title: Az Európai Parlament és a Tanács 2002/59/EK irányelve (2002. június 27.) a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0059

Hivatalos Lap L 208 , 05/08/2002 o. 0010 - 0027

		Az Európai Parlament és a Tanács 2002/59/EK irányelve(2002. június 27.)a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezésérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],mivel:(1) A Bizottság a tengeri közlekedés biztonságának közös politikájáról szóló, 1993. február 24-i közleményében jelezte, hogy az egyik közösségi szintű cél egy kötelező tájékoztatási rendszer bevezetése abból a célból, hogy a tagállamok gyorsan hozzájussanak a veszélyes vagy szennyező anyagokat szállító hajók mozgására és a szállítmányuk pontos jellegére vonatkozó összes fontos adathoz.(2) A Közösség kikötőibe érkező vagy onnan induló, veszélyes vagy szennyező árut szállító hajókra vonatkozó minimumkövetelményekről szóló, 1993. szeptember 13-i 93/75/EGK tanácsi irányelv [5] bevezetett egy rendszert, amely szerint az illetékes hatóságok megkapják a Közösség valamelyik kikötőjébe érkező vagy onnan induló veszélyes vagy szennyező anyagokat szállító hajókra és a tengeren bekövetkezett eseményekre vonatkozó információkat. Az említett irányelv előírja a Bizottság számára új javaslatok készítését egy átfogóbb jelentési rendszerről a Közösség részére, amely a tagállamok partjai mentén elhaladó hajókra is vonatkozhatna.(3) A tengeri közlekedés biztonságának közös politikájáról szóló, 1993. június 8-i tanácsi állásfoglalás [6] egyetértett azzal, hogy a közösségi cselekvés fő céljai közé tartozik egy átfogóbb tájékoztatási rendszer elfogadása.(4) A közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer felállításának elő kell segítenie a tengeri baleseteknek és a tenger szennyezésének megelőzését, és a lehető legkisebbre kell csökkentenie azoknak a tengeri és parti környezetre, a gazdaságra és a helyi népesség egészségére gyakorolt hatását. A tengeri forgalom hatékonysága és különösen a hajók kikötőbe történő befutása irányításának hatékonysága azon is múlik, hogy a hajók megfelelően korán jelzik-e érkezésüket.(5) A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) által elfogadott vonatkozó szabályok szerint az európai partok mentén már felállítottak néhány kötelező hajóbejelentési rendszert. Biztosítani kell, hogy a hajók megfeleljenek az e rendszerek szerinti jelentési követelményeknek.(6) Hajóforgalmi szolgálatok és hajóirányítási rendszerek is bevezetésre kerültek, és egyes zsúfolt vagy veszélyes hajózási területeken fontos szerepet játszanak a balesetek és szennyezések megelőzésében. Szükséges, hogy a hajók használják a hajóforgalmi szolgálatokat, és hogy betartsák az IMO által jóváhagyott hajóirányítási rendszerekre vonatkozó szabályokat.(7) Kulcsfontosságú technológiai fejlődés ment végbe a hajók automatikus azonosítását (AIS-rendszer) és ezzel a hajók fokozottabb megfigyelését lehetővé tevő fedélzeti felszerelések területén, valamint a baleseteket követő vizsgálatok elősegítését szolgáló menetírók (VDR-rendszerek vagy "fekete dobozok") esetