címe, vagy azonosító jelölése3. Hivatalosan kiadott sorszám4. A sorszámot kiadó szolgálat és a tagállam neve, vagy ezek kezdőbetűi5. Referenciaszám, abban az esetben, ha hivatalos sorszám alapján a vetőmag tételt nem lehet azonosítani6. Faj [3]7. "Kereskedelmi vetőmag"8. A tiszta vetőmag nettó vagy bruttó súlya vagy darabszáma9. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya.c) Vetőmag keverékek:1. "Kis EGK "A" csomagolási egység" vagy "kis EGK "B" csomagolási egység"2. A jelölésért felelős szállító neve és címe, vagy azonosító jelölése3. Kis EGK "B" csomagolási egység: hivatalosan kiadott sorszám4. Kis EGK "B" csomagolási egység: a sorszámot kiadó szolgálat és a tagállam neve, vagy ezek kezdőbetűi5. Kis EGK "B" csomagolási egység: referenciaszám, abban az esetben, ha hivatalos sorszám alapján a felhasznált vetőmagtételeket nem lehet azonosítani6. Kis EGK "A" csomagolási egység: referenciaszám, amely alapján a felhasznált vetőmagtételeket azonosítani lehet7. Kis EGK "A" csomagolási egység: a tagállam neve, vagy kezdőbetűi8. "Vetőmagkeverék … célra (szándékolt felhasználás)"9. A tiszta vetőmag nettó vagy bruttó súlya vagy darabszáma10. Ha feltüntetik a súlyt, és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya11. A különböző összetevők súlyaránya a faj és megfelelő esetben fajta szerinti bontásban; a területükön előállított kis csomagolási egységekre vonatkozóan a tagállamok esetleges előírása szerint elegendő ennek az információnak egy részét, illetve a keverék jellegére történő utalást feltüntetni, ha a súlyarányról a vásárlót kérésre tájékoztatni lehet, és ezt hivatalosan nyilvántartják."3. cikkA legutóbb a 73/438/EGK irányelvvel módosított, a gabonavetőmag forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelv [6] a következőképpen módosul:1. A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) A tagállamok kis csomagolási egységek esetén előírhatnak kivételeket az (1) bekezdés alól."2. A IV. melléklet A. a) és b) pontja 8a., illetve 6. pontként a következő szöveggel egészül ki:"Ha feltüntetik a súlyt és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya."4. cikkA legutóbb a 73/438/EGK irányelvvel módosított, a vetőburgonya forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/403/EGK tanácsi irányelv [7] a következőképpen módosul:A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) A tagállamok kis csomagolási egységek esetén előírhatnak kivételeket az (1) bekezdésben foglaltak alól."5. cikkA legutóbb a 73/438/EGK irányelvvel módosított, az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról szóló, 1969. június 30-i 69/208/EGK tanácsi irányelv [8] a következőképpen módosul:1. A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) A tagállamok kis csomagolási egységek esetén előírhatnak kivételeket az (1) bekezdés alól."2. A 15. cikk (2) bekezdésében az 1975. július 1. időpont helyébe az 1977. július 1. időpont lép.3. A IV. melléklet A. a) és b) pontja 10., illetve 9. pontként a következő szöveggel egészül ki:"Ha feltüntetik a súlyt és granulált rovarirtókat, drazsírozó anyagokat vagy egyéb szilárd adalékanyagokat használnak, az adalékanyag jellege, továbbá a tiszta vetőmag súlya és az összsúly hozzávetőleges aránya."6. cikkA tagállamok legkésőbb az alábbiakban felsorolt határidőkig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelv rendelkezéseinek megfeleljenek:- a 2. cikk (10) bekezdése és az 5. cikk (2) bekezdése esetében 1975. július 1-jéig,- a 10a. cikk (1) bekezdésének b) pontja tekintetében a 2. cikk (6) bekezdése esetében 1980. július 1-jéig,- ezen irányelv egyéb rendelkezéseinek esetében 1977. július 1-jéig.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1975. június 26-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Barry[1] HL C 62., 1973.7.31., 37. o.[2] HL C 8., 1974.1.31., 19. o.[3] HL L 356., 1973.12.27., 79. o.[4] HL 125., 1966.7.11., 2290/66. o.[5] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o.[1] HL L 225., 1970.10.12., 1. o.[2] Csillagfürtök esetében fel kell tüntetni, hogy a csillagfürt keserű vagy édes.[3] Csillagfürtök esetében fel kell tüntetni, hogy a csillagfürt keserű, vagy édes.[6] HL 125., 1966.7.11., 2309/66. o.[7] HL 125., 1966.7.11., 2320/66. o.[8] HL L 169., 1969.7.10., 3. o.--------------------------------------------------