title: A Tanács irányelve (1989. május 3.) a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0398

Hivatalos Lap L 186 , 30/06/1989 o. 0027 - 0032 finn különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0051  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0051

		A Tanács irányelve(1989. május 3.)a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(89/398/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],együttműködve az Európai Parlamenttel [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a legutóbb a 85/7/EGK irányelvvel [4] módosított, a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. december 21-i 77/94/EGK tanácsi irányelvet [5] számos alkalommal módosították; mivel az egyértelműség érdekében az újabb módosítások alkalmával az említett irányelvet célszerű újrafogalmazni;mivel a 77/94/EGK irányelv célszerűségét igazolta az a tény, hogy a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti különbségek akadályozták azok szabad mozgását, egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthettek és így közvetlen hatással lehettek a közös piac létrehozására és működésére;mivel a kezdeti szakaszban a nemzeti jogszabályok közelítése feltételezte egy közös fogalommeghatározás létrehozását, azon intézkedéseknek a meghatározását, amelyek megvédhetik a fogyasztót az e termékek természetét érintő csalástól és azon szabályok elfogadását, amelyeknek a kérdéses termékek címkézésének meg kell felelnie;mivel az ezen irányelv alá tartozó termékek olyan élelmiszerek, amelyek összetétele és elkészítése különleges előkészítést igényel annak érdekében, hogy megfeleljenek azon különleges táplálkozási követelményeknek, amelyeket az olyan fogyasztók támasztanak, akiknek ezeket elsősorban szánják; mivel ezért szükséges lehet az élelmiszerekre vonatkozó általános vagy különös rendelkezések esetén eltérések megállapítása annak érdekében, hogy elérjék a különleges táplálkozási célokat;mivel a különös rendelkezések alá tartozó különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszereket ugyan hatékonyan lehet ellenőrizni a minden élelmiszerfajta ellenőrzésére vonatkozó általános szabályok alapján, azonban olyan élelmiszerek esetében ez nincs mindig így, amelyekre vonatkozóan ilyen különös rendelkezések nem léteznek;mivel az utóbbi esetben az ellenőrző hatóságok számára rendelkezésre álló eszközök bizonyos esetekben nem teszik lehetővé annak ellenőrzését, hogy egy élelmiszer valóban rendelkezik-e azon különleges táplálkozási tulajdonságokkal, amelyeket neki tulajdonítanak; mivel ezért szükséges annak biztosítása, hogy szükség esetén a szóban forgó élelmiszer forgalomba hozataláért felelős személy segítse az ellenőrző hatóságokat tevékenységük lefolytatásában;mivel az adalékanyagokra vonatkozó közösségi szabályozás fejlettségének jelenlegi állapota azt jelzi, hogy ezen irányelv keretében nem lehet olyan rendelkezéseket elfogadni, amelyek a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekben felhasznált adalékanyagokra vonatkoznak, ha nem tartoznak az I. mellékletben említett csoportok valamelyikéhez; mivel ezért ezt a kérdést minél hamarabb felül kell vizsgálni;mivel a közösségi szabályozás alapelveit végrehajtó egyedi irányelvek kidolgozásánál és azok módosításánál technikai jellegű végrehajtó intézkedésekről van szó; mivel ezek elfogadását célszerű a Bizottságra bízni, annak érdekében, hogy az eljárás egyszerűbbé és gyorsabbá váljon;mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekkel kapcsolatos szabályozás végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést a 69/414/EGK határozattal [6] létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság keretein belül;mivel az ezen irányelv nem érinti azon határidőket, amelyeken belül a tagállamoknak meg kell felelniük a 77/94/EGK irányelvnek,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ezen irányelv a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekre vonatkozik.(2) a) A különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerek olyan élelmiszerek, amelyeket különleges összetételüknél vagy gyártási eljárásuknál fogva egyértelműen meg lehet különböztetni a normál fogyasztásra szánt élelmiszerektől, amelyek alkalmasak megjelölt táplálkozási céljaik elérésére, és amelyeket erre való alkalmasságuk megjelölésével hoznak forgalomba.b) A különleges táplálkozási céloknak meg kell felelniük a következő fogyasztói csoportok különleges táplálkozási követelményeinek:i. olyan meghatározott személyek csoportja, amelyek emésztése vagy anyagcseréje a normálistól eltér; vagyii. olyan meghatározott személyek csoportja, amelyek különleges fiziológiai állapotban vannak, és amelyek ezért az élelmiszerekben meglévő bizonyos anyagok ellenőrzött fogyasztásával képesek javítani állapotukon; vagyiii. egészséges gyermekek vagy csecsemők.2. cikk(1) Az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjának i. és ii. alpontjában meghatározott termékeket meg lehet jelölni a "diétás" jelzővel.(2) A normál fogyasztásra szánt élelmiszerek címkézése, kiszerelése és reklámozása esetén tilos:a) a "diétás" jelző használata önmagában vagy egyéb szavakkal való összetételben az ezen élelmiszerek megjelölésére;b) minden egyéb olyan jelölés vagy kiszerelés, amelyek azt a benyomást keltik, hogy az 1. cikkben említett termékekről van szó.(3) Ugyanakkor, a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadandó rendelkezésekkel összhangban, lehetséges az ilyen alkalmasságot megjelölni azon normál fogyasztásra szánt élelmiszerek esetén, amelyek alkalmasak különleges táplálkozási célokra.A fent említett rendelkezések megállapíthatják az ezen alkalmasság jelölésére vonatkozó rendelkezéseket.3. cikk(1) Az 1. cikkben említett termékek természetének vagy összetételének olyannak kell lennie, hogy alkalmasak legyenek a célzott különleges táplálkozási felhasználásra.(2) Az 1. cikkben említett termékeknek szintén meg kell felelniük bármely olyan kötelező rendelkezésnek, amely normál fogyasztásra szánt élelmiszerre vonatkozik, kivéve azon változtatások tekintetében, amelyeket annak érdekében hoztak, hogy megfeleljenek az 1. cikkben szereplő meghatározásoknak.4. cikk(1) Az I. mellékletben szereplő, különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerek csoportjaira vonatkozó különleges rendelkezéseket egyedi irányelvekben határozzák meg.Az ilyen egyedi irányelvek főleg a következő területeket foglalják magukban:a) a termékek természetének vagy összetételének alapvető követelményei;b) a nyersanyagok minőségére vonatkozó rendelkezések;c) a higiéniai követelmények;d) a 3. cikk (2) bekezdésének értelmében megengedhető változtatások;e) az adalékanyagok listája;f) a címkézésre, a kiszerelésre és a reklámozásra vonatkozó rendelkezések;g) a mintavételi eljárások és vizsgálati módszerek, amelyek szükségesek a termék egyedi irányelvek követelményeinek való megfelelés ellenőrzéséhez.Ezen egyedi irányelveket:- az e) pont esetén a Tanács által, a 100a. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően,- a többi pont esetében a 13. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.Azokat a rendelkezéseket, amelyek kihatással lehetnek a közegészségügyre, a 74/234/EGK irányelvben [7] létrehozott Élelmiszerügyi Tudományos Bizottsággal történt konzultáció után kell elfogadni.(2) A 13. cikkben szabályozott eljárással összhangban kell elfogadni az olyan különleges táplálkozási célokat szolgáló anyagok listáját, mint amilyenek a vitaminok, az ásványi sók, az aminosavak és az egyéb anyagok, amelyeket különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekhez kívánnak hozzáadni, ugyancsak így kell elfogadni a rájuk vonatkozó tisztasági követelményeket és adott esetben a felhasználásukra vonatkozó feltételeket.5. cikkA 13. cikkben szabályozott eljárással összhangban kell elfogadni azon feltételeket, amelyek alapján a címkézés, a kiszerelés vagy a reklámozás során utalni lehet a diétára vagy azon személyek csoportjára, amelyeknek az 1. cikkben említett termékeket szánják.6. cikk(1) Az 1. cikkben említett termékek címkézése és az alkalmazott címkézési módszer, a kiszerelés és a reklámozás nem tulajdoníthat az ilyen termékeknek emberi betegséget megelőző, kezelő, vagy gyógyító jellegű tulajdonságokat vagy nem utalhat ilyen tulajdonságokra.Kivételes és világosan meghatározott esetekben az első albekezdéstől való eltéréseket a 13. cikkben szabályozott eljárással összhangban lehet elfogadni. Az eltéréseket az eljárás befejezéséig fenn lehet tartani.(2) Az (1) bekezdés nem akadályozza olyan hasznos információ vagy ajánlás terjesztését, amely kizárólag orvosi, táplálkozástudományi vagy gyógyszerész végzettségű személyeknek szól.7. cikk(1) A legutóbb a 89/395/EGK irányelvvel [8] módosított, a végső fogyasztók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelv [9] vonatkozik az 1. cikkben meghatározott termékekre, az alábbiakban megállapított feltételek mellett.(2) A termék kereskedelmi megnevezését kísérnie kell különleges táplálkozási jellemzői feltüntetésének; ugyanakkor az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjának iii. alpontjában említett termékek esetén e jelzést a rendeltetési célra történő utalás helyettesíti.(3) Az olyan termékek címkézésének, amelyekre a 4. cikkel összhangban nem fogadtak el egyedi irányelvet, szintén tartalmaznia kell a következőket:a) a termék mennyiségi és minőségi összetételének pontos elemei, vagy azon különleges gyártási eljárás, amely a terméknek a különleges táplálkozási jellemzőit tartalmazza;b) a termék energiaértéke kilojoule-ban vagy kilokalóriában kifejezve, szénhidrát-, fehérje- és zsírtartalma a forgalomba hozott termék 100 grammjára vagy 100 milliliterére vonatkozóan, illetve, ha adott mennyiség elfogyasztása javasolt, akkor a javasolt mennyiségre.Amennyiben azonban a forgalomba hozott termék 100 grammra vagy 100 milliliterre vonatkozó energiatartalma kevesebb, mint 50 kilojoule (12 kilokalória), ezen adatokat helyettesíteni lehet a következő kifejezésekkel: "az energiatartalom kevesebb, mint 50 kJ (12 kcal) 100 gramm termékben", vagy "az energiatartalom kevesebb, mint 50 kJ (12 kcal) 100 milliliter termékben".(4) Azon termékek esetében, amelyekre egyedi irányelvet fogadtak el, a különös címkézési szabályokat az adott irányelvben határozzák meg.8. cikk(1) Az 1. cikkben említett termékeket a kiskereskedelemben csak olyan előre csomagolt formában adhatják el, amely csomagolás a terméket teljes egészében befedi.(2) A tagállamok ugyanakkor e rendelkezésektől történő eltéréseket engedélyezhetnek a kiskereskedelem céljaira, feltéve hogy a terméket eladásakor a 7. cikkben meghatározott jelzések kísérik.9. cikkAzon különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerek hatékony hatósági ellenőrzésének engedélyezésére, amelyek nem tartoznak az I. mellékletben felsorolt csoportok egyikéhez sem, a következő különleges rendelkezések vonatkoznak:(1) Amikor egy terméket a fent említett módon először hoznak forgalomba, a gyártó vagy, amennyiben a termék harmadik országból származik, az importőr értesíti annak a tagállamnak az illetékes hatóságát, ahol a terméket forgalmazza, oly módon, hogy elküld egy példányt a termék címkéjéből.(2) Amennyiben ugyanazt a terméket később forgalomba hozzák egy másik tagállamban, a gyártó vagy adott esetben az importőr értesíti annak a tagállamnak az illetékes hatóságát ugyanezen információról, ugyanakkor jelzi ezt az első értesítés címzettjének.(3) Szükség esetén az illetékes hatóságot felhatalmazzák, hogy megkövetelje a gyártótól vagy az importőrtől, hogy nyújtsa be azokat a tudományos eredményeket és adatokat, amelyek bizonyítják, hogy a termék megfelel az 1. cikk (2) bekezdésének, illetve azon információt, amelyet a 7. cikk (3) bekezdésének a) pontja tartalmaz. Amennyiben ezen információt egy bárhol elérhető kiadvány tartalmazza, elegendő erre a kiadványra hivatkozni.(4) A tagállamok értesítik a Bizottságot az e cikk szerinti illetékes hatóságok kilétéről, és közölnek minden egyéb hasznos információt.A Bizottság ezeket az információkat közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.E bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 13. cikkben szabályozott eljárással összhangban lehet elfogadni.(5) Ezen irányelv kihirdetését követő négy évvel a Bizottság jelentést küld a Tanácsnak e cikk végrehajtásáról, szükség esetén a megfelelő javaslatokkal együtt.10. cikk(1) A tagállamok nem tiltják be vagy nem korlátozzák azon, az 1. cikkben meghatározott termékek kereskedelmét összetételükkel, gyártási előírásaikkal, kiszerelésükkel vagy címkézésükkel kapcsolatos indokok miatt, amelyek megfelelnek az ezen irányelvnek vagy adott esetben az ezen irányelv végrehajtására elfogadott irányelveknek.(2) Az (1) bekezdés nem érinti azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyeket az ezen irányelv végrehajtására elfogadott irányelvek hiánya esetén kell alkalmazni.11. cikk(1) Amennyiben egy tagállam megfelelő indokok alapján azt állapítja meg, hogy egy bizonyos táplálkozási célra szánt élelmiszer, amely nem tartozik az I. mellékletben meghatározott csoportok egyikéhez sem, nem felel meg az 1. cikk (2) bekezdésében foglaltaknak vagy veszélyezteti az emberi egészséget, bár szabadon mozog egy vagy több tagállamban, az a tagállam időlegesen felfüggesztheti vagy korlátozhatja az adott termék forgalmazását a területén. Erről haladéktalanul értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot, döntése indokainak megjelölésével.(2) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül megvizsgálja az érintett tagállam által említett körülményeket, az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság keretein belül konzultál a tagállamokkal, késedelem nélkül véleményt alkot és meghozza a megfelelő intézkedéseket.(3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli, hogy a nemzeti intézkedést el kell törölni vagy módosítani kell, a megfelelő intézkedések elfogadása érdekében megindítja a 13. cikkben szabályozott eljárást.12. cikk(1) Amennyiben egy tagállam az egyik egyedi irányelv elfogadása után új információ vagy a meglévő információ újraértékelése eredményeképpen megalapozottan úgy véli, hogy egy különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszer veszélyes az emberi egészségre, bár megfelel a szóban forgó egyedi irányelvnek, az adott tagállam ideiglenesen felfüggesztheti vagy korlátozhatja a kérdéses rendelkezések alkalmazását saját területén. Erről haladéktalanul értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot, döntése indokainak megjelölésével.(2) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül megvizsgálja az érintett tagállam által említett indokokat, konzultál a tagállamokkal az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság keretein belül, késedelem nélkül véleményt alkot és megteszi a megfelelő lépéseket.(3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli, hogy az (1) bekezdésben említett problémák és az emberi egészség védelmének biztosítása érdekében ezen irányelv vagy az egyedi irányelvek módosítása szükséges, e módosítások elfogadása céljából kezdeményezi a 13. cikkben szabályozott eljárás megindítását. Az a tagállam, amely védintézkedéseket fogadott el, ezeket a módosítások elfogadásáig fenntarthatja.13. cikkHa az e cikkben szabályozott eljárást kell követni, az ügyet az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban "bizottság") elnöke saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének a kérésére a bizottság elé terjeszti.A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.14. cikkA 77/94/EGK irányelv hatályát veszti.A hatályon kívül helyezett irányelvre vonatkozó hivatkozásokat az ezen irányelvre vonatkozó hivatkozásként kell tekinteni és a II. mellékletben megadott megfelelési táblázattal összhangban kell olvasni.15. cikk(1) A tagállamok a következőképpen módosítják törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket:- legkésőbb 1990. május 16-ig engedélyezik az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalmazását,- 1991. május 16-tól megtiltják az ezen irányelvnek meg nem felelő termékek forgalmazását.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Az (1) bekezdés nem érinti azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyek a 4. cikkben említett irányelvek hiányában a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerek bizonyos csoportjaira vonatkoznak.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. május 3-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Solbes[1] HL C 124., 1986.5.23., 7. o. és HL C 161., 1987.6.19., 12. o.[2] HL C 99., 1987.4.13., 54. o. és HL C 120., 1989.5.16.[3] HL C 328., 1986.12.22., 9. o.[4] HL L 2., 1985.1.3., 22. o.[5] HL L 26., 1977.1.31., 55. o.[6] HL L 291., 1969.11.19., 9. o.[7] HL L 136., 1974.5.20., 1. o.[8] HL L 186., 1989.6.30., 17. o.[9] HL L 33., 1979.2.8., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAzon különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerek csoportjai, amelyekre vonatkozó különleges rendelkezéseket egyedi irányelvekben határozzák meg [1]1. Anyatej-helyettesítő tápszerek2. Tejalapú anyatej-kiegészítő tápszerek és egyéb anyatej-kiegészítő élelmiszerek3. Bébiételek4. Testtömegcsökkenésre szolgáló alacsony energiatartalmú és csökkentett energiatartalmú élelmiszerek5. Speciális gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerek6. Alacsony nátriumtartalmú élelmiszerek, beleértve az alacsony nátriumtartalmú és nátriummentes diétás sókat7. Gluténmentes élelmiszerek8. Intenzív izomterhelés igényeinek megfelelő élelmiszerek, elsősorban sportolók számára9. Szénhidrátanyagcsere-elégtelenségben (diabetes) szenvedő személyeknek szánt élelmiszerek[1] Nyilvánvalóan nem vonatkozik azokra a termékekre, amelyek az irányelv elfogadásakor már forgalomban vannak.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMEGFELELÉSI TÁBLÁZAT77/94/EGK irányelv | Ezen irányelv |1. cikk (1) bekezdése | 1. cikk (1) bekezdése |1. cikk (2) bekezdése | 2. cikk (2) bekezdése |1. cikk (3) bekezdése | – |2. cikk (1) bekezdése | 3. cikk (1) bekezdése |2. cikk (2) bekezdés első albekezdése | 2. cikk (1) bekezdése |2. cikk (2) bekezdés második albekezdése | – |2. cikk (3) bekezdése | 2. cikk (2) bekezdése |2. cikk (4) bekezdése | 2. cikk (3) bekezdése |3. cikk | 3. cikk (2) bekezdése |– | 4. cikk |4. cikk (1) bekezdése | 6. cikk (1) bekezdése |4. cikk (2) bekezdése | 5. cikk |4. cikk (3) bekezdése | 6. cikk (2) bekezdése |5. cikk (1) bekezdése | 7. cikk (1) bekezdése |5. cikk (2) bekezdés a) pontja | 7. cikk (2) bekezdése |5. cikk (2) bekezdés b) és c) pontja | 7. cikk (3) bekezdés a) és b) pontja |5. cikk (2) bekezdés d) pontja | – |5. cikk (2) bekezdés e) pontja | 7. cikk (4) bekezdése |5. cikk (3) bekezdése | – |6. cikk | 8. cikk |– | 9. cikk |7. cikk (1) bekezdése | 10. cikk (1) bekezdése |– | 10. cikk (2) bekezdése |7. cikk (2) bekezdése | – |8. cikk | – |– | 11. cikk |– | 12. cikk |9. cikk | 13. cikk |10. cikk | – |11. cikk | – |– | 14. cikk |12. cikk | 15. cikk |13. cikk | 16. cikk |– | I. melléklet |--------------------------------------------------


title: A Tanács 1999/32/EK irányelve (1999. április 26.) az egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentéséről, valamint a 93/12/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0032

Hivatalos Lap L 121 , 11/05/1999 o. 0013 - 0018

		A Tanács 1999/32/EK irányelve(1999. április 26.)az egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentéséről, valamint a 93/12/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel a Közösség környezeti politikájának céljai és alapelvei, amint azt a környezeti cselekvési programokban és különösen az ötödik környezeti cselekvési programban [4] a Szerződés 130r. cikkébe foglalt alapelvek alapján megfogalmazta, különösen az embereknek a kén-dioxid-kibocsátás felismert kockázatai elleni hatékony védelmére, valamint a kén kritikus terhelést és kritikus szintet meghaladó lerakódásának megakadályozásán keresztül a környezet védelmére irányulnak;(2) mivel a Szerződés 129. cikke előírja, hogy az egészségvédelem követelményeit úgy kell kialakítani, hogy azok a Közösség többi politikájának lényeges részét képezzék; mivel a Szerződés 3. cikkének (o) pontja azt is előírja, hogy a Közösség tevékenységének hozzá kell járulnia a magas szintű egészségvédelem megvalósításához;(3) mivel a kén-dioxid-kibocsátás nagymértékben hozzájárul a Közösségen belüli savasodáshoz; mivel a kén-dioxid az emberi életre is és a környezetre is egyaránt közvetlen hatással van,(4) mivel a légköri kén-dioxid és a savasodás károsítja az érzékeny ökoszisztémákat, csökkenti a biodiverzitást és csökkenti annak élvezeti értékét, valamint hátrányosan befolyásolja a növénytermesztést és az erdők növekedését; mivel a városokra hulló savas eső jelentős károkat okozhat az épületekben és az építészeti örökségben; mivel a kén-dioxid-szennyezés jelentős hatással lehet az emberi egészségre is, különösen a népesség olyan csoportjainál, amelyek légzési betegségekben szenvednek;(5) mivel a savasodás határokon átterjedő jelenség, amely közösségi, illetve nemzeti vagy helyi megoldásokat igényel;(6) mivel a kén-dioxid-kibocsátás hozzájárul az atmoszférában a szemcsés anyagok kialakulásához;(7) mivel a Közösség és az egyes tagállamok Szerződő Felei az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottsága nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezményének; mivel az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának a kén-dioxid országhatárokon átterjedő szennyező hatásával foglalkozó második jegyzőkönyve úgy rendelkezik, hogy a Szerződő Felek legalább az első jegyzőkönyvben meghatározott 30 %-os vagy annál nagyobb mértékben csökkentsék a kén-dioxid-kibocsátásukat, és mivel az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának második jegyzőkönyve azon az előfeltételezésen alapult, hogy a kritikus terheléseket és kritikus szinteket néhány érzékeny területen továbbra is meg fogja haladni; mivel az ötödik környezetvédelmi cselekvési program céljainak megvalósításához további, a kén-dioxid-kibocsátások csökkentésére vonatkozó rendelkezésekre lesz szükség; mivel a Szerződő Feleknek ezért további jelentős csökkentéseket kell megvalósítaniuk a kén-dioxid-kibocsátás terén;(8) mivel évtizedek óta az olajban kis mennyiségben természetesen előforduló ként tekintik a kén-dioxid-kibocsátás legjelentősebb forrásának, ami a "savas eső" egyik legfontosabb kiváltója és számos városi és ipari terület légszennyezettségének egyik legjelentősebb okozója;(9) mivel a Bizottság nemrégiben egy közleményt jelentetett meg a Közösségen belüli savasodás elleni küzdelem költséghatékony stratégiájával kapcsolatban; mivel az egyes kéntartalmú folyékony tüzelőanyagok elégetése során keletkező kén-dioxid-kibocsátás ellenőrzését a költséghatékony stratégia egyik szerves elemeként jelölték meg; mivel a Közösség felismeri az összes többi tüzelőanyaggal kapcsolatos rendelkezések szükségességét;(10) mivel tanulmányok kimutatták, hogy a tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentése révén elért kén-dioxid-kibocsátás mérséklődés előnyei gyakran jelentősen nagyobbak, mint az ipar ezzel az irányelvvel kapcsolatban felmerült becsült költségei, és mivel a folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentésére szolgáló technológia létezik és jól megalapozott;(11) mivel a Szerződés 3b. cikke szerinti szubszidiaritás elvével és arányosság elvével összhangban a tagállamok egyedi intézkedésekkel nem valósíthatják meg hatékonyan az egyes folyékony tüzelőanyagok elégetése során felszabaduló kén-dioxid-kibocsátásának csökkentését; mivel az összehangolatlan lépések nem biztosítják a kívánt cél elérését, potenciálisan eredménytelenek és jelentős bizonytalanságot idéznek elő az érintett tüzelőanyagok piacán; mivel a közösségi kén-dioxid-kibocsátások csökkentésére irányuló igényekre tekintettel közösségi szinten hatékonyabb intézkedések tehetők; mivel ezen irányelv a kívánt cél eléréséhez szükséges minimális követelményekre korlátozódik;(12) mivel az egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmáról szóló, 1993. március 23-i 93/12/EGK tanácsi irányelvben [5] a Bizottság felkérést kapott egy javaslat Tanács részére történő benyújtására, amelyben alacsonyabb határértékeket állapít meg a gázolaj, továbbá új határértékeket állapít meg a kerozin kéntartalmára vonatkozóan; mivel a költséghatékonysági tanulmányok alapján érdemes lenne az egyéb folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentésére vonatkozó határértékeket megállapítani, különösen a nehéz-fűtőolajok, a üzemanyagolajok, hajózási gázolajok és gázolajok tekintetében;(13) mivel a Szerződés 130t. cikkével összhangban ez az irányelv nem tiltja meg egyetlen tagállam számára sem szigorúbb környezetvédelmi rendelkezések fenntartását vagy bevezetését; mivel azoknak a rendelkezéseknek összeegyeztethetőnek kell lenniük a Szerződéssel, és azokról értesíteni kell a Bizottságot;(14) mivel egy tagállam új, szigorúbb védintézkedések bevezetése előtt, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 1983. március 28-i, 83/189/EGK tanácsi irányelv [6] rendelkezéseivel összhangban tájékoztatja a Bizottságot az intézkedések tervezetéről;(15) mivel a nehéz-fűtőolaj kéntartalmának korlátozására tekintettel, azokban a tagállamokban és régiókban, amelyekben a környezet állapota lehetővé teszi, eltérési lehetőség biztosítható;(16) mivel a nehéz-fűtőolaj kéntartalmának korlátozására tekintettel, eltérési lehetőség biztosítható olyan tüzelőberendezésekben történő felhasználásokra, amelyek megfelelnek a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló 1988. november 24-i 88/609/EGK tanácsi irányelvben [7] megfogalmazott kibocsátási határértékeknek; mivel a 88/609/EGK irányelv közelgő felülvizsgálatának fényében szükséges lehet az irányelv bizonyos rendelkezéseinek felülvizsgálata, és amennyiben szükséges, átdolgozása;(17) mivel az olajfinomító üzemek tüzelőberendezéseire nem terjed ki az irányelv 3. cikke (3) bekezdése i. pontjának c) alpontja, az ilyen létesítményekben az átlagos kén-dioxid-kibocsátás nem haladhatja meg a 88/609/EGK irányelvben vagy annak jövőbeni módosításaiban meghatározott határértéket; mivel ennek az irányelvnek az alkalmazása során a tagállamok tudatában vannak annak, hogy a 2. cikkben említett tüzelőanyagoktól eltérő tüzelőanyagokkal történő helyettesítése nem növelheti a savképző szennyező anyagok kibocsátását;(18) mivel a 93/12/EGK irányelv értelmében a gázolajok kéntartalmának 0,2 %-os határértékét már megállapították; mivel a határértéket 2000. január 1-jéig 0,1 %-ra kell csökkenteni;(19) mivel az 1994-es csatlakozási okmánnyal Ausztria és Finnország a gázolaj kéntartalmára vonatkozó 93/12/EGK irányelv rendelkezéseinek végrehajtása tekintetében a csatlakozás időpontjától kezdődő négy éves időszakra szóló eltérési lehetőséget kapott;(20) mivel a tengerjáró hajók által használt hajózási gázolaj kéntartalmának 0,2 %-os (2000-től) és a 0,1 %-os (2008-tól) határértéke technikai és gazdasági problémákat jelenthet Görögország számára a területe egészén, Spanyolország számára a Kanári-szigetek tekintetében, Franciaország számára a francia tengerentúli megyék tekintetében, Portugália számára a Madeira- és az Azori-szigetek tekintetében; mivel a Görögországnak, a Kanári-szigeteknek, a francia tengerentúli megyéknek és a Madeira- és Azori-szigeteknek biztosított eltérési lehetőség nem lehet negatív hatással a hajózási felhasználásra szánt gázolaj piacára, mivel a hajózási felhasználásra szánt gázolaj Görögországból, a Kanári-szigetekről, a francia tengerentúli megyékről és a Madeira- és Azori-szigetekről más tagállamokba irányuló exportja esetén ki kell elégítse az importáló tagállamban hatályban lévő követelményeket; mivel Görögország, a Kanári-szigetek, a francia tengerentúli megyék és a Madeira- és Azori-szigetek számára eltérési lehetőség adható a hajózási felhasználásra szánt gázolaj kéntartalmának tömegszázalékban kifejezett határértékei alól;(21) mivel a hajózás következtében a nagy kéntartalmú üzemanyagolaj elégetése miatti kénkibocsátás hozzájárul a kén-dioxid szennyezéshez, valamint a savasodás okozta problémákhoz; mivel a Közösség az SOX kibocsátásra érzékeny területek hatékonyabb védelmét és az üzemanyagolaj normál kibocsátási határértékeinek (mostantól 4,5 %) csökkentését fogja javasolni a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet keretein belül a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságnak a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezmény folyamatban lévő és jövőbeli tárgyalásain; mivel a Közösség továbbra is folytatja kezdeményezéseit, hogy az Északi-tengert/Csatornát nyilvánítsák különösen alacsony SOX – kibocsátás ellenőrzött területnek;(22) mivel további, a savasodás ökoszisztémákra és emberi szervezetre gyakorolt hatására irányuló beható kutatásokra van szükség; mivel a Közösség az ötödik kutatási keretprogram [8] keretében támogatja ezeket a kutatásokat;(23) mivel a nyersolaj, kőolajszármazékok és egyéb szénhidrogének ellátásának akadályoztatása esetén a Közösség területén a Bizottság engedélyezheti magasabb határérték alkalmazását;(24) mivel a tagállamoknak ki kell alakítaniuk az irányelv rendelkezései betartásának megfelelő ellenőrzésére szolgáló mechanizmusokat; mivel a folyékony tüzelőanyagok kéntartalmáról szóló jelentést be kell nyújtani a Bizottság részére;(25) mivel az egyértelműség érdekében a 93/12/EGK irányelv módosítása szükséges,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCél és hatály(1) Az irányelv célja az egyes folyékony tüzelőanyagok elégetése során keletkező kén-dioxid-kibocsátás csökkentése, és ezáltal e kibocsátások emberre és a környezetre gyakorolt káros hatásának csökkentése.(2) Az egyes kőolaj eredetű folyékony tüzelőanyagok elégetése során keletkező kén-dioxid-kibocsátásnak a csökkentése a kéntartalmukra vonatkozó korlátozások bevezetésével valósítható meg, a Közösség területén történő felhasználásuk feltételeként.Az egyes kőolaj eredetű folyékony tüzelőanyagok kéntartalmára vonatkozó, ebben az irányelvben megfogalmazott korlátozások nem vonatkoznak viszont az alábbi termékekre:a) - a tengerjáró hajók által használt ásványolaj eredetű folyékony tüzelőanyagok, kivéve a 2. cikk (3) bekezdése szerinti tüzelőanyagokat,- egy harmadik ország és egy tagállam határát átlépő hajózási gázolajat használó hajók;b) az elégetés előtt feldolgozandó tüzelőanyagok;c) az olajfinomítás során feldolgozandó tüzelőanyagok.2. cikkFogalommeghatározásAz irányelv alkalmazásában:1. "nehéz-fűtőolaj":- bármely ásványolaj eredetű folyékony tüzelőanyag, amely a CN 27100071 – 27100078 kód alá tartozik, vagy- bármely ásványolaj eredetű folyékony tüzelőanyag – a 2. és a 3. pontban meghatározott gázolaj kivételével – amely a lepárlási korlátai miatt a tüzelőanyagként felhasználható nehézolajok körébe tartozik, és amelynek az ASTM D86 eljárással meghatározva kevesebb, mint 65 térfogatszázaléka (veszteségekkel együtt) párlódik le 250 °C-os hőmérsékleten. Amennyiben a lepárlás nem határozható meg az ASTM D86 eljárással, akkor az ásványolaj eredetű termék nehéz-fűtőolajnak minősül;2. "gázolaj":- bármely ásványolaj eredetű folyékony tüzelőanyag, amely a CN 27100067 vagy a 27100068 kód alá tartozik, vagy- bármely ásványolaj eredetű folyékony tüzelőanyag, amely a lepárlási korlátai miatt a tüzelőanyagként felhasználható középpárlat kategóriába tartozik, és amelynek az ASTM D86 eljárással meghatározva legalább 85 térfogatszázaléka (veszteségekkel együtt) párlódik le 350 °C-os hőmérsékleten.A benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/70/EK irányelv európai parlamenti és tanácsi irányelv [9] 2. cikk (2) bekezdésében maghatározott dízelüzemanyagok nem tartoznak ebbe a meghatározásba. A nem a közúti forgalomban részt vevő gépjárművekhez és a mezőgazdasági vontatókhoz használt tüzelőanyagok szintén nem tartoznak ebbe a meghatározásba.3. "hajózási gázolaj" olyan tüzelőanyagot jelent, amelyet hajózási felhasználásra szántak, kielégíti a 2. pont szerinti meghatározás feltételeit, vagy amely viszkozitása vagy sűrűsége alapján az ISO 8217 (1996) I. táblázata szerint a hajózási párlatok kategóriájába esik;4. "ASTM eljárás" az 1976-os kiadásában magában foglalja az Amerikai Vizsgálati- és Anyagügyi Szervezet által az ásványolaj termékekre és kenőanyagokra vonatkozó szabványainak és egyéb előírásainak a tételesen pontosított módszereit;5. "tüzelőberendezés" minden olyan műszaki berendezés, amelyben tüzelőanyagot égetnek a keletkezett hő felhasználása céljából;6. "kritikus terhelés" egy vagy több szennyezőanyagra vonatkozó olyan mennyiségi becslés, amely alatt a jelenlegi ismereteink szerint nem jelentkeznek jelentős káros hatások a környezet érzékeny elemein.3. cikkA nehéz-tüzelőolaj maximális kéntartalma(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy területükön 2003. január 1-jétől kezdődően ne lehessen használni az 1,00 tömegszázalékot meghaladó kéntartalmú nehéz-tüzelőolajat.(2) Amennyiben a kén-dioxidra vonatkozó, a 80/779/EGK irányelvben [10] meghatározott levegőminőségi szabványokat, illetve az azokat hatályon kívül helyező és felváltó bármely közösségi jogszabályban meghatározott szabványokat és az egyéb közösségi rendelkezéseket betartják, valamint a kibocsátások nem járulnak hozzá a kritikus terhelések eléréséhez a Közösség területén, a tagállamok területük egy részén vagy egészén engedélyezhetik az 1,00-3,00 tömegszázalék ként tartalmazó nehéz-fűtőolajok használatát. Ezek az engedélyek addig érvényesek, ameddig a tagállamból a kibocsátások egyik tagállamban sem járulnak hozzá a kritikus terhelések túllépéséhez.(3) i. Amennyiben az illetékes hatóságok megfelelő módon ellenőrzik a kibocsátásokat, az (1) és a (2) bekezdés nem vonatkozik a nehéz-fűtőolajak alábbi felhasználására:a) azokban a tüzelőberendezésekben, amelyek a 88/609/EGK irányelv hatálya alá tartoznak, amelyek a fenti irányelv 2. cikkének (9) bekezdése szerinti meghatározás értelmében új létesítménynek minősülnek, és amelyek betartják a fenti irányelv IV. mellékletének 4. cikkében az ilyen létesítmények számára előírt kén-dioxid-kibocsátási határértékeket;b) egyéb tüzelőberendezésekben, amelyek nem tartoznak az a) alpont hatálya alá, és ahol a kén-dioxid-kibocsátása a létesítményből nem haladja meg az 1700 mg/Nm3 értéket, a száraz füstgázok 3 térfogatszázalékos oxigén értéke mellett;c) a finomítókban történő elégetés, ahol a finomító összes létesítményére (nem beleértve azokat az égetőüzemeket, amelyek az a) pont hatálya alá tartoznak) vonatkoztatott, a felhasznált tüzelőanyagtól vagy tüzelőanyag-kombinációtól független havi kén-dioxid-kibocsátási átlagérték az egyes tagállamok által meghatározandó, de maximálisan 1700 mg/Nm3 határértéken belül van;ii. A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az (1) bekezdésben maghatározott kénkoncentrációnál több ként tartalmazó nehéz-tüzelőolajat használó egyetlen tüzelőberendezés se működjön az illetékes hatóság által kiadott engedély nélkül, amelyben meghatározzák a kibocsátási határértékeket.(4) A 88/609/EGK irányelv jövőbeli felülvizsgálatának tükrében felülvizsgálják a (3) bekezdés rendelkezéseit, és szükség esetén módosítják azokat.(5) Amennyiben egy tagállam él a (2) bekezdésben említett lehetőségekkel, akkor arról legalább 12 hónappal előre tájékoztatja a Bizottságot és a nyilvánosságot. A Bizottság megkapja a (2) bekezdés szerinti feltételek értékeléséhez szükséges megfelelő információkat. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.Az információ tagállamtól való megérkezésétől számított hat hónapon belül a Bizottság megvizsgálja az előirányzott rendelkezéseket, és a 9. cikk szerinti eljárás alapján döntést hoz, amelyet közöl a tagállamokkal. Ezt a határozatot a 9. cikk szerinti eljárás alapján nyolcévente felülvizsgálják az érintett tagállam által a Bizottság részére átadott információ alapján.4. cikkA gázolaj maximális kéntartalma(1) A tagállamok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedés, hogy a hajózási gázolajat is magába foglaló gázolajokat az alábbi időponttal kezdődően a területükön ne lehessen használni:- ha kéntartalmuk meghaladja a 0,20 tömegszázalékot, 2000 júliusától,- ha a kéntartalmuk meghaladja a 0,1 tömegszázalékot, 2008. január 1-jétől.(2) Az (1) bekezdés alól Spanyolország a Kanári-szigetek, Franciaország a Francia Tengerentúli Megyék, Görögország egész területére, vagy egyes részeire, Portugáliának, Madeira- és az Azori-szigetek tekintetében engedélyezheti az (1) bekezdésben meghatározott határértéknél magasabb kéntartalmú hajózási gázolajok felhasználását.(3) Amennyiben a kén-dioxidra vonatkozó, a 80/779/EGK irányelvben meghatározott levegőminőségi szabványokat, illetve az azokat hatályon kívül helyező és felváltó bármely közösségi jogszabályban meghatározott szabványokat és az egyéb közösségi rendelkezéseket betartják, valamint a kibocsátások nem járulnak hozzá a kritikus terhelések eléréséhez a Közösség területén, a tagállamok területük egy részén vagy egészén engedélyezhetik a 0,10-0,20 tömegszázalék ként tartalmazó gázolaj használatát. Ezek az engedélyek addig érvényesek, ameddig a tagállamból a kibocsátások egyetlen más tagállamban sem járulnak hozzá a kritikus terhelés túllépéséhez, de nem érvényesek 2013. január 1-je után.(4) Amennyiben egy tagállam él a (2) bekezdésben említett lehetőségekkel, akkor arról legalább 12 hónappal előre tájékoztatja a Bizottságot és a nyilvánosságot. A Bizottság megkapja a (2) bekezdés szerinti feltételek értékeléséhez szükséges megfelelő információkat. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.Az információ tagállamtól való megérkezésétől számított hat hónapon belül a Bizottság megvizsgálja az előirányzott rendelkezéseket, és a 9. cikk szerinti eljárás alapján határozatot hoz, amelyről értesíti a tagállamokat.5. cikkAz tüzelőanyagok ellátásában bekövetkező változásAmennyiben a nyersolaj, a kőolajszármazékok, és egyéb szénhidrogének ellátásában bekövetkezett hirtelen változás esetén a tagállam számára problémát okoz a 3. és a 4. cikk szerinti határértékek alkalmazása, akkor a tagállam értesíti arról a Bizottságot. A Bizottság hat hónapot meg nem haladó időtartamra engedélyezheti annak a tagállamnak a területén magasabb határértékek alkalmazását; a határozatáról értesíti a Tanácsot és a tagállamokat. A határozattal kapcsolatban egy hónapon belül bármely tagállam a Tanácshoz fordulhat. A Tanács két hónapon belül minősített többség útján eltérő határozatot fogadhat el.6. cikkMintavételezés és elemzés(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést, hogy mintavétellel ellenőrizzék, hogy a felhasznált tüzelőanyag kéntartalma megfelel a 3. és 4. cikk előírásainak. A mintavételezést a tüzelőanyag maximális kéntartalmára vonatkozó korlátozás hatálybalépését követő hat hónapon belül megkezdik. Az ellenőrzést megfelelő gyakorisággal és olyan módon kell végezni, hogy a minták reprezentálják a vizsgált tüzelőanyagot.(2) A kéntartalom meghatározására elfogadott referenciamódszer a következő:a) ISO 8754 (1992) és PrEN ISO 14596 módszer nehéz-fűtőolaj és hajózási gázolaj esetén;b) EN 24260 (1987), ISO 8754 (1992) és PrEN ISO 14596 módszer gázolaj esetén;A döntővizsgálat a PrEN ISO 14596 módszer szerint történik. A felhasznált gázolajak kéntartalma ellenőrzésének statisztikai értékelése az ISO 4259 (1992) szabvány alapján történik.7. cikkJelentés és felülvizsgálat(1) A 6. cikkel összhangban végzett mintavételezés és elemzés eredményei alapján a tagállamoknak minden év június 30-ig rövid jelentést kell készíteniük a Bizottság számára az irányelv hatálya alá tartozó és a területükön az előző naptári év során felhasznált tüzelőanyagok kéntartalmáról. A jelentésnek tartalmaznia kell a 3. cikk (3) bekezdése alapján nyújtott eltérési lehetőségek összefoglalását.(2) A Bizottság 2006. december 31-ig többek között az (1) bekezdés alapján benyújtott éves jelentések, valamint a levegőminőség és a savasodás vizsgált alapelvei alapján jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére. A Bizottság a jelentéséhez mellékelheti az irányelv és különösen az egyes tüzelőanyag-kategóriákra előírt határértékek, illetve a 3. cikk (2) bekezdésében, a 3. cikk (3) bekezdésében és a 4. cikk (2) és (3) bekezdésében biztosított kivételek és eltérési lehetőségek módosítására vonatkozó javaslatait.(3) A Bizottság mérlegeli, milyen intézkedések hozhatók a 2. cikk (3) bekezdésében meghatározottak közé nem sorolódó hajózási tüzelőanyagok égetésének a savasodáshoz való hozzájárulása csökkentésére, és szükség esetén 2000 végéig javaslatot készít.8. cikkA 93/12/EGK irányelv módosítása(1) A 93/12/EGK irányelv a következőképpen módosul:a) az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontját és (2) bekezdését el kell hagyni;b) a 2. cikk (2) bekezdésének első albekezdését és a (3) bekezdését el kell hagyni;c) a 3. és a 4. cikket el kell hagyni.(2) Az (1) bekezdés 2000. július 1-jétől hatályos.9. cikkTanácsadó bizottságA Bizottság munkáját egy tanácsadó bizottság támogatja, amelynek tagjai a tagállamok képviselői, elnöke pedig a Bizottság egy képviselője.A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről, ha szükséges, szavazás útján.A véleményt rögzítik a jegyzőkönyvben; ezenkívül minden tagállamnak jogában áll véleményének a jegyzőkönyvbe történő felvetetése.A Bizottság a legmesszebbmenőkig figyelembe veszi a bizottság által kialakított véleményt. Tájékoztatja a bizottságot, hogy a véleményét milyen módon vette figyelembe.10. cikkÁtmeneti rendelkezésekA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2000. július 1-je előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat az előírásait, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkBírságokA tagállamok meghatározzák nemzeti joguknak az irányelv által szabályozott területeken elfogadott előírásainak megszegése esetén kiszabható bírságokat. A meghatározott bírságoknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.12. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való megjelenése napján lép hatályba.13. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1999. április 26-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Fischer[1] HL C 190., 1997.6.21., 9. o., és HL C 259., 1998.8.18., 5. o.[2] HL C 355., 1997.11.21., 1. o.[3] Az Európai Parlament 1998. május 13-i véleménye, (HL C 167., 1998.6.1., 111. o.), a Tanács 1998. október 6-i közös álláspontja, (HL C 364., 1998.11.25., 20. o.), és az Európai Parlament 1999. február 9-i határozata, (az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában még nem jelent meg).[4] HL C 138., 1993.5.17., 5. o.[5] HL L 74., 1993.3.27., 81. o.,[6] HL L 109., 1983.4.26., 8. o., A legutóbb a Bizottság 96/139/EK határozatával (HL L 32., 1996.2.10., 31. o.) módosított irányelv.[7] HL L 336., 1988.12.7., 1. o., A legutóbb a 94/66/EK irányelvvel (HL L 337., 1994.12.24., 83. o.) módosított irányelv.[8] HL L 26., 1999.2.1., 1. o.[9] HL L 350., 1998.12.28., 58. o.[10] HL L 229., 1980.8.30., 30. o., A legutóbb a 93/692/EGK irányelvvel módosított (HL L 337., 1991.12.31., 48. o.) irányelv.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2014/82/EU irányelve ( 2014. június 24. ) a 2007/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az általános szakmai ismeretekkel, az egészségi állapottal, valamint az engedélyekkel kapcsolatos követelmények tekintetében történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               25.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 184/11

