title: Az Európai Parlament és a Tanács 2010/65/EU irányelve ( 2010. október 20. ) a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó nyilatkozattételi követelményekről és a 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               29.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 283/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2010/65/EU IRÁNYELVE
   (2010. október 20.)
   a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó nyilatkozattételi követelményekről és a 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
   mivel:

               (1)

               A Közösség tagállamainak kikötőibe érkező és/vagy onnan induló hajókra vonatkozó jelentések alaki követelményeiről szóló, 2002. február 18-i 2002/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) előírja a tagállamok számára, hogy a forgalom áramlásának megkönnyítése érdekében bizonyos, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) nemzetközi tengeri forgalom elősegítéséről szóló, 1965. április 9-én elfogadott, módosított egyezményében (FAL-egyezmény) meghatározott szabványosított formanyomtatványokat (FAL-formanyomtatványok) elfogadjanak.

               (2)

               A tengeri közlekedés megkönnyítése és a hajózási társaságokra nehezedő adminisztratív terhek csökkentése érdekében a lehető legnagyobb mértékben egyszerűsíteni és harmonizálni kell az uniós jogi aktusok és a tagállamok által megkövetelt nyilatkozattételi követelményeket. Ezen irányelv azonban nem érintheti az előírt információ jellegét és tartalmát, és nem vezethet be további nyilatkozattételi kötelezettségeket azon hajók számára, amelyekre a tagállamokban alkalmazandó jogszabályok értelmében nem vonatkoznak ilyen kötelezettségek. Az irányelvnek csupán azzal kell foglalkoznia, hogy miként lehet a tájékoztatási eljárásokat egyszerűsíteni és harmonizálni, és miként lehetne az információt hatékonyabban gyűjteni.

               (3)

               A hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5), a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6), a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról szóló, 2004. március 31-i 725/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7), a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23-i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozás) (8), valamint adott esetben a veszélyes áruk tengeri szállításának 1965-ben elfogadott nemzetközi szabályzata és annak később elfogadott és hatályba lépett módosításai értelmében a kikötőbe való érkezéskor és/vagy az onnan történő induláskor kötelező adattovábbítás kiterjed a FAL-formanyomtatványok által előírt információra. Amennyiben tehát ezen információ megfelel a fent említett jogi aktusokban foglalt követelményeknek, el kell fogadni a FAL-formanyomtatványokat az információk nyújtására.

               (4)

               A tengeri szállítás globális dimenziójának fényében az uniós jogi aktusoknak figyelembe kell venniük az IMO követelményeit, amennyiben egyszerűsítésre kerül sor.

               (5)

               A tagállamoknak el kell mélyíteniük a hatáskörrel rendelkező hatóságaik, például a vámhatóságaik, határellenőrző hatóságaik, közegészségügyi hatóságaik és közlekedési hatóságaik közötti együttműködést annak céljából, hogy az Unión belül folytassák a nyilatkozattételi követelmények egyszerűsítését és harmonizációját, és a lehető leghatékonyabban használják ki az elektronikus adatátviteli és információcsere-rendszereket, tekintettel a tengeri szállítást korlátozó akadályok lehetőség szerint egyidejű felszámolására és az akadályok nélküli európai tengeri szállítási térség elérésére.

               (6)

               Részletes statisztikáknak kell rendelkezésre állniuk a tengeri szállításról ahhoz, hogy értékelni lehessen az Unión belüli tengeri közlekedés megkönnyítését célzó politikai intézkedések hatékonyságát és szükségességét, figyelembe véve annak szükségességét, hogy a tagállamok ne hozzanak létre felesleges további követelményeket a statisztikagyűjtést illetően, és teljes mértékben kihasználják az Eurostatot. Ezen irányelv alkalmazásában fontos lenne összegyűjteni a releváns adatokat az Unión belüli hajóközlekedésről/hajómozgásról és/vagy a harmadik országok kikötőiben vagy vámszabad területen kikötő hajókról.

               (7)

               Egyszerűbbé kell tenni a hajózási társaságok számára, hogy élvezhessék az „engedélyezett menetrendszerű járat” státus előnyeit, összhangban a „Közlemény és cselekvési terv egy korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség létrehozása céljából” című, 2009. január 21-i bizottsági közlemény célkitűzésével.

               (8)

               Az elektronikus adattovábbítási eszközök széles körű – lehetőség szerint a FAL-egyezmény által kidolgozott nemzetközi előírások alapján történő – használatát mihamarabb, de legkésőbb 2015. június 1-jéig célszerű általánossá tenni valamennyi nyilatkozattételi követelmény vonatkozásában. A potenciálisan nagyon nagy mennyiségű információ továbbításának ésszerűsítése és felgyorsítása érdekében a nyilatkozattételi követelményeknek lehetőség szerint elektronikus formában kell eleget tenni. Az Unión belül csak kivételes esetben lehet papíralapú formátumban benyújtani a FAL-formanyomtatványokban foglalt információt, és ebben az esetben is csak korlátozott ideig, figyelembe véve a tagállamok, mint a FAL-egyezményben részes felek kötelezettségeit. A tagállamokat ösztönzik igazgatási eszközök alkalmazására, beleértve a gazdasági ösztönzőket is, az elektronikus formátumok használatának előmozdítása érdekében. A fent említett okokból a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti információcserének elektronikus formában kell történnie. E fejlesztés előmozdítása céljából, valamint a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség zökkenőmentes működésének biztosítása érdekében egymással technikailag jobban interoperábilis elektronikus rendszerekre van szükség, lehetőleg ugyanezen határidő alkalmazásával.

               (9)

               A kereskedelemben és a szállításban érintett felek számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy szabványosított formában, egyetlen elektronikus ablakon keresztül nyújtsák be az információt és a dokumentumokat a nyilatkozattételi követelmények betartása érdekében. Az egyedi adatokat csak egyszer kell benyújtani.

               (10)

               A nemzeti és uniós szinten kialakított SafeSeaNet-rendszerek elősegíthetik az információnak a tengeren végzett tevékenységekkel kapcsolatos tagállami információs rendszerek közötti fogadását, cseréjét és terjesztését. A tengeri közlekedés megkönnyítése és a tengeri közlekedéssel kapcsolatos adminisztratív terhek csökkentése érdekében a SafeSeaNet-rendszernek interoperábilisnak kell lennie a nyilatkozattételi követelményekre vonatkozó egyéb uniós rendszerekkel. A SafeSeaNet-rendszert célszerű alkalmazni a tengeri közlekedés megkönnyítését célzó további információcsere céljából. A SafeSeaNet-rendszerbe nem kell bevezetni azon nyilatkozattételi követelményeket, amelyek a kizárólag nemzeti célra szolgáló információra vonatkoznak.

               (11)

               Az új uniós intézkedések elfogadása során biztosítani kell, hogy a tagállamok folytathassák az elektronikus adattovábbítást, és ne legyen számukra kötelező a papíralapú formátum használata.

               (12)

               Az elektronikus adattovábbítás összes előnyét csak akkor lehet kiaknázni, ha zökkenőmentes és hatékony kommunikáció zajlik a SafeSeaNet, az e-Customs, valamint az adatok bevitelére és lehívására szolgáló elektronikus rendszerek között. Ennek érdekében és az adminisztratív terhek csökkentése céljából mindenekelőtt a jelenleg hatályos szabványokat kell alkalmazni.

               (13)

               A FAL-formanyomtatványokat rendszeresen frissítik. Ebben az irányelvben ezért ezen formanyomtatványok jelenleg hatályos változatára kell hivatkozni. A tagállami jogszabályok által előírt, a FAL-egyezmény követelményein túlmutató információt a FAL-egyezmény szerinti szabványok alapján kifejlesztendő formátumban kell közölni.

               (14)

               Ez az irányelv nem érinti a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletet (9), a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendeletet (10), a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (11) vagy a schengeni határellenőrzési joganyagot nem alkalmazó tagállamok határellenőrzéssel kapcsolatos nemzeti jogszabályait, valamint a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (12).

               (15)

               Az információ elektronikus továbbításának általánossá tétele és a tengeri közlekedés megkönnyítése érdekében a tagállamoknak megfelelő menetrend alapján ki kell terjeszteniük az elektronikus adattovábbítási eszközök alkalmazását, és a Bizottsággal együttműködésben meg kell vitatniuk az elektronikus adattovábbítási eszközök alkalmazása harmonizációjának lehetőségeit. E célból figyelembe kell venni a SafeSeaNet-rendszer magas szintű irányítócsoportjának a SafeSeaNet ütemtervével kapcsolatos munkáját, amint az elfogadásra kerül, továbbá a konkrét finanszírozási követelményeket és az uniós pénzügyi eszközöknek az elektronikus adattovábbítás fejlesztésének céljára való biztosítását.

               (16)

               Az Unió vámterületén lévő kikötők között közlekedő hajókat mentesíteni kell a FAL-formanyomtatványokban említett információ benyújtására vonatkozó kötelezettség alól, amennyiben a szóban forgó hajók nem az említett területen kívüli kikötőből vagy a vámszabályozás értelmében I. típusú ellenőrzés hatálya alá tartozó vámszabad területről indultak, ilyen területen nem kötnek ki, vagy nem ilyen terület az úti céljuk, az alkalmazandó uniós jogi aktusok, valamint azon információ sérelme nélkül, amelyet a tagállamok kérhetnek a belső rend és biztonság védelme, valamint a vám-, adó-, bevándorlási, környezetvédelmi és higiéniai jogszabályaik érvényesítése érdekében.

               (17)

               Az adminisztratív követelmények alól a hajó rakománya – és nem kizárólag az úti cél és/vagy kiindulási hely – alapján szintén engedélyezhető mentesség. Erre azért van szükség, hogy minimálisra lehessen szorítani a harmadik országokban vagy vámszabad területen kikötő hajókra vonatkozó további nyilatkozattételi követelményeket. Az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak szóló jelentés keretében a Bizottságnak meg kell vizsgálnia e kérdést.

               (18)

               A 725/2004/EK rendelet által előírt előzetes védelmi nyilatkozatnak megfelelően benyújtandó információ harmonizálása érdekében új ideiglenes formanyomtatványt kell bevezetni.

               (19)

               A nemzeti nyelvi követelmények gyakran akadályt képeznek a part menti szállítási hálózat fejlődése előtt. A tagállamoknak minden lehetséges módon arra kell törekedniük, hogy a nemzetközi gyakorlattal összhangban elősegítsék a tagállamok közötti tengeri közlekedésben az írásbeli és szóbeli kommunikációt azzal a céllal, hogy közös kommunikációs eszközöket lehessen találni.

               (20)

               A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy ezen irányelv melléklete tekintetében felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítés során megfelelő konzultációt folytasson, a szakértői szintre is kiterjedően.

               (21)

               Az Unió különböző jogi aktusai, amelyek például a kikötőbe való érkezésre vonatkozóan előzetes értesítési követelményeket írnak elő – így többek között a 2009/16/EK irányelv –, eltérő határidőket állapíthatnak meg ezen előzetes értesítési követelmények teljesítése tekintetében. A Bizottságnak – az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács részére küldött, adott esetben jogalkotási javaslatot tartalmazó jelentés keretében – meg kell vizsgálnia ezen határidők lerövidítésének és összehangolásának lehetőségét, kihasználva az elektronikus adatfeldolgozás terén elért fejlődésből származó előnyöket.

               (22)

               Az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács részére készített jelentés keretében a Bizottságnak meg kellene fontolnia, hogy ezen irányelv célját, nevezetesen a tagállamok kikötőibe érkező és onnan induló hajókra vonatkozó adminisztratív követelmények egyszerűsítését milyen mértékben lehet kiterjeszteni az e kikötők mögött fekvő szárazföldi területekre is, így különösen a folyami közlekedésre, annak érdekében, hogy a tengeri forgalom szárazföldre való átvitele gyorsabb és zökkenőmentesebb legyen, és hogy tartós megoldást találjanak a tengeri kikötőkben és környékükön tapasztalható forgalmi dugókra.

               (23)

               Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a tengeri közlekedésnek az Unió egész területén összehangolt módon való megkönnyítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a fellépés léptéke és hatásai miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

               (24)

               Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint, amennyiben egy irányelv átültetése földrajzi okok miatt értelmetlen, ez az átültetés nem kötelező. Ennek megfelelően az ebben az irányelvben szereplő előírások nem relevánsak azon tagállamok esetében, amelyek nem rendelkeznek olyan kikötőkkel, ahol az ezen irányelv hatálya alá tartozó hajók rendszerint kiköthetnének.

               (25)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések hozzájárulnak a lisszaboni menetrendben meghatározott célok eléréséhez.

               (26)

               A SafeSeaNethez és más elektronikus rendszerekhez való hozzáférést szabályozni kell a kereskedelmi és bizalmas információ védelme érdekében és a kereskedelmi adatok védelméről szóló vonatkozó jogszabályok sérelme nélkül, továbbá a személyes adatok tekintetében a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) sérelme nélkül kell történnie. A tagállamoknak és az uniós intézményeknek és szerveknek különös figyelmet kell fordítaniuk arra, hogy megfelelő hozzáférés-ellenőrzési rendszerek segítségével védelmet élvezzenek a kereskedelmi és bizalmas jellegű információk.

               (27)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (15) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára és az Unió érdekében – készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és azokat tegyék közzé.

               (28)

               Az átláthatóság érdekében a 2002/6/EK irányelv helyébe ezen irányelv lép,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy és hatály
   (1)   Ezen irányelv célja a tengeri közlekedésre vonatkozó adminisztratív eljárások egyszerűsítése és harmonizációja az információ elektronikus továbbításának standarddá tétele, valamint a nyilatkozattételi követelmények ésszerűsítése révén.
   (2)   Ezen irányelvet a tengeri közlekedésre vonatkozó nyilatkozattételi követelményekre kell alkalmazni, a tagállamok területén található kikötőkbe érkező és onnan induló hajók tekintetében.
   (3)   Ezen irányelv nem alkalmazandó a nyilatkozattételi követelmények alól mentesített hajókra.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   a)   „nyilatkozattételi követelmények”: a mellékletben meghatározott azon információ, amelyet a tagállamban alkalmazandó jogszabályok alapján a tagállam kikötőjébe érkező vagy onnan induló hajóknak adminisztratív és eljárási célokra rendelkezésre kell bocsátaniuk;
   b)   „FAL-egyezmény”: a nemzetközi tengeri forgalom elősegítéséről szóló, 1965. április 9-én elfogadott, módosított IMO-egyezmény;
   c)   „FAL-formanyomtatványok”: a FAL-egyezményben előírt, szabványosított formanyomtatványok;
   d)   „hajó”: bármilyen tengerjáró hajó vagy vízi jármű;
   e)   „SafeSeaNet”: a 2002/59/EK irányelvben meghatározott, uniós tengeri információcsere-rendszer;
   f)   „adatok elektronikus továbbítása”: digitálisan kódolt információ továbbítási folyamata, amelynek során tárolásra és számítógéppel való feldolgozásra közvetlenül alkalmas, felülvizsgálható, strukturált formátumot alkalmaznak.
   3. cikk
   A nyilatkozattételi követelmények harmonizációja és összehangolása
   (1)   Minden tagállam intézkedéseket hoz annak biztosítására, hogy területén a nyilatkozattételi követelményeket harmonizált és összehangolt módon követeljék meg.
   (2)   A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben létrehozza a nyilatkozattételi követelmények Unión belüli harmonizációját és összehangolását szolgáló mechanizmusokat.
   4. cikk
   A kikötőbe való érkezés előtti értesítés
   A tagállamok – figyelemmel azokra az értesítésre vonatkozó rendelkezésekre, amelyeket az uniós jogi aktusok, vagy a tengeri közlekedésre alkalmazandó, a tagállamok számára kötelező erejű nemzetközi jogi eszközök tartalmaznak, ideértve a személyek és áruk ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket is – biztosítják, hogy a parancsnok vagy a hajó üzemeltetője által megfelelően felhatalmazott bármely más személy, a tagállamban található kikötőbe való érkezést megelőzően a nyilatkozattételi követelményekben előírt információt eljuttassa az említett tagállam által kijelölt illetékes hatóságnak:

               a)

               legalább 24 órával korábban; vagy

               b)

               legkésőbb az előző kikötő elhagyásakor, ha a hajóút időtartama rövidebb 24 óránál; vagy

               c)

               ha a rendeltetési kikötő nem ismert vagy a hajóút során megváltozott, akkor ennek az információnak a megismerésekor azonnal.

         5. cikk
   Az adatok elektronikus továbbítása
   (1)   A tagállamok elfogadják a nyilatkozattételi követelmények elektronikus formátumban történő teljesítését és azok egyablakos úton történő továbbítását a lehető leghamarabb és mindenesetre legkésőbb 2015. június 1-jéig.
   Ez az egy ablak, amely összekapcsolja a SafeSeaNet-et, az „e-vámot” (e-Customs) és más elektronikus rendszereket, az a hely, ahol ezen irányelvvel összhangban valamennyi információt egyszer bejelentenek, és a különböző illetékes hatóságok és a tagállamok rendelkezésére bocsátanak.
   (2)   A FAL-egyezményben meghatározott releváns formátum sérelme nélkül az (1) bekezdésben említett formátumnak meg kell felelnie a 6. cikknek.
   (3)   Amennyiben a nyilatkozattételi követelményeket az uniós jogi aktusok írják elő, az (1) bekezdésben említett elektronikus rendszereknek – az (1) bekezdés szerint létrehozott egyetlen ablak megfelelő működéséhez szükséges keretek között – átjárhatónak, hozzáférhetőnek és a 2002/59/EK irányelvnek megfelelően létrehozott SafeSeaNet rendszerrel, valamint – amenynyiben alkalmazandó – a papírmentes vám- és kereskedelmi környezetről szóló, 2008. január 15-i 70/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (16) előírt informatikai rendszerekkel kompatibilisnek kell lenniük.
   (4)   A tagállamok a 2913/92/EGK rendeletben és az 562/2006/EK rendeletben a vám- és határellenőrzések tekintetében előírt különleges rendelkezések sérelme nélkül konzultálnak a gazdasági szereplőkkel, és az elért eredményekről a 70/2008/EK határozatban előírt részletes szabályoknak megfelelően tájékoztatják a Bizottságot.
   6. cikk
   Adatcsere
   (1)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az az információ, amely egy uniós jogi aktus által előírt nyilatkozattételi követelményekkel összhangban érkezett be, nemzeti SafeSeaNet-rendszerükben rendelkezésre álljon, valamint hogy az ilyen információ mérvadó részeihez a SafeSeaNet rendszeren keresztül más tagállamok is hozzáférjenek. Ha egy tagállam másként nem rendelkezik, ez nem alkalmazandó a 2913/92/EGK rendelet, a 2454/93/EGK rendelet, az 562/2006/EK rendelet és a 450/2008/EK rendelet rendelkezéseivel összhangban beérkezett információra.
   (2)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdéssel összhangban beérkezett információhoz a releváns nemzeti hatóságok kérelemre hozzáférjenek.
   (3)   Az üzeneteknek a nemzeti SafeSeaNet-rendszerekben az (1) bekezdéssel összhangban alkalmazandó digitális formátumát a 2002/59/EK irányelv 22a. cikke alapján kell kidolgozni.
   (4)   A tagállamok az (1) bekezdésben említett mérvadó információhoz való hozzáférést biztosíthatják vagy egyetlen nemzeti ablakos elektronikus információcsere-rendszer útján, vagy pedig a nemzeti SafeSeaNet-rendszereken keresztül.
   7. cikk
   A FAL-formanyomtatványokban foglalt információ
   A tagállamok a nyilatkozattételi követelmények teljesítése tekintetében elfogadják a FAL-formanyomtatványokat. A tagállamok elfogadhatják, hogy egy uniós jogi aktus alapján benyújtandó információt 2015. június 1-jéig bezárólag papíralapú formátumban nyújtsák be.
   8. cikk
   Titoktartás
   (1)   A tagállamok az alkalmazandó uniós jogi aktusokkal vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban megteszik az ezen irányelv alapján cserélt üzleti vagy egyéb bizalmas információ titkos jellegének biztosításához szükséges intézkedéseket.
   (2)   A tagállamok különös gondot fordítanak az ezen irányelvvel összhangban gyűjtött üzleti adatok védelmére. A személyes adatok védelme tekintetében a tagállamok biztosítják, hogy megfeleljenek a 95/46/EK irányelvnek. Az Unió intézményei és szervei biztosítják, hogy megfeleljenek a 45/2001/EK rendeletnek.
   9. cikk
   Mentességek
   A tagállamok biztosítják, hogy a 2002/59/EK irányelv hatálya alá tartozó és az Unió vámterületén található kikötők között közlekedő azon hajók, amelyek nem az említett területen kívüli vagy a vámszabályozás értelmében I. típusú ellenőrzés hatálya alá tartozó vámszabad területen lévő kikötőből érkeznek, ilyen kikötőben nem kötnek ki, vagy nem ilyen kikötő az úti céljuk, mentesüljenek a FAL-formanyomtatványokon szereplő adatok továbbítására vonatkozó kötelezettség alól, az alkalmazandó uniós jogi aktusok és azon lehetőség sérelme nélkül, hogy a tagállamok kérhetik az ezen irányelv melléklete B. részének 1–6. pontjában említett, a FAL-formanyomtatványokban foglalt információt, amely szükséges a belső rend és biztonság védelméhez, valamint a vám-, adó-, bevándorlási, környezetvédelmi és higiéniai jogszabályaik érvényesítéséhez.
   10. cikk
   Módosítási eljárás
   (1)   Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el ezen irányelv mellékletére vonatkozóan, annak biztosítására, hogy figyelembe vegyenek a FAL-formanyomtatványokon az IMO által bevezetett bármely lényeges változtatást. Ezen módosítások nem terjeszthetik ki az irányelv hatályát.
   (2)   Az e cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra a 11., 12. és 13. cikkben meghatározott eljárások alkalmazandók.
   11. cikk
   A felhatalmazás gyakorlása
   (1)   A Bizottság felhatalmazást kap a 10. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására a 2010. november 18-tól számított ötéves időszakra. A Bizottság legkésőbb hat hónappal az ötéves időszak vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás azonos tartamú időszakokra automatikusan meghosszabbodik, hacsak az Európai Parlament vagy a Tanács a 12. cikkel összhangban vissza nem vonja azt.
   (2)   Mihelyt elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, a Bizottság arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
   (3)   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó, Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit a 12. és 13. cikk határozza meg.
   12. cikk
   A felhatalmazás visszavonása
   (1)   Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 10. cikkben említett felhatalmazást.
   (2)   Az az intézmény, amely belső eljárást indított annak eldöntésére, hogy visszavonja-e a felhatalmazást, legkésőbb a végső határozat meghozatala előtt, ésszerű időn belül igyekszik tájékoztatni arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve azon átruházott hatásköröket, amelyek a visszavonás tárgyát képezhetik és a visszavonás lehetséges indokait.
   (3)   A visszavonásról szóló határozat megszünteti az említett határozatban meghatározott felhatalmazást. A határozat azonnal vagy az abban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. A határozatot ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
   13. cikk
   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
   (1)   Az Európai Parlament vagy a Tanács az értesítés időpontjától számított két hónapos időszakon belül kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben.
   Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére az időszak további két hónappal meghosszabbodik.
   (2)   Ha az eredeti két hónapos időszak, illetve adott esetben a meghosszabbított időszak leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az az abban megjelölt időpontban hatályba lép.
   A felhatalmazáson alapuló jogi aktus az eredeti két hónapos időszak, illetve adott esetben a meghosszabbított időszak letelte előtt is kihirdethető az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és hatályba is léphet, ha az Európai Parlament és a Tanács egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem áll szándékában kifogást emelni.
   (3)   Ha az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, az nem lép hatályba. A kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.
   14. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   (1)   A tagállamok 2012. május 19-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Az említett rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
   A tagállamok az említett rendelkezéseket 2012. május 19-től alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   15. cikk
   Jelentés
   A Bizottság 2013. november 19-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv működéséről, beleértve az alábbiakat:

               a)

               lehetőség az irányelvvel bevezetett egyszerűsítések hatályának a belvízi szállításra történő kiterjesztésére;

               b)

               a River Information System – Folyami Információs Rendszer kompatibilitása az ezen irányelvben említett elektronikus adattovábbítási folyamattal;

               c)

               a nyilatkozattételi követelmények harmonizálása és koordinálása tekintetében a 3. cikk szerint elért előrehaladás;

               d)

               a nyilatkozattételi követelmények elengedésének vagy egyszerűsítésének megvalósíthatósága azon hajók esetében, amelyek harmadik országbeli vagy vámszabad területen fekvő kikötőben kötöttek ki;

               e)

               az Unióban közlekedő hajók forgalmára/mozgására és/vagy harmadik országbeli vagy vámszabad területen fekvő kikötőben kikötött hajókra vonatkozó rendelkezésre álló adatok.

         A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatnak kell kísérnie.
   16. cikk
   A 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezése
   A 2002/6/EK irányelv 2012. május 19-től hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.
   17. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2010. október 20-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BUZEK

            a Tanács részéről

            az elnök

         O. CHASTEL

      (1)  HL C 128., 2010.5.18., 131. o.

      (2)  HL C 211., 2009.9.4., 65. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2010. július 6-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2010. október 12-i határozata.

      (4)  HL L 67., 2002.3.9., 31. o.

      (5)  HL L 332., 2000.12.28., 81. o.

      (6)  HL L 208., 2002.8.5., 10. o.

      (7)  HL L 129., 2004.4.29., 6. o.

      (8)  HL L 131., 2009.5.28., 57. o.

      (9)  HL L 302., 1992.10.19., 1. o.

      (10)  HL L 253., 1993.10.11., 1. o.

      (11)  HL L 105., 2006.4.13., 1. o.

      (12)  HL L 145., 2008.6.4., 1. o.

      (13)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (14)  HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

      (15)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (16)  HL L 23., 2008.1.26., 21. o.

      MELLÉKLET

         AZ EZEN IRÁNYELVBEN EMLÍTETT NYILATKOZATTÉTELI KÖVETELMÉNYEK JEGYZÉKE

      A.   Az uniós jogi aktusokból eredő nyilatkozattételi követelmények

      A nyilatkozattételi követelmények e kategóriájába azon információ tartozik, amelyet az alábbi rendelkezéseknek megfelelően kell nyújtani:

                  1.

                  A tagállamok kikötőibe érkező és onnan induló hajókra vonatkozó értesítés
                  A közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 208., 2002.8.5., 10. o.) 4. cikke.

                  2.

                  A személyek ellenőrzése a határátkelőhelyeken
                  A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 105., 2006.4.13., 1. o.) 7. cikke.

                  3.

                  A hajókon szállított veszélyes vagy szennyező áruk bejelentése
                  A közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikke.

                  4.

                  A hulladék és a rakománymaradványok bejelentése
                  A hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 332., 2000.12.28., 81. o.) 6. cikke.

                  5.

                  A védelmi információ bejelentése
                  A hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról szóló, 2004. március 31-i 725/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 129., 2004.4.29., 6. o.) 6. cikke.
                  A nemzetközi szinten harmonizált formanyomtatvány elfogadásáig a 725/2004/EK rendelet 6. cikkében előírt információt az e melléklet függelékében szereplő formanyomtatvány alkalmazásával kell továbbítani. A formanyomtatvány elektronikus úton is továbbítható.

                  6.

                  Belépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat
                  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1992.10.19., 1. o.) 36a. cikke és a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 2008.6.4., 1. o.) 87. cikke.

            B.   A nemzetközi jogi eszközökből eredő FAL-formanyomtatványok és nyilatkozattételi követelmények

      A nyilatkozattételi követelmények e kategóriájába azon információ tartozik, amelyet a FAL-egyezménnyel és egyéb releváns nemzetközi jogi eszközökkel összhangban kell nyújtani.

                  1.

                  1. sz. FAL-formanyomtatvány: Általános nyilatkozat

                  2.

                  2. sz. FAL-formanyomtatvány: Rakománynyilatkozat

                  3.

                  3. sz. FAL-formanyomtatvány: A hajó készleteire vonatkozó nyilatkozat

                  4.

                  4. sz. FAL-formanyomtatvány: A személyzet ingóságaira vonatkozó nyilatkozat

                  5.

                  5. sz. FAL-formanyomtatvány: Személyzeti jegyzék

                  6.

                  6. sz. FAL-formanyomtatvány: Utaslista

                  7.

                  7. sz. FAL-formanyomtatvány: A veszélyes árukról szóló rakományjegyzék

                  8.

                  Hajózási egészségügyi nyilatkozat

            C.   Vonatkozó nemzeti jogszabályok

      A tagállamok ebbe a kategóriába vehetik fel azon információt, amelyet nemzeti jogszabályaikkal összhangban kell nyújtani. Az ilyen információkat elektronikus eszközök útján kell továbbítani.

         Függelék
         A KIKÖTŐBE VALÓ ÉRKEZÉS ELŐTT BEKÜLDENDŐ VÉDELMI ADATLAP VALAMENNYI HAJÓ KITÖLTI AZ EU-TAGÁLLAMI KIKÖTŐKBE VALÓ ÉRKEZÉS ELŐTT
         (A tengeri élet biztonságáról szóló 1974-es nemzetközi egyezmény (SOLAS) XI-2. fejezet 9. szabálya és a 725/2004/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése)

                     Hajóadatok és elérhetőségek

                     IMO-szám

                     Hajó neve

                     Lajstromozási kikötő

                     Lobogó szerinti állam

                     Hajó típusa

                     Hívójel

                     Bruttó űrtartalom

                     Inmarsat hívószám (ha van)

                     Társaság neve és társasági azonosító szám

                     A társaság védelmi tisztjének (CSO) neve és 24-órás elérhetőségének adatai

                     Érkezési kikötő

                     Érkezési kikötőlétesítmény (ha van)

                     A kikötőre és kikötőlétesítményekre vonatkozó adatok

                     A hajó kikötőbe való érkezésének várható dátuma és időpontja (ETA)

                     A kikötés fő oka

                     A SOLAS XI-2. fejezet 9.2.1 szabálya által megkövetelt adatok

                     Rendelkezik-e a hajó érvényes nemzetközi védelmi tanúsítvánnyal (ISSC)?

                     IGEN

                     ISSC

                     NEM – miért?

                     Kiállította (az igazgatási szerv vagy az elismert védelmi szervezet (RSO) neve)

                     Lejárati dátum (nn/hh/éééé)

                     A hajó fedélzetén van-e védelmi terv (SSP)?

                     IGEN

                     NEM

                     A hajó jelenleg milyen védelmi szintnek megfelelően üzemel?

                     1. védelmi szint

                     2. védelmi szint

                     3. védelmi szint

                     A hajó földrajzi helyzete a jelentés elkészítésének időpontjában

                     Időrendi sorrendben sorolja fel az utolsó tíz felkeresett kikötőlétesítményt (a legutóbbival kezdve):

                     Szám

                     Kezdés dátuma (nn/hh/éééé)

                     Befejezés dátuma (nn/hh/éééé)

                     Kikötő

                     Ország

                     UN/LOCODE
                     (ha van)

                     Kikötőlétesítmény

                     Védelmi szint (SL)

                     1

                     SL =

                     2

                     SL =

                     3

                     SL =

                     4

                     SL =

                     5

                     SL =

                     6

                     SL =

                     7

                     SL =

                     8

                     SL =

                     9

                     SL =

                     10

                     SL =

                     A hajó jóváhagyott védelmi tervében (SSP) szereplő intézkedéseken kívül hozott-e a hajó bármilyen egyedi vagy kiegészítő intézkedést?
                     Amennyiben a válasz IGEN, kérjük, jelölje meg a hajó által meghozott egyedi vagy kiegészítő intézkedéseket.

                     IGEN

                     NEM

                     Szám
                     (lásd fent)

                     A hajó által meghozott egyedi vagy kiegészítő intézkedések

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Időrendi sorrendben sorolja fel azokat a hajóközi tevékenységeket (a legutóbbival kezdve), amelyek elvégzésére a kikötőlétesítményekben való tíz legutóbbi, fentiekben megadott kikötés alkalmával került sor. A lenti táblázatot bővítse újabb sorokkal, illetve szükség esetén használjon külön lapot – adja meg a hajóközi tevékenységek teljes számát:

                     A jóváhagyott SSP-ben megjelölt hajóvédelmi eljárásokat minden hajóközi tevékenység során elvégezték?
                     Amennyiben NEM, kérjük, lent a jobboldali szélső oszlopban adja meg az említett eljárások helyett alkalmazott védelmi intézkedések részleteit.

                     IGEN

                     NEM

                     Szám

                     Kezdés dátuma (nn/hh/éééé)

                     Befejezés dátuma (nn/hh/éééé)

                     Helyszín vagy földrajzi hosszúság és szélesség

                     Hajóközi tevékenység

                     Az SSP-ben megadott eljárások helyett alkalmazott védelmi intézkedések

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     A hajón található rakomány általános leírása

                     Szállít-e a hajó az IMDG-szabályzat szerinti 1., 2.1., 2.3., 3., 4.1., 5.1., 6.1., 6.2., 7. vagy 8. osztályba sorolt veszélyes anyagot?

                     IGEN

                     NEM

                     Amennyiben IGEN, erősítse meg, hogy mellékelte a veszélyes árukra vonatkozó rakományjegyzéket (vagy annak kivonatát)

                     Erősítse meg, hogy csatolta-e a hajó személyzeti jegyzékének egy példányát.

                     IGEN

                     Erősítse meg, hogy csatolta-e a hajó utaslistájának egy példányát.

                     IGEN

                     Egyéb védelemmel összefüggő információ

                     Van-e olyan védelemmel kapcsolatos kérdés, amelyet be kíván jelenteni?

                     IGEN

                     Adja meg a részleteket:

                     NEM

                     A hajó ügynöke a tervezett érkezési kikötőben

                     Név:

                     Elérhetőségek (tel. szám):

                     Az adatszolgáltató személy azonosítása

                     Cím vagy beosztás (a nem kívánt rész törlendő):
                     Hajóparancsnok/SSO/CSO/hajó ügynöke (mint fent)

                     Név:

                     Aláírás:

                     A jelentés befejezésének dátuma/időpontja/helye


title: A Tanács irányelve (1989. november 27.) a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0617

Hivatalos Lap L 357 , 07/12/1989 o. 0028 - 0030 finn különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0118  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 19 o. 0118

		A Tanács irányelve(1989. november 27.)a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/181/EGK irányelv módosításáról(89/617/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 85/1/EGK irányelvvel [4] módosított 80/181/EGK irányelv [5] az ehhez csatolt melléklet III. fejezetében felsorolt törvényes angolszász mértékegységek használatára vonatkozóan egy határozott időpont kitűzését írja elő; mivel néhány angolszász mértékegységet és különleges használati területet illetően szükségesnek tűnt az érintett tagállamok számára lehetővé tenni, hogy ők határozhassák meg a megfelelő határidőt, ameddig az említett egységek törvényes mértékegységnek számítanak;mivel a 80/181/EGK irányelv 3. cikk (5) bekezdése a kiegészítő jelölések használatára vonatkozóan új végső határidők kitűzését teszi lehetővé,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/181/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. Az 1. cikk b) és c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"b) a melléklet II. fejezetében felsorolt mértékegységek csak azokban a tagállamokban, amelyekben ezek használata engedélyezett volt 1973. április 21-én, és az ezen tagállamok által kitűzendő határidőig;c) a melléklet III. fejezetében felsorolt mértékegységek csak azokban a tagállamokban, amelyekben ezek használata engedélyezett volt 1973. április 21-én, és az ezen tagállamok által kitűzendő határidőig. Ennek legkésőbbi időpontja 1994. december 31.;d) a melléklet IV. fejezetében felsorolt mértékegységek csak azokban a tagállamokban, amelyekben ezek használata engedélyezett volt 1973. április 21-én, és az ezen tagállamok által kitűzendő határidőig. Ennek legkésőbbi időpontja 1999. december 31."2. A 3. cikkben:- a (2) bekezdésben az "1989. december 31." időpont helyébe az "1999. december 31." időpont lép;- az (5) bekezdést el kell hagyni.3. Az 5. cikkben az "1974. március 1." időpont helyébe az "1983. május 15." időpont lép.4. A 6. cikkben a második albekezdést el kell hagyni.5. A melléklet a következőképpen módosul:a) A II. fejezet helyébe a következő szöveg lép:"II. fejezetaz 1. cikk b) pontjában említett, csak SPECIÁLIS célra engedélyezett TÖRVÉNYES mértékegységekAlkalmazási terület | Az egység |neve | közelítő értéke | jele || |Közúti jelzőtáblák, távolság- és sebességmérés | mile | 1 mile = | 1609 m | mile |yard | 1 yd = | 0,9144 m | yd |foot | 1 ft = | 0,3048 m | ft |inch | 1 in = | 2,54 × 10-2 m | in |Csapolt sör, almabor és csereüveges tej kimérése | pint | 1 pt = | 0,5683 × 10-3 m3 | pt |Ingatlan-nyilvántartás | acre | 1 ac = | 4047 m2 | ac |Nemesfém-tranzakció | troy ounce | 1 oz tr = | 31,10 × 10-3 kg | oz tr |Az 1. cikk b) pontja szerint kitűzendő határidőig az e fejezetben felsorolt egységek egymással, illetve az I. fejezetben szereplő egységekkel összetett egységek képzése céljából kombinálhatók."b) A III. fejezetben a "fathom" egységet el kell hagyni.c) A melléklet a következő fejezettel egészül ki:"IV. fejezetaz 1. cikk d) pontjában említett, csak szakterületen engedélyezett TÖRVÉNYES mértékegységekAlkalmazási terület | Az egység |neve | közelítő értéke | jele || |Tengerhajózás | fathom | 1 fm = | 1,829 m | fm |Cserepalackos sör, almabor, víz, limonádé és gyümölcslé | pint | 1 pt = | 0,5683 × 10-3 m3 | pt |fluid ounce | 1 fl oz = | 28,41 × 10-6 m3 | fl. oz |Szeszes italok | gill | 1 gill = | 0,142 × 10-3 m3 | gill |Ömlesztett áru | ounce (avoir dupois) | 1 oz = | 28.35 × 10-3 kg | oz |pound | 1 lb = | 0,4536 kg | lb |Gázellátás | therm | 1 therm = | 105,506 × 106 J | therm |Az 1 cikk d) pontja szerint kitűzendő határidőig az e fejezetben felsorolt egységek egymással, illetve az I. fejezetben szereplő egységekkel összetett egységek képzése céljából kombinálhatók."2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb az értesítéstől számított 24 hónapon belül megfeleljenek [6].Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkA tagállamok a 80/181/EGK irányelv sérelme nélkül 1989. december 31. után engedélyt adnak vagy fenntartják az engedélyt az említett irányelv 3. cikkében említett kiegészítő jelölések használatára.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1989. november 27-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Dumas[1] HL C 31., 1989.2.7., 7. o.[2] HL C 120., 1989.5.16., 73. o.;HL C 291., 1989.11.20.[3] HL C 159., 1989.6.26., 3. o.[4] HL L 2., 1985.1.3., 11. o.[5] HL L 39., 1980.2.15., 40. o.[6] Erről az irányelvről 1989. november 30-án kaptak értesítést a tagállamok.--------------------------------------------------


title: Council Directive 80/777/EEC of 15 July 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the exploitation and marketing of natural mineral waters

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31980L0777

Hivatalos Lap L 229 , 30/08/1980 o. 0001 - 0010 finn különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0226  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 9 o. 0132  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 10 o. 0226  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0047  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 11 o. 0047

		A Tanács irányelve(1980. július 15.)a természetes ásványvizek kinyerésére és forgalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(80/777/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a tagállamok jogszabályai meghatározzák a természetes ásványvizek fogalmát; mivel e tekintetben a Közösségen belül különböző meghatározásokat fogadtak el; mivel ezek a jogszabályok megállapítják azokat a feltételeket, amelyek a természetes ásványvizek ilyenként való elismerésének alapjául szolgálnak, és szabályozzák a források kinyerésének feltételeit; mivel továbbá ezek a jogszabályok különleges szabályokat állapítanak meg az érintett vizek forgalomba hozatalára;mivel a jogszabályok közötti különbségek, tisztességtelen versenyfeltételeket teremtve akadályozzák a természetes ásványvizek szabad mozgását, és ily módon közvetlenül érintik a közös piac létrehozását és működését;mivel ebben az esetben az akadályok elháríthatók egyrészt az egyes tagállamok azon kötelezettségével, hogy saját területükön engedélyezzék azoknak a természetes ásványvizeknek a forgalomba hozatalát, amelyeket minden tagállam ilyenként ismer el,másrészt olyan közös szabályok megállapításával, amelyek különösen a mikrobiológiai követelményekre, és azokra a feltételekre vonatkoznak, amelyek fennállása esetén bizonyos ásványvizekre különleges elnevezés használandó;mivel – mialatt a Közösség és harmadik országok közötti, a természetes ásványvizek kölcsönös elismerésére vonatkozó megállapodások megkötése folyamatban van – meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek alapján az említett megállapodások alkalmazásáig a harmadik országból importált hasonló termékek természetes ásványvízként hozhatók be a Közösség területére,mivel gondoskodni kell annak biztosításáról, hogy a természetes ásványvizek forgalomba hozatalkor is megtartsák azokat a jellemzőiket, amelyek alapján ilyenként ismerték el őket; mivel ezért a csomagolásukra szolgáló tartályoknak megfelelő zárással kell rendelkezniük;mivel a címkézés szempontjából a természetes ásványvizek, a végső fogyasztó számára értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelv [4] általános szabályainak hatálya alá tartoznak; mivel így ez az irányelv az említett általános szabályokhoz fűzött kiegészítések és eltérések megállapítására szorítkozhat;mivel az eljárás egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében a Bizottságot meg kell bízni a technikai jellegű végrehajtási intézkedések elfogadásával és különösen a természetes ásványvizek összetételének ellenőrzéséhez szükséges mintavételi eljárások és vizsgálati módszerek formájának meghatározásával;mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekre vonatkozó szabályok végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést a 69/414/EGK [5] határozattal létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül.ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv valamely tagállamban a talajból kinyert és a tagállam illetékes hatósága által természetes ásványvízként elismert, az I. melléklet I. címében foglalt feltételeknek megfelelő vizekre vonatkozik.(2) Ez az irányelv a harmadik országban a talajból kinyert, a Közösség területére behozott és valamely tagállam illetékes hatósága által természetes ásványvízként elismert vizekre is vonatkozik.Az első albekezdésben említett vizek csak akkor ismerhetők el természetes ásványvízként, ha a kinyerést végző ország feljogosított hatósága igazolja, hogy azok megfelelnek az I. melléklet I. címében foglaltaknak, továbbá, hogy a II. melléklet 2. pontja szerinti rendelkezések betartását rendszeresen ellenőrzik.A második albekezdésben említett igazolás érvényessége nem haladhatja meg a két évet. Az első albekezdésben említett elismerés megismétlése nem szükséges, amennyiben az igazolást az említett időtartam lejárta előtt megújítják.(3) Ez az irányelv nem alkalmazható:- a 65/65/EGK [6] irányelv értelmében gyógyszernek minősülő vizekre,- olyan természetes ásványvizekre, amelyeket a víznyerőhelyen gyógyászati célokra használnak termál- vagy gyógyfürdőkben.(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett elismerés megadását a tagállam illetékes hatósága kellően megindokolja és hivatalosan közzéteszi.(5) A tagállam tájékoztatja a Bizottságot, ha az (1) és (2) bekezdésben említett elismerést megadja, illetve visszavonja. Az elismert természetes ásványvizek listáját az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszik közzé.2. cikkA tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy kizárólag az 1. cikkben meghatározott, ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő vizek kerülhessenek forgalomba természetes ásványvízként.3. cikkA természetes ásványvízforrások kinyerését és a belőlük származó víz palackozását a II. melléklet rendelkezéseinek megfelelően kell végezni.4. cikk(1) A természetes ásványvíz eredeti állapotában kizárólag a következő kezeléseknek vethető alá, illetve kizárólag a következők adhatók hozzá:a) nem stabil részecskék – mint a kén- és vasvegyületek – szűréssel vagy ülepítéssel történő elválasztása, amit oxigén hozzáadása előzhet meg, amennyiben a kezelés nem változtatja meg a víz összetételét a tulajdonságait meghatározó alapvető alkotórészei tekintetében;b) a szabad szén-dioxid kizárólag fizikai módszerekkel történő teljes vagy részleges eltávolítása;c) szén-dioxid hozzáadása vagy újra hozzáadása az I. melléklet III. címében meghatározott feltételekkel.(2) Tilos különösen a bármely módszerrel végzett fertőtlenítő kezelés, és az (1) bekezdés c) pontja alá tartozó bakteriosztatikus alkotóelemek hozzáadása vagy bármilyen más kezelés, amelynél fennáll annak a valószínűsége, hogy megváltoztatja a természetes ásványvíz élőcsíra-számát.(3) Az (1) bekezdésben foglalt rendelkezés nem akadályozza a természetes ásványvíz alkoholmentes üdítőitalok gyártásában történő felhasználását.5. cikk(1) A természetes ásványvíz összes élőcsíra-számának meg kell felelnie a víznyerőhelyen szokásos élőcsíra-számnak, és tanúsítania kell azt, hogy a forrás hatékonyan védett minden fertőzéssel szemben. Az összcsíraszámot az I. melléklet II. címének 1.3.3. pontjában meghatározott körülmények között kell megállapítani.Palackozást követően a helyszíni összcsíraszám 20–22 °C-on, 72 órán keresztül agar-agaron vagy agar-zselatin keveréken nem haladhatja meg a milliliterenkénti 100 csírát, és 37 °C-on, 24 órán keresztül agar-agaron a milliliterenkénti 20 csírát. Az összcsíraszámot a palackozást követő 12 órán belül kell meghatározni, e 12 órás időszak alatt a víz hőmérsékletét 4 °C ± 1 °C-on kell tartani.A vízkinyerés helyén ezek az értékek nem haladhatják meg a milliliterenkénti 20 csírát 20–22 °C-on 72 órás, és a milliliterenkénti 5 csírát 37 °C-on 24 órás vizsgálat után, figyelembe véve azt, hogy ezek az értékek tájékoztató jellegűek és nem tekinthetők a legnagyobb megengedett koncentrációnak.(2) A természetes ásványvíz sem a víznyerőhelyen, sem értékesítéskor nem tartalmazhat:a) parazitákat és kórokozó mikroorganizmusokat;b) Escherichia coli-t vagy más coliform baktériumot és fekáliás streptococcusokat 250 ml vizsgált mintában;c) spórás szulfitredukáló anaerobokat 50 ml vizsgált mintában;d) Pseudomonas aeruginosa-t 250 ml vizsgált mintában.(3) Az (1) és (2) bekezdés, valamint a II. mellékletben meghatározott kinyerési feltételek sérelme nélkül, a forgalmazási szakaszban:- a természetes ásványvíz összes élőcsíra-száma csak a víznyerőhelyen meglevő baktérium számának szokásos növekedéséből származhat,- a természetes ásványvízben érzékszervi szempontból nem mutatkozhat semmilyen elváltozás.6. cikkA természetes ásványvizek csomagolására használt tartályokat olyan zárszerkezettel kell ellátni, amelyet úgy terveztek, hogy kizárja a hamisítás vagy a szennyeződés lehetőségét.7. cikk(1) A természetes ásványvizek kereskedelmi megnevezése "természetes ásványvíz", vagy az I. melléklet III. címében meghatározott szénsavas természetes ásványvíz esetén "természetes szénsavat tartalmazó természetes ásványvíz", "természetes ásványvíz a forrásból származó szén-dioxiddal dúsítva" vagy "szén-dioxiddal dúsított természetes ásványvíz".A 4. cikk (1) bekezdése b) pontjában felsorolt kezelések bármelyikének alávetett természetes ásványvizek kereskedelmi megnevezésén fel kell tüntetni a "szénsavmentesítve" vagy a "részlegesen szénsavmentesítve" jelölést.(2) A természetes ásványvizek címkézésén ugyancsak kötelező a következő információk feltüntetése:a) - "az összetétel megfelel a…-i (vizsgálat kelte) hivatalosan elismert vizsgálat eredményeinek",- vagy az elemzési összetétel közlése a jellemző összetevők megadásával;b) a forrás kinyerésének helye és a forrás neve.(3) A tagállamok ezen kívül:a) fenntarthatják a származási ország neve feltüntetésének kötelezettségére vonatkozó rendelkezéseket, de ez a jelölés nem követelhető meg a Közösség területén levő forrásból származó természetes ásványvizek esetében;b) bevezethetnek olyan rendelkezéseket, amelyek tájékoztatási kötelezettséget írnak elő a 4. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett bármilyen kezeléssel kapcsolatban.8. cikk(1) A helység, falu vagy hely neve abban az esetben jelenhet meg a kereskedelmi megnevezés szövegében, ha olyan természetes ásványvízre vonatkozik, amely forrásának kinyerése a megnevezésben szereplő helyen folyik, és ha ez a megnevezés nem félrevezető a forrás kinyerésének helye tekintetében.(2) Tilos az azonos forrásból származó természetes ásványvizet több különböző kereskedelmi megnevezéssel forgalomba hozni.(3) Amennyiben az értékesítésre kínált természetes ásványvizek tartályának címkéje vagy felirata olyan kereskedelmi megnevezést tartalmaz, amely különbözik a forrás nevétől vagy a kinyerés helyétől, ezt a helyet vagy a forrás nevét olyan módon kell megjeleníteni, hogy a betűk mérete az említett kereskedelmi megnevezésen található legnagyobb betűk hosszának és szélességének legalább másfélszerese legyen.A forrás nevének vagy a kinyerés helyének fontosságát illetően, az első albekezdést megfelelően kell alkalmazni a természetes ásványvizek bármilyen formában történő reklámozása során használt kereskedelmi megnevezések tekintetében is.9. cikk(1) A csomagoláson vagy a címkén és a bármilyen formában megjelenő hirdetésben tilos olyan jelzések, megnevezések, védett nevek, védjegyek, márkanevek, képek vagy más jelölések alkalmazása, akár ábraszerűek, akár nem, amelyek:a) természetes ásványvizek esetében olyan jellemzőre utalnak, amellyel a víz nem rendelkezik, különösen annak eredete, a kinyerésére vonatkozó jóváhagyás kelte, a vizsgálatok eredménye vagy bármilyen, az eredetiség bizonyítására való hasonló hivatkozás tekintetében;b) az I. melléklet I. címe rendelkezéseinek meg nem felelő, tartályokba csomagolt ivóvizek esetében alkalmasak arra, hogy a természetes ásványvízzel összetévesszék, különösen az "ásványvíz" felirat használata miatt.(2) a) Tilos minden olyan megjelölés alkalmazása, amely a természetes ásványvíznek betegség megelőzésére, kezelésére vagy gyógyítására alkalmas tulajdonságokat tulajdonít.b) Ugyanakkor az irányelv III. mellékletében felsorolt megjelölések használata megengedett, ha azok megfelelnek az említett mellékletben megállapított feltételeknek, illetve ezek hiányában a nemzeti rendelkezésekben meghatározott kritériumoknak, amennyiben azokat fiziko-kémiai vizsgálatok alapján állapították meg, és ahol szükséges, tudományosan elismert módszerek szerint gyógyszertani, fiziológiai és klinikai vizsgálatokkal támasztották alá, az I. melléklet I. címe 2. pontjának megfelelően.c) A tagállamok engedélyezhetik a "serkenti az emésztést", "elősegíti a máj- és epeműködést" vagy hasonló megjelölések alkalmazását. Ugyancsak engedélyezhetik más megjelölések feltüntetését, ha azok nem mondanak ellent az a) pontban megfogalmazott elveknek és összhangban vannak a b) pont rendelkezéseivel.(3) A tagállamok elfogadhatnak a jelölésekkel kapcsolatban olyan különleges rendelkezéseket, amelyek a csomagoláson vagy a címkén, valamint a reklámokban a természetes ásványvíznek csecsemők táplálására való alkalmasságára utaló információ feltüntetésére vonatkoznak. Ezek a rendelkezések vonatkozhatnak a víznek azokra a jellemzőire is, amelyek meghatározzák az említett információ alkalmazását.Azok a tagállamok, amelyek ilyen intézkedések meghozatalát tervezik, előzetesen tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.(4) Az ezen irányelvről szóló értesítéstől számított legfeljebb három éven belül a Bizottság jelentést terjeszt elő, és adott esetben megfelelő javaslatokat tesz a Tanácsnak, az I. melléklet II. címe 1.2.12. pontjának alkalmazására vonatkozóan.10. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvben megállapított meghatározásoknak és szabályoknak eleget tevő természetes ásványvizek kereskedelmét ne akadályozzák azok a – természetes ásványvizek vagy általában az élelmiszerek tulajdonságait, összetételét, kinyerésük feltételeit, csomagolását vagy címkézését szabályozó – nemzeti rendelkezések, amelyek nem állnak összhangban a közösségi rendelkezésekkel.(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható olyan nemzeti rendelkezésekre, amelyek nem állnak összhangban a közösségi szabályozással, és amelyeket a következők indokolnak:- a közegészség védelme,- csalás megakadályozása, amennyiben az ilyen rendelkezések feltehetően nem akadályozzák az ezen irányelvben megállapított meghatározások és szabályok alkalmazását,- az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme, a származás megjelölése, az eredetmegjelölés és a tisztességtelen verseny megakadályozása.11. cikkAz 5. cikkben említett mikrobiológiai jellemzőket és az I. melléklet II. címe 1.2. pontjában meghatározott összetételbeli jellemzők ellenőrzéséhez szükséges mintavételi eljárásokat és vizsgálati módszereket a 12. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell megállapítani.12. cikk(1) Ha az e cikkben megállapított eljárást kell követni, az ügyet az elnök terjeszti az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban "bizottság") elé saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének a kérésére.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt 41 szavazatos többséggel kell meghozni és a tagállamok szavazatát a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(3) a) A Bizottság elfogadja a tervezett intézkedéseket, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy ha a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.c) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.13. cikkA 12. cikk – a 12. cikk (1) bekezdésében leírtak szerint – a bizottság elé történő első előterjesztéstől számított 18 hónapon át alkalmazható.14. cikkEz az irányelv nem vonatkozik harmadik országba történő kivitelre szánt természetes ásványvizekre.15. cikkA tagállamok a szükséges mértékben módosítják jogszabályaikat, hogy eleget tegyenek ezen irányelv rendelkezéseinek, és erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot; az így módosított jogszabályokat úgy alkalmazzák, hogy- legkésőbb a közzététel után két évvel lehetővé tegyék az irányelv rendelkezéseinek megfelelő termékek forgalmazását,- a közzététel után négy évvel megtiltsák az irányelvnek nem megfelelő termékek forgalmazását.16. cikkAz irányelv rendelkezései a Francia Köztársaság tengeren túli megyéire is vonatkoznak.17. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1980. július 15-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Santer[1] HL C 69., 1970.6.11., 14. o.[2] HL C 45., 1971.5.10., 5. o.[3] HL C 36., 1971.4.19., 14. o.[4] HL L 33., 1979.2.8., 1. o.[5] HL L 291., 1969.11.19., 9. o.[6] HL 22., 1965.2.9., 369/65. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETI. FOGALOMMEGHATÁROZÁS1. "Természetes ásványvíz" az 5. cikk értelmében vett, mikrobiológiai szempontból biztonságos víz, amely földfelszín alatti vízadó rétegből származik, és egy vagy több természetes vagy fúrt járaton keresztül kilépő forrásból jut a felszínre.A természetes ásványvíz egyértelműen megkülönböztethető a szokásos ivóvíztől:a) minősége révén, amelyet ásványianyag tartalma, nyomelemek vagy más alkotórészek jelenléte és esetenként bizonyos hatások jellemeznek;b) eredeti tisztaságánál fogva,mely jellemzőket sértetlenül megőrzi, mivel a víz a föld alól származik és ez védelmet biztosít a szennyeződések ellen.2. Ezeket, a természetes ásványvíznek az egészségre kedvező tulajdonságokat biztosító jellemzőket a következő szempontok szerint kell értékelni:a) 1. geológiai és hidrológiai,2. fizikai, kémiai és fiziko-kémiai,3. mikrobiológiai,4. szükség esetén farmakológiai, fiziológiai és klinikai szempontból;b) a II. címben felsorolt követelmények szerint;c) az illetékes hatóság által jóváhagyott tudományos módszereknek megfelelően.Az a) pont 4. alpontjában említett vizsgálatok nem kötelezőek, ha a víz olyan összetétellel rendelkezik, amely alapján az irányelv hatályba lépését megelőzően abban a tagállamban, ahonnan származik, természetes ásványvízként ismerték el. Ez vonatkozik különösen arra az esetre, ha a kérdéses víz mind a víznyerőhelyen, mind pedig a palackozást követően kg-onként legalább 1000 mg szárazanyagot vagy legalább 250 mg szabad szén-dioxidot tartalmaz.3. A természetes ásványvíz összetételének, hőmérsékletének és más lényeges jellemzőinek a természetes ingadozás határain belül állandónak kell maradniuk; így különösen a hozam esetleges ingadozása nem befolyásolhatja ezeket.Az 5. cikk (1) bekezdése értelmében a természetes ásványvíz összes élőcsíra-száma, a víznyerőhelyen bármilyen kezelést megelőzően meghatározott, elfogadható határok között állandó összcsíraszámot jelenti, amelynek a víz elismerése során figyelembe vett mennyiségi és minőségi összetételét rendszeres vizsgálattal ellenőrzik.II. A FOGALOMMEGHATÁROZÁS ALKALMAZÁSÁNAK KÖVETELMÉNYEI ÉS FELTÉTELEI1.1. A geológiai és hidrológiai vizsgálatokkal kapcsolatos előírásokElő kell írni különösen a következő adatok szolgáltatását:1.1.1. a pontos vízgyűjtőhely, a magasság megjelölésével, egy legalább 1:1000 léptékű térképen;1.1.2. részletes geológiai leírás a terep eredetéről és jellegéről;1.1.3. a hidrogeológiai szelvény rétegtana;1.1.4. a vízkinyerési munkák leírása;1.1.5. a terület meghatározása vagy a forrás szennyeződésének megelőzésére hozott más intézkedések.1.2. A fizikai, kémiai és fiziko-kémiai vizsgálatokkal kapcsolatos előírásokA vizsgálatok során a következőket kell megállapítani:1.2.1. a forrás vízhozama;1.2.2. a víz hőmérséklete a víznyerőhelynél és a környező hőmérséklet;1.2.3. a talaj jellege és a vízben található ásványok jellege és típusa közötti kapcsolat;1.2.4. a szárazanyagtartalom 180 °C-on és 260 °C-on;1.2.5. az elektromos vezetőképesség vagy ellenállás, a mérési hőmérsékletek meghatározásával;1.2.6. a hidrogénion-koncentráció (pH);1.2.7. az anionok és a kationok;1.2.8. nem ionizált elemek;1.2.9. nyomelemek;1.2.10. a víz radioaktív tulajdonságai a víznyerőhelyen;1.2.11. ahol szükséges, a víz alkotóelemeinek, az oxigénnek (16O–18O) és a hidrogénnek (prócium, deutérium, trícium) a relatív izotópszintjei;1.2.12. a víz bizonyos összetevőinek toxicitása, figyelembe véve a megengedett határértékeket.1.3. A víznyerőhelyen végzett mikrobiológiai vizsgálatokkal kapcsolatos előírásokEzeknek a vizsgálatoknak ki kell terjedniük a következőkre:1.3.1. a paraziták és patogén mikroorganizmusok hiányának igazolása;1.3.2. a fekáliás eredetű fertőzés jelzésére alkalmas élőcsíra-szám mennyiségi meghatározása:a) Escherichia colitól és más coliformoktól való mentesség 250 ml mintában 37 °C-on és 45 °C-on;b) fekáliás eredetű streptococcusoktól való mentesség 250 ml mintában;c) spórás szulfitredukáló anaeroboktól való mentesség 50 ml mintában;d) Pseudomonas aeruginosatól való mentesség 250 ml vizsgált mintában.1.3.3. az egy ml vízben található összes élőcsíra-szám meghatározása:i. 20-22 °C között, 72 órán át agar-agar vagy agar-zselatin keveréken,ii. 37 °C-on, 24 órán át agar-agar táptalajon.1.4. Klinikai és farmakológiai vizsgálatokkal kapcsolatos előírások1.4.1. A vizsgálatoknak – amelyeket tudományosan elismert módszerekkel kell elvégezni – illeszkedniük kell a természetes ásványvíz különleges jellemzőihez és az emberi szervezetre gyakorolt hatásaihoz, mint a vizelet kiválasztása, a gyomor- és bélfunkciók, az ásványi anyagok hiányát ellensúlyozó hatások.1.4.2. Adott esetben, jelentős számú klinikai megfigyelés állandóságának és egyezésének megállapítása helyettesítheti az 1.4.1. pontban leírt vizsgálatokat. Megfelelő esetben a klinikai vizsgálatok helyettesíthetik az 1.4.1. pontban leírt vizsgálatokat feltéve, hogy jelentős számú megfigyelés állandósága és egyezősége azonos eredményeket hoz.III. SZÉNSAVAS TERMÉSZETES ÁSVÁNYVIZEKRE VONATKOZÓ KIEGÉSZÍTŐ MINŐSÍTÉSEKA szénsavas természetes ásványvizekből a víznyerő helyen vagy palackozás után szokásos hőmérsékleti és nyomásviszonyok között, jól láthatóan és spontán módon széndioxid távozik. Ezek a vizek három kategóriába sorolhatók, amelyek a következőképpen írhatók le:a) a "természetes szénsavat tartalmazó természetes ásványvíz" olyan víz, amelynek széndioxid-tartalma, az esetleges ülepítés és a palackozás után – a szokásos technikai hibahatáron belül – megegyezik a víznyerőhelyen megállapított eredeti szén-dioxid tartalmával, figyelembe véve az említett műveletek során keletkezett veszteség miatt szükséges, ugyanabból a vízadó rétegből vagy vízlelőhelyről származó szén-dioxid pótlását;b) a "természetes ásványvíz a forrásból származó szén-dioxiddal dúsítva" olyan víz, amelynek az ugyanazon vízadó rétegből származó szén-dioxid tartalma az esetleges ülepítés és a palackozás után nagyobb, mint a víznyerőhelyen megállapított érték;c) a "szén-dioxiddal dúsított természetes ásványvíz" olyan víz, amelyet nem a vízadó rétegből vagy vízlelőhelyről származó szén-dioxiddal dúsítanak.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA TERMÉSZETES ÁSVÁNYVÍZ KINYERÉSÉNEK ÉS FORGALOMBA HOZATALÁNAK FELTÉTELEI1. A természetes ásványvízforrás kinyerésére az engedélyt a vizet kitermelő ország illetékes hatósága annak megállapítása után adja ki, hogy az adott víz megfelel az I. melléklet I. címében megállapított feltételeknek.2. A víz kinyerésére szolgáló berendezést úgy kell telepíteni, hogy semmilyen fertőzés ne következhessen be, és hogy a víz megőrizze azokat a – minősítésének megfelelő – jellemzőket, amelyekkel a víznyerőhelyen rendelkezik.E célból:a) a forrást vagy a kinyerés helyét védeni kell a szennyezés veszélyével szemben;b) a vízgyűjtőt, a csővezetékeket és a tartályokat olyan anyagból kell készíteni és összeállítani, hogy a víz megtartsa eredeti kémiai, fiziko-kémiai és mikrobiológiai tulajdonságait;c) a kinyerés feltételeinek – különös tekintettel a mosó- és palackozóüzemre – meg kell felelniük a higiéniai követelményeknek. Különösen a tartályokat kell úgy kezelni vagy gyártani, hogy ne módosítsák a természetes ásványvíz kémiai és mikrobiológiai tulajdonságait;d) természetes ásványvizet csak a forgalmazásra vonatkozó jóváhagyással rendelkező tartályban lehet eljuttatni a végső fogyasztóhoz.Ugyanakkor a d) pont rendelkezését nem kell alkalmazni azokra a természetes ásványvizekre, amelyeket olyan tagállam területén nyernek ki és forgalmaznak, amelyben ezen irányelvről szóló értesítéskor engedélyezték a természetes ásványvíz tartályban történő szállítását a forrástól a palackozó üzemig.3. Ha a kitermelés során megállapítják, hogy a természetes ásványvíz szennyezett, és nem rendelkezik az 5. cikkben meghatározott bakterológiai jellemzőkkel, a forrás kitermelője köteles haladéktalanul felfüggeszteni minden tevékenységet, különös tekintettel a palackozási folyamatra, amíg a szennyezés okát meg nem szünteti és a víz nem felel meg az 5. cikk rendelkezéseinek.4. A származási ország illetékes hatósága megfelelő időközönként ellenőrzi, hogy:a) az a természetes ásványvíz, amelyre vonatkozóan a forrás kinyerését engedélyezték, eleget tesz-e az I. melléklet I. címe előírásainak;b) a forrás kitermelője betartja-e a 2. és 3. pont rendelkezéseit.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETA 9. CIKK (2) BEKEZDÉSÉBEN MEGHATÁROZOTT MEGJELÖLÉSEK ÉS FELTÉTELEK (2)Megjelölések | Feltételek |Kis ásványianyag-tartalmú | Az összes ásványianyag-tartalom nem haladja meg az 500 mg/l-t |Nagyon kicsi ásványianyag-tartalmú | Az összes ásványianyag-tartalom nem haladja meg az 50 mg/l-t |Ásványi sókban gazdag | Az összes ásványianyag-tartalom meghaladja az 1500 mg/l-t |Hidrogén-karbonátos | A hidrogénkarbonát-tartalom nagyobb, mint 600 mg/l |Szulfátos | A szulfáttartalom nagyobb, mint 200 mg/l |Kloridos | A kloridtartalom nagyobb, mint 200 mg/l |Kalciumos | A kalciumtartalom nagyobb, mint 150 mg/l |Magnéziumos | A magnéziumtartalom nagyobb, mint 50 mg/l |Fluoridos | A fluoridtartalom nagyobb, mint 1 mg/l |Vasas | A kétértékű vas-tartalom nagyobb, mint 1 mg/l |Savas | A szabad széndioxid-tartalom nagyobb, mint 250 mg/l |Nátriumos | A nátriumtartalom nagyobb, mint 200 mg/l |Csecsemőtápszer készítésére alkalmas | – |Kis nátriumtartalmú étrendhez megfelelő | A nátriumtartalom kisebb, mint 20 mg/l |Hashajtó hatású lehet | – |Vizelethajtó hatású lehet | – |--------------------------------------------------


title: A Tanács 95/57/EK irányelve (1995. november 23.) az idegenforgalomra vonatkozó statisztikai információgyűjtésről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31995L0057

Hivatalos Lap L 291 , 06/12/1995 o. 0032 - 0039

		A Tanács 95/57/EK irányelve(1995. november 23.)az idegenforgalomra vonatkozó statisztikai információgyűjtésrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 213. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel az 1991. június 11-i [1] és 1994. január 18-i [2] európai parlamenti állásfoglalások hangsúlyozzák, hogy a Közösségnek meghatározó szerepe van az idegenforgalmi statisztika fejlesztésében;mivel a Gazdasági és Szociális Bizottság jóváhagyta egy olyan irányelv [3] kidolgozását, amely a jelenleg nemzeti szinten szétaprózódott erőfeszítések összefogását célozza;mivel a 90/655/EGK határozatban [4] kidolgozásra került a közösségi idegenforgalmi statisztika összeállításának módszertani kerete;mivel a 90/655/EGK határozat szerinti, a közösségi idegenforgalmi statisztika fejlesztésére irányuló kétéves (1991-1992) program eredményei kiemelik a magán- és a közszféra felhasználóinak igényeit a közösségi szintű idegenforgalmi keresletre és kínálatra vonatkozó, mielőbb rendelkezésre álló, megbízható és összehasonlítható statisztikák iránt;mivel az idegenforgalomra vonatkozó közösségi statisztikák fejlesztését az idegenforgalom elősegítésére irányuló közösségi cselekvési tervről szóló, 1992. július 13-i 92/421/EGK tanácsi határozat [5] prioritásként ismerte el;mivel az idegenforgalomnak a fejlődésben játszott elismerten húzóágazati szerepe és a társadalmi-gazdasági integráció jobban biztosítható az alapjaiban összekapcsolt, nevezetesen regionális szinten felállított statisztikák ismeretében;mivel a Közösség idegenforgalmi ágazata versenyképességének megítéléséhez szükség van arra, hogy pontosabb ismereteket lehessen szerezni az idegenforgalom nagyságáról, jellemzőiről, a turisták összetételéről és kiadásairól;mivel havi adatokra van szükség ahhoz, hogy felmérhető legyen a kereslet szezonális befolyása az idegenforgalmi szálláshelyek befogadóképességére, és ezzel támogatni lehessen az állami hatóságokat és a gazdasági szereplőket abban, hogy megfelelőbb stratégiákat és politikát dolgozzanak ki az üdülések szezonális eloszlásának és az idegenforgalmi tevékenységnek a fejlesztésére;mivel további, a szubszidiaritás elvével összhangban álló pragmatikus megközelítésen alapuló közösségi tevékenységet kell folytatni ezen a területen;mivel az idegenforgalomra hatással lévő nemzeti, nemzetközi és közösségi szintű idegenforgalmi statisztikai projektek között biztosítani kell a szükséges együttműködést annak érdekében, hogy csökkenthető legyen az adatgyűjtés terhe;mivel az olyan egyéb nemzetközi szervezetekkel, mint a Gazdasági Együttműködés és Fejlesztés Szervezete és az Idegenforgalmi Világszervezet együttműködésben folytatott módszertani munkát, valamint az ENSZ Statisztikai Bizottsága által 1993. márciusában elfogadott ajánlásokat figyelembe kell venni annak érdekében, hogy világszinten is biztosítható legyen az idegenforgalmi statisztikák jobb összehasonlíthatósága;mivel az idegenforgalmi kereslet és kínálat szerkezetének és alakulásának megbízható és hatékony figyelemmel kísérését jelentősen javítani lehet megfelelő és elismert közösségi keret létrehozásával;mivel egy ilyen rendszer nagyságrendi megtakarításokat teremt, miközben olyan adatokat eredményez, amelyek minden tagállam és érintett fél hasznára válnak;mivel egy közösségi eszköz megkönnyítheti az összehasonlítható idegenforgalmi statisztikák terjesztését;mivel a statisztikai adatszolgáltatás terén a kiemelt intézkedések 1993-1997 közötti időszakra vonatkozó keretprogramjáról szóló, 1993. július 22-i 93/464/EGK tanácsi határozat [6] rendelkezik az idegenforgalmi keresletre és kínálatra vonatkozó információs rendszer felállításáról;mivel egy tanácsi irányelv közös keretet biztosíthat a különböző, nemzeti szintű intézkedések előnyeinek maximalizálásához;mivel a közösségi rendszer keretében összeállított statisztikai adatoknak megbízhatóknak és a tagállamok közötti összehasonlíthatóság biztosítására alkalmasnak kell lenniük; mivel ennélfogva szükséges együttesen megállapítani azokat a szempontokat, amelyek e követelmények teljesülését lehetővé teszik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélA közösségi szintű idegenforgalmi statisztikákkal kapcsolatos adatrendszer létrehozása céljából a tagállamok elvégzik az idegenforgalmi keresletre és kínálatra vonatkozó, harmonizált közösségi statisztikai adatok gyűjtését, összeállítását, feldolgozását és továbbítását.2. cikkAz adatgyűjtés köre és az alapvető fogalmak meghatározásaEzen irányelv alkalmazásában az összeállítandó adatok a következőkre vonatkoznak:a) a csoportos idegenforgalmi szálláshelyek befogadóképessége:A szóban forgó csoportos szállások típusai a következők:1. szállodák és hasonló létesítmények2. egyéb csoportos szálláshelyek, többek között:2.1. kempingek2.2. nyaralóházak2.3. egyéb csoportos szállásokb) a csoportos szálláshelyek vendégforgalma:Az adatgyűjtés kiterjed a belső idegenforgalomra, azaz a belföldi idegenforgalomra és a bejövő idegenforgalomra; a "belföldi idegenforgalom" csak az adott ország lakóinak az országon belüli utazásait jelenti, a "bejövő idegenforgalom" az országban lakóhellyel nem rendelkezők utazásait jelenti az adott országon belül;c) az idegenforgalmi kereslet:Az adatgyűjtés kiterjed a nemzeti idegenforgalomra, azaz a belföldi idegenforgalomra és kimenő idegenforgalomra; a "kimenő idegenforgalom" az ország lakóinak más országokban történő utazásait jelenti. Az idegenforgalmi keresletre vonatkozó adatok azokra az utakra vonatkoznak, amelyek fő célja üdülés vagy üzleti célú, és amelyek legalább egy, vagy több egymást követő, a szokásos lakóhelytől eltérő helyen töltött éjszakát foglalnak magukban.3. cikkAz adatgyűjtés ismérvei(1) Az adatgyűjtés ismérveinek felsorolása, gyakoriságuk és területi bontásuk feltüntetésével együtt, a mellékletben található.(2) Az adatgyűjtés ismérveire alkalmazandó megnevezéseket és az adatgyűjtés ismérvei felsorolásának bárminemű kiigazítását a Bizottság határozza meg a 12. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.4. cikkA statisztikai adatok pontossága(1) A statisztikai adatgyűjtésnek lehetőleg biztosítania kell, hogy az eredmények megfeleljenek a szükséges minimális pontossági követelményeknek. Ezeket a követelményeket és a rendszerbeli eltérések harmonizált kezelésének biztosítását szolgáló eljárásokat a Bizottság határozza meg a 12. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. A minimális pontossági követelményeket nemzeti szinten különösen a szálláshelyen eltöltött éjszakák éves számát figyelembe véve kell meghatározni.(2) Ami az adatgyűjtés alapját illeti, a tagállamok minden olyan intézkedést meghoznak, amelyet megfelelőnek tartanak az eredmények minőségének és összehasonlíthatóságának fenntartásához.5. cikkA statisztikai adatok gyűjtése(1) A tagállamok adott esetben a 3. cikkben említett statisztikai adatok gyűjtését meglévő adatokra, forrásokra és rendszerekre alapozhatják.(2) Az éves gyakoriságú jellemzőknél a tárgyidőszak 1996. január 1-jén kezdődik. A melléklet B és C szakaszában megjelenő, a havi és negyedéves adatok oszlopához kapcsolódó ismérveknél az első tárgyidőszak 1997. január 1-jével kezdődik.6. cikkAdatkezelésA tagállamok a 3. cikk szerint összegyűjtött adatokat a 4. cikkben kikötött pontossági követelményekkel és a 12. cikkben meghatározott eljárással összhangban elfogadott részletes szabályokkal összhangban kezelik. A regionális szint összhangban áll az Európai Közösségek Statisztikai Hivatala által kiadott Statisztikai Célú Területi Egységek Nómenklatúrájával. (NUTS).7. cikkAz adatok továbbítása(1) A tagállamoknak a 6. cikkel összhangban kezelt adatokat, beleértve a tagállamok által a statisztikai adatok bizalmas kezelésére vonatkozó nemzeti jogszabályoknak vagy gyakorlatnak megfelelően bizalmasnak nyilvánított adatokat, a titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó statisztikai adatoknak az Európai Közösségek Statisztikai Hivatalához történő továbbításáról szóló 1990. június 11-i 1588/90/EGK, Euratom tanácsi rendelettel [7] összhangban kell továbbítaniuk. Az említett rendelet vonatkozik az adatok bizalmas kezelésére.(2) Az előzetes éves adatokat a tárgyidőszak végétől számított hat hónapon belül, az ellenőrzött éves eredményeket pedig a tárgyidőszak végétől számított legkésőbb 12 hónapon belül kell továbbítani. Az előzetes havi és negyedéves adatokat a megfelelő tárgyidőszak végétől számított legfeljebb három hónapon belül, az ellenőrzött havi és negyedéves eredményeket pedig a megfelelő tárgyidőszak végétől számított legfeljebb hat hónapon belül kell továbbítani.(3) A 12. cikkben meghatározott eljárással összhangban a Bizottság, azzal a céllal, hogy megkönnyítse az adatszolgáltatásért felelős felek feladatát, szabványosított adattovábbítási eljárásokat állapíthat meg, valamint megteremtheti az automatizált adatkezelés és az elektronikus adatátvitel növekvő mértékű felhasználásának feltételeit.8. cikkJelentések(1) A tagállamok a Bizottság kérelmére kötelesek minden, a statisztikai adatok minőségének, összehasonlíthatóságának és teljeskörűségének értékeléséhez szükséges adatot megadni. A tagállamok ugyancsak tájékoztatják a Bizottságot az alkalmazott módszerekben bekövetkező későbbi változásokról.(2) Hároméves adatgyűjtés után a Bizottság az Európai Parlament, a Tanács, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottság számára jelentést nyújt be az ezen irányelvnek megfelelően elvégzett munka folyamán szerzett tapasztalatokról.9. cikkAz eredmények terjesztéseAz adatok Bizottság által történő terjesztésére vonatkozó intézkedéseket a 12. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni.10. cikkÁtmeneti időszak(1) A 13. cikk sérelme nélkül, a tagállamok megtesznek minden, a közösségi információs rendszer működőképességéhez szükséges intézkedést azon átmeneti időszak alatt, amely az ezen irányelv hatálybalépését követően a havi és az éves adatok esetében három évvel, a negyedéves adatok esetében pedig öt évvel ér véget.(2) Az átmeneti időszak alatt a Bizottság a 12. cikkben megállapított eljárással összhangban ezen irányelv rendelkezéseitől való eltéréseket fogadhat el, amennyiben a nemzeti statisztikai rendszerek kiigazításokat igényelnek az idegenforgalom területén.11. cikkBizottságAmi az ezen irányelv végrehajtására vonatkozó eljárásokat, valamint a gazdasági és műszaki fejleményekhez való igazítást szolgáló intézkedéseket illeti, különösen a következőkkel kapcsolatban:- az adatgyűjtés ismérveire alkalmazandó fogalommeghatározások és minden, az adatgyűjtés ismérveinek felsorolásában végzett kiigazítás (3. cikk), amennyiben a kiigazítások miatt az adatgyűjtési eljárás nem válik nehezebbé,- pontosságra vonatkozó követelmények és a rendszerbeli eltérések harmonizált feldolgozása (4. cikk),- adatkezelés (6. cikk), adattovábbítási eljárások (7. cikk) és az eredmények terjesztése (9. cikk),- eltérések ezen irányelv rendelkezéseitől az átmeneti időszak alatt (10. cikk),a Bizottság munkáját, a 12. cikkben meghatározott rendelkezésekkel összhangban, a 89/382/EGK, Euratom határozattal [8] létrehozott statisztikai programbizottság (a továbbiakban: bizottság) segíti.12. cikkEljárás(1) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(2) a) A Bizottság azonnal alkalmazandó intézkedéseket fogad el.b) Ha azonban ezek az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, akkor a Bizottság haladéktalanul közli ezeket a Tanáccsal. Ebben az esetben:- a Bizottság az általa elfogadott intézkedések hatálybalépését a bejelentés dátumától számított három hónapos időtartamra elhalasztja,- a Tanács, az előző francia bekezdésben említett határidőn belül, minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.13. cikkAz irányelv végrehajtásaA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek az irányelvnek 1996. november 23. előtt megfeleljenek.14. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.15. cikkZáró rendelkezésEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1995. november 23-án.a Tanács részérőlaz elnökC. Westendorp y Cabeza[1] HL C 183., 1991.7.15., 74. o.[2] HL C 44., 1994.2.14., 61. o.[3] HL C 52., 1994.2.19., 22. o.[4] HL L 358., 1990.12.21., 89. o.[5] HL L 231., 1992.8.13., 26. o.[6] HL L 219., 1993.8.28., 1. o.[7] HL L 151., 1990.6.15., 1. o.[8] HL L 181., 1989.6.23., 47. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAZ IDEGENFORGALOMRA VONATKOZÓ STATISZTIKAI ADATOKMegjegyzés:A B.1.3., a C.1.1.2. és a C.1.1.4. pont alatt kért adatokhoz a nemzetközi földrajzi bontásának listája e melléklet végén található.A. A csoportos idegenforgalmi szálláshelyek befogadóképessége: a nemzeti területen belül található helyi egységekA.1. Évente továbbítandó adatokSzám | Szállás szerinti bontás | Változók | Földrajzi bontás |A.1.1. | Szállodák és hasonló létesítmények | Létesítmények száma Szobák száma Fekvőhelyek száma | Nemzeti és regionális NUTS III |A.1.2. | Egyéb csoportos szálláshelyek: kempingeknyaralóházakegyéb csoportos szállás | Létesítmények száma Fekvőhelyek száma | Nemzeti és regionális NUTS III |B. A csoportos szálláshelyek vendégforgalma: belföldi és bejövő idegenforgalomB.1. Évente továbbítandó adatokSzám | Szállás szerinti bontás | Változók | Földrajzi bontás |B.1.1. | Szállodák és hasonló létesítmények | Belföldi érkezők Belföldiek által eltöltött éjszakák Külföldi érkezők Külföldiek által eltöltött éjszakák | Nemzeti és regionális NUTS II |B.1.2. | Egyéb csoportos szálláshelyek: kempingeknyaralóházakegyéb csoportos szállás | Belföldi érkezők Belföldiek által eltöltött éjszakák Külföldi érkezők Külföldiek által eltöltött éjszakák | Nemzeti és regionális NUTS II |B.1.3. | Szállodák és hasonló létesítmények Egyéb csoportos szálláshelyek | Az állandó lakóhely országa szerint (naptári hónap szerinti bontásban): külföldi érkezőkkülföldiek által eltöltött éjszakák | Nemzeti |B.2. Havonta továbbítandó adatokSzám | Szállás szerinti bontás | Változók | Földrajzi bontás |B.2.1. | Szállodák és hasonló létesítmények Egyéb csoportos szálláshelyek | Belföldi érkezők Belföldiek által eltöltött éjszakák Külföldi érkezők Külföldiek által eltöltött éjszakák | Nemzeti |B.2.2. | Szállodák és hasonló létesítmények | Fekvőhelyek kihasználtsága: bruttónettó | Nemzeti |C. Idegenforgalmi kereslet: belföldi és kimenő idegenforgalom (az egynapos utakat nem ideértve)C.1. Nemzeti szinten továbbítandó adatokMegjegyzés:Az ÉA rövidítés azt jelenti, hogy ezeket az adatokat ÉVENTE, és nem negyedévente kell továbbítani. Az idegenforgalom különböző területeire nem kért adat NK rövidítéssel szerepel.Éves adatok | Negyedéves adatok | Szám | Változók | Bontás |Négy vagy több éjszakás utazások | Üdü-lések | Üzleti utak |C.1.1. | Az idegen-forgalom volumenére vonatkozó adatok | | | |C.1.1.1. | A turisták (idegen-forgalomban résztvevők) száma | Összes belföldikimenőbelföldi és kimenő | | | |C.1.1.2. | A turistautak száma | Összes belföldikimenő:nemzetközi földrajzi bontás (nemzeti szint) | | ÉA | ÉA |C.1.1.3. | A turistautak száma (az indulás hónapja szerint) | Az egyes naptári hónapok során: összesbelföldikimenő | | | |C.1.1.4. | Az idegen-forgalmi éjszakák száma | Összes belföldikimenő:nemzetközi földrajzi bontás (nemzeti szint) | | ÉA | ÉA |C.1.2. | Az utazások jellemzőire vonatkozó adatok | | | | |C.1.2.1. | Az ott-tartózkodás időtartama | Éjszakák | | | |1-től 3-ig | NK | | |4 vagy több egymást követő éjszaka | NK | | |4-től 7-ig | | NK | NK |8-tól 14-ig | | NK | NK |15-től 28-ig | | NK | NK |29-től 91-ig | | NK | NK |92-től 365-ig | | NK | NK |C.1.2.2. | Az ott-tartózkodás megszervezése | Közvetlen helyfoglalás a közlekedési eszköz/szállás üzemeltetőjénél | | NK | NK |Utazásközvetítő, utazásszervező igénybevétele: | | NK | NK |beleértve az ún. package utakat | | NK | NK |C.1.2.3. | A felhasznált fő közlekedési mód | Légi | | NK | NK |Vízi | | NK | NK |Szárazföld: | | NK | NK |vasút | | NK | NK |busz, távolsági busz (menetrend-szerinti, turista) | | NK | NK |magán és bérelt járművek | | NK | NK |egyéb | | NK | NK |C.1.2.4. | Az igénybevett fő idegen forgalmi szállás- típusok: – belföldi – külföldi | Szállodák és hasonló létesítmények Egyéb csoportos szálláshelyek: | | | || kempingek | | NK | NK || nyaralóházak | | NK | NK || egyéb csoportos szállások | | NK | NK || Szakosodott létesítmények Idegenforgalmi magán- szállás: | | | || bérelt szállás | | NK | NK || második lakóhely | | NK | NK || egyéb magánszállás- típusok | | NK | NK |C.1.3. | A turistákra vonatkozó adatok | | | | |C.1.3.1. | A turisták száma | Nemek szerint: férfinő | | | |C.1.3.2. | A turisták száma | Életkor szerint: | | | |0-14 év (választható) | | NK | NK |15-24 év | | NK | NK |25-44 év | | NK | NK |45-64 év | | NK | NK |65 év és felette | | NK | NK |C.1.4. | A turisták kiadásaira vonatkozó adatok | | | | |C.1.4.1. | A turista- utakra költött kiadások (nemzeti valutában): belfölditurista utak | Összes, beleértve: utazások, üdülések és az ún. package utazások | | NK | NK |FÖLDRAJZI TERÜLETEK SZERINTI BONTÁSA VILÁG ÖSSZESENAZ EURÓPAI GAZDASÁGI TÉRSÉG ÖSSZESENAZ EURÓPAI UNIÓ ÖSSZESEN (15)BelgiumDániaNémetországGörögországSpanyolországFranciaországÍrországOlaszországLuxemburgAusztriaHollandiaPortugáliaFinnországSvédországEgyesült KirályságAZ EURÓPAI SZABADKERESKEDELMI TÉRSÉG (EFTA) ÖSSZESENIzlandNorvégiaSvájc (és Liechtenstein)A TÖBBI EURÓPAI ORSZÁG (az EFTA országokon kívül) ÖSSZESENbeleértve a következőket:TörökországLengyelországCseh KöztársaságSzlovákiaMagyarországAZ AFRIKAI KONTINENS ÖSSZESENÉSZAK-AMERIKA:Egyesült ÁllamokKanadaDÉL- ÉS KÖZÉP-AMERIKA ÖSSZESENÁZSIA ÖSSZESENbeleértve a következőket:JapánAUSZTRÁLIA, ÓCEÁNIA ÉS EGYÉB TERÜLETEKbeleértve a következőket:AusztráliaÚj-ZélandKÜLÖN MEG NEM HATÁROZOTT--------------------------------------------------