         A BIZOTTSÁG 2014/82/EU IRÁNYELVE
   (2014. június 24.)
   a 2007/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az általános szakmai ismeretekkel, az egészségi állapottal, valamint az engedélyekkel kapcsolatos követelmények tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a közösségi vasúti rendszereken mozdonyokat és vonatokat működtető mozdonyvezetők minősítéséről szóló, 2007. október 23-i 2007/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 31. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2007/59/EK irányelv II. mellékletének egyik rendelkezése szerint nem követelmény a látás mindkét szemen, ha a személy megfelelő alkalmazkodási és kompenzálási tapasztalattal rendelkezik, feltéve, hogy kétszemes látását a munka megkezdése után veszítette el. Ez a rendelkezés ellentmond a 2007/59/EK irányelv II. mellékletében a látással kapcsolatban meghatározott egyéb követelményeknek, és azt a kockázatot hordozza magában, hogy csökken a vasút-üzemeltetés magas biztonsági szintje.

               (2)

               A 2007/59/EK irányelv IV. és VI. mellékletében az engedélyekkel és a tanúsítványokkal kapcsolatos bizonyos követelmények emellett nem teljesen egyértelműek, ebből fakadóan a tagállamok különbözőképpen alkalmazzák őket, ami végső soron hátráltatja a mozdonyvezetőkre vonatkozó harmonizált engedélyezési rendszer bevezetését az Európai Unióban.

               (3)

               Az Európai Vasúti Ügynökség 2012. május 7-én tanácsadói minőségében javaslatot tett az Európai Bizottságnak a 2007/59/EK irányelv II., IV. és VI. mellékletének módosítására. A Bizottság a szóban forgó irányelv 31. cikkének megfelelően konzultált az európai társadalmi párbeszéddel foglalkozó bizottságban képviselt testületekkel.

               (4)

               Átmeneti intézkedésekre van szükség azon mozdonyvezetők vonatkozásában, akik ezen irányelv alkalmazásának időpontját megelőzően, a 2007/59/EK irányelvben foglaltaknak megfelelően szereztek vagy szereznek engedélyt.

               (5)

               A 2007/59/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak annak a bizottságnak a véleményével, amely a 2007/59/EK irányelv 32. cikkének (1) bekezdése alapján a Bizottság munkáját segíti,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2007/59/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A II. melléklet a következőképpen módosul:
               Az „1.2. Látás” pontban a hetedik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

                           „—

                           látás mindkét szemen: megfelelő;”

               2.

               A IV. melléklet helyébe az ezen irányelv I. mellékletének szövege lép.

               3.

               A VI. melléklet az ezen irányelv II. mellékletében foglaltak szerint módosul.

         2. cikk
   Teljesítettnek tekintendők a követelmények azon mozdonyvezetők esetében, akik az ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott időpont előtt a 2007/59/EK irányelvben foglaltaknak megfelelően szereztek vagy szereznek engedélyt.
   3. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2015. július 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   A tagállamok ezeket a rendelkezéseket 2016. január 1-jétől alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   (3)   Az ezen irányelv nemzeti jogba történő átültetésére és végrehajtására vonatkozó kötelezettségek nem vonatkoznak a Ciprusi Köztársaságra és a Máltai Köztársaságra, mindaddig, amíg területükön nem hoznak létre vasúti rendszert.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2014. június 24-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 315., 2007.12.3., 51. o.

      I. MELLÉKLET

            „IV. MELLÉKLET
            ÁLTALÁNOS SZAKMAI ISMERETEK ÉS AZ ENGEDÉLLYEL KAPCSOLATOS KÖVETELMÉNYEK
            Az »általános képzés« a mozdonyvezetői szakma gyakorlása szempontjából releváns összes aspektust tekintve »általános jellegű« kompetenciákat hivatott biztosítani. Ennek szellemében az általános képzés azokra az alapismeretekre és alapelvekre koncentrál, amelyek a járművek és infrastruktúrák típusától és jellegétől függetlenül alkalmazhatók. Nem követelmény, hogy gyakorlati feladatmegoldást is magában foglaljon.
            A járművek konkrét típusaival, illetve adott infrastruktúrák biztonsági és üzemeltetési szabályaival és technikáival kapcsolatos ismeretek nem képezik az »általános« kompetencia részét. Az adott járműtípusokkal vagy infrastruktúrákkal kapcsolatos kompetenciákat biztosító képzés a mozdonyvezetői tanúsítványt érinti, és az V. és VI. mellékletben kerül meghatározásra.
            Az általános képzés az alábbi 1–7. pontban felsorolt területekre terjed ki. A felsorolás rendje nem jelent fontossági sorrendet.
            A felsorolásban a kognitív folyamatokra utaló főnevek azokat a kompetenciákat jelzik, amelyeket a résztvevőknek a képzés eredményeképpen el kell sajátítaniuk. Jelentésüket az alábbi táblázat ismerteti:

                        A kompetencia jellege

                        Meghatározás

                        tárgyi tudás, ismeret

                        az összefüggések megértéséhez szükséges ismeretek (adatok, tények) megszerzése

                        megértés, tájékozottság, azonosítás, a meghatározás képessége

                        helyzetek felismerésének és előhívásának képessége, feladat- és problémamegoldás meghatározott keretrendszeren belül

                        (1)

                        A mozdonyvezetői munka, a munkakörnyezet, a mozdonyvezető szerepe és felelőssége a vasút-üzemeltetésben, a mozdonyvezetői feladatok ellátásának szakmai és személyi kívánalmai

                                    a)

                                    a vasút-üzemeltetésre és a biztonságra vonatkozó szabályok és szabályozás (a mozdonyvezetők minősítésére, a veszélyes árukra, a környezetvédelemre, tűzvédelemre stb. vonatkozó követelmények és eljárások) általános irányvonalainak ismerete;

                                    b)

                                    tájékozottság a sajátos követelményekkel, valamint a szakmai és személyi kívánalmakkal kapcsolatban (jellemzően önálló munkavégzés, 24 órás cikluson belül váltott műszak, személyi védelem és biztonság, dokumentumok elolvasása és tartalmuk frissítése stb.);

                                    c)

                                    tájékozottság a biztonság szempontjából kritikus feladatokkal összeegyeztethető magatartásmintákkal kapcsolatban (gyógyszerek, alkohol, drogok és egyéb pszichoaktív anyagok fogyasztásának következményei, betegség, stressz, fáradtság stb. hatása);

                                    d)

                                    a referencia- és üzemeltetési dokumentumok (szabálykönyv, útvonalkönyv, mozdonyvezetői kézikönyv stb.) azonosítása;

                                    e)

                                    a vasút-üzemeltetésben részt vevők felelősségi köreinek és funkcióinak azonosítása;

                                    f)

                                    a feladatvégzéskor és a munkamódszerek megválasztásakor tanúsított precizitás fontosságának megértése;

                                    g)

                                    tájékozottság a munkahelyi egészségvédelemmel és biztonsággal kapcsolatban (a vasútvonalakon és azok közelében tanúsítandó magatartásra vonatkozó szabályzat, a vontatóegységre való fel- és leszállás biztonságát garantáló magatartásra vonatkozó szabályzat, ergonómia, a személyzetre vonatkozó biztonsági szabályok, egyéni védőfelszerelések stb.);

                                    h)

                                    viselkedéslélektani készségek és elvek ismerete (stresszkezelés, helytállás szélsőséges helyzetekben stb.);

                                    i)

                                    a környezetvédelem elveinek ismerete (a fenntarthatóságot szolgáló vezetési szokások stb.).

                        (2)

                        Vasúti technológiák, köztük az üzemeltetési szabályok alapjául szolgáló biztonsági elvek

                                    a)

                                    a vasút-üzemeltetés biztonságával kapcsolatos elvek, jogszabályok és rendelkezések ismerete;

                                    b)

                                    a résztvevők felelősségi köreinek és funkcióinak azonosítása.

                        (3)

                        A vasúti infrastruktúra alapelvei

                                    a)

                                    rendszerszintű és strukturális elvek és paraméterek ismerete;

                                    b)

                                    a pálya, az állomás és a rendező pályaudvar általános jellemzőinek ismerete;

                                    c)

                                    a vasúti szerkezeti létesítmények (hidak, alagutak, váltók stb.) ismerete;

                                    d)

                                    az üzemeltetési módok (egyvágányú pálya, kétvágányú pálya stb.) ismerete;

                                    e)

                                    az ellenőrző-irányító és jelzőrendszerek ismerete;

                                    f)

                                    a biztonsági berendezések (hőnfutásjelzők, alagúti füstérzékelők stb.) ismerete;

                                    g)

                                    a vontatási tápellátás (felsővezeték, áramvezető sín stb.) ismerete.

                        (4)

                        Az üzemeltetési kommunikáció alapelvei

                                    a)

                                    a kommunikáció jelentőségének, a kommunikációs eszközöknek és eljárásoknak az ismerete;

                                    b)

                                    a mozdonyvezetői feladatkör ellátásához szükséges kapcsolattartásban részt vevő személyeknek, azok szerep- és felelősségi köreinek az azonosítása (pályahálózat-működtetők személyzete, az egyéb vasúti személyzet munkaköri feladatai stb.);

                                    c)

                                    azon helyzetek/indítóokok azonosítása, amelyek kommunikáció kezdeményezését teszik szükségessé;

                                    d)

                                    tájékozottság a kommunikáció különböző módozataival kapcsolatban.

                        (5)

                        A vonatok és összeállításuk, valamint a vontatójárművek, a teherkocsik, a személyszállító kocsik és egyéb járművek műszaki előírásai

                                    a)

                                    a vontatás általános típusainak (villamos-, dízel-, gőzhajtású stb.) ismerete;

                                    b)

                                    a járműelrendezés (forgóvázak, járműtestek, vezetőfülke, védelmi rendszerek stb.) ismertetésének képessége;

                                    c)

                                    a minősítő rendszerek és tartalmuk ismerete;

                                    d)

                                    a vonatok összeállításáról szóló dokumentáció ismerete;

                                    e)

                                    a fékrendszerműködés és a fékhatásosságra vonatkozó számítások értelmezésének képessége;

                                    f)

                                    a vonatsebesség meghatározásának képessége;

                                    g)

                                    a legnagyobb terhelés és a kapcsolókészülékre ható erők meghatározásának képessége;

                                    h)

                                    a vonatvezérlési rendszer céljának és működésének ismerete.

                        (6)

                        A vasút-üzemeltetéssel járó általános kockázatok

                                    a)

                                    a forgalombiztonságot szabályozó alapelvek megértése;

                                    b)

                                    a vasút üzemeltetésével kapcsolatos kockázatoknak, valamint az ezen kockázatok csökkentésére szolgáló különböző eszközöknek az ismerete;

                                    c)

                                    a biztonságot érintő események ismerete és tájékozottság az ilyen események bekövetkezésekor elvárt magatartással/reakcióval kapcsolatban;

                                    d)

                                    a személyi serüléssel járó balesetekre vonatkozó eljárások (például evakuálás) ismerete.

                        (7)

                        Fizikai alaptörvények

                                    a)

                                    tájékozottság a kerekeknél fellépő erőkkel kapcsolatban;

                                    b)

                                    a gyorsítást és a fékteljesítményt befolyásoló tényezők (időjárási viszonyok, fékberendezések, csökkent tapadás, homokszórás stb.) meghatározásának képessége;

                                    c)

                                    a villamosság alapelveinek (áramkörök, feszültségmérés stb.) megértése.”

      II. MELLÉKLET
      A VI. melléklet 8. pontja helyébe a következő szöveg lép:

         „8.   NYELVVIZSGÁK
         Azon mozdonyvezetőknek, akiknek fontos biztonsági kérdésekről kell a pályahálózat-működtetővel kommunikálniuk, nyelvismerettel kell rendelkezniük az adott pályahálózat-működtető által megjelölt nyelven. E nyelvismeretnek olyan szintűnek kell lennie, amely képessé teszi őket az aktív és hatékony kommunikációra rutinhelyzetekben, nehéz körülmények között és vészhelyzetben egyaránt.
         Képesnek kell lenniük a »forgalomirányítási és forgalmi szolgálati« ÁME-ben foglalt üzenetek és kommunikációs módszer használatára. A mozdonyvezetőkkel szemben elvárás, hogy az Európa Tanács által létrehozott közös európai nyelvi referenciakeret (CEFR) (1) B1 szintjének megfelelően értsék a beszédet és az írott szöveget, emellett szóban és írásban is e szinten tudjanak kommunikálni.


title: A Bizottság 92/37/EGK irányelve (1992. április 30.) a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő tizenhatodik hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0037

Hivatalos Lap L 154 , 05/06/1992 o. 0030 - 0031 finn különkiadás fejezet 15 kötet 11 o. 0046  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 11 o. 0046

		A Bizottság 92/37/EGK irányelve(1992. április 30.)a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő tizenhatodik hozzáigazításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 92/32/EGK irányelvvel [1] módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967.június 27.-i 67/548/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 19. cikkére,mivel a 67/548/EGK irányelv I. melléklete tartalmazza a veszélyes anyagok listáját az osztályozásukra, csomagolásukra és címkézésükre vonatkozó részletes előírásokkal együtt; mivel az I. mellékletben közölt veszélyes anyagok jegyzékének felülvizsgálata azt mutatta, hogy e lista a jelenlegi tudományos és műszaki ismeretek fényében kiigazításra szorul; mivel számos olyan anyagot kell felvenni e jegyzékbe, amelyekről az említett irányelvvel összhangban értesítették a Bizottságot;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 67/548/EGK irányelv I. melléklete a következőképpen módosul:1. Az I. melléklet bejegyzései helyébe az ezen irányelv I. mellékletében szereplő megfelelő bejegyzések lépnek.2. Az I. melléklet az ezen irányelv II. mellékletében szereplő anyagokkal egészül ki.2. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1993. november 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. április 30-án.a Bizottság részérőlCarlo Ripa di Meanaa Bizottság tagja[1] HL L 154., 1992.6.5., 1. o.[2] HL L 196., 1967.8.16., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET és II. MELLÉKLETE mellékleteket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának L 154. A számában fogják közzétenni.(Lásd e Hivatalos Lap hátsó borítójának belső oldalán található értesítést.)--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2014/103/EU irányelve ( 2014. november 21. ) a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv mellékleteinek a tudományos és műszaki fejlődéshez való harmadik hozzáigazításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               22.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 335/15

         A BIZOTTSÁG 2014/103/EU IRÁNYELVE
   (2014. november 21.)
   a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv mellékleteinek a tudományos és műszaki fejlődéshez való harmadik hozzáigazításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló, 2008. szeptember 24-i 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 8. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2008/68/EK irányelv I. mellékletének I.1. szakasza, II. mellékletének II.1. szakasza és III. mellékletének III.1. szakasza az irányelv 2. cikkében meghatározott, a veszélyes áruk közúti, vasúti és belvízi szállítására vonatkozó nemzetközi megállapodások rendelkezéseire hivatkozik.

               (2)

               E nemzetközi megállapodások rendelkezéseit kétévente naprakésszé teszik. Ennek megfelelően 2015. január 1-jétől – egy 2015. június 30-ig tartó átmeneti időszak mellett – e megállapodások legutóbbi módosított változatait indokolt alkalmazni.

               (3)

               A 2008/68/EK irányelv I. mellékletének I.1. szakaszát, II. mellékletének II.1. szakaszát és III. mellékletének III.1. szakaszát ezért módosítani kell.

               (4)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2008/68/EK irányelv módosítása
   A 2008/68/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               Az I. melléklet I.1. szakasza helyébe a következő szöveg lép:
               „I.1.   ADR

               Az ADR 2015. január 1-jétől hatályos A. és B. melléklete azzal az eltéréssel, hogy a »szerződő fél« kifejezés helyett mindenütt »tagállam« értendő.”

               2.

               A II. melléklet II.1. szakasza helyébe a következő szöveg lép:
               „II.1.   RID

               A COTIF C. függelékét képező RID melléklete, 2015. január 1-jétől hatályos változatában, azzal az eltéréssel, hogy a »RID szerződő államai« kifejezés helyett mindenütt »tagállam« értendő.”

               3.

               A III. melléklet III.1. szakasza helyébe a következő szöveg lép:
               „III.1.   ADN

               Az ADN mellékletében foglalt, 2015. január 1-jétől hatályos előírások, valamint az ADN 3. cikkének f) és h) pontja és 8. cikkének (1) és (3) bekezdése azzal az eltéréssel, hogy a »szerződő fél« kifejezés helyett mindenütt »tagállam« értendő.”

         2. cikk
   Átültetés
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2015. június 30-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2014. november 21-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 260., 2008.9.30., 13. o.


title: A Bizottság negyedik irányelve (1983. szeptember 22.) a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/768/EGK tanácsi irányelv VI. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31983L0496

Hivatalos Lap L 275 , 08/10/1983 o. 0020 - 0021 spanyol különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0129  portugál különkiadás fejezet 15 kötet 4 o. 0129  finn különkiadás fejezet 13 kötet 13 o. 0123  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 13 o. 0123

		A Bizottság negyedik irányelve(1983. szeptember 22.)a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/768/EGK tanácsi irányelv VI. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(83/496/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 83/341/EGK irányelvvel [1] módosított, a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/768/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésére,mivel a legújabb tudományos és műszaki kutatások eredményei tükrében, bizonyos feltételek mellett megengedhető a 4,4-dimetil-1,3-oxazolidin és az 1,2-dibróm-2,4-dicianobután tartósítószerként történő alkalmazása;mivel ennek az irányelvnek a rendelkezései összhangban vannak a kozmetikaitermék-ágazat kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/768/EGK irányelv VI. mellékletének második része a következőkkel egészül ki:"Hivatkozási szám | Anyag | Engedélyezett legnagyobb koncentráció | Korlátozások és követelmények | Felhasználási feltételek és figyelmeztetések, amelyeket a címkén fel kell tüntetni |a | b | c | d | e |59 | 1,2-dibróm-2,4-dicianobután | 0,1 % | Nem használható fényvédő kozmetikai termékekben | |60 | 4,4-dimetil-1,3-oxazolidin | 0,1 % | Kizárólag használat után leöblítésre szánt termékekben | || | | A késztermék pH-értéke nem lehet kisebb 6-nál" | |2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1984. december 31-ig megfeleljenek.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1983. szeptember 22-én.a Bizottság részérőlKarl-Heinz Narjesa Bizottság tagja[1] HL L 188., 1983.7.13., 15. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 169. o.--------------------------------------------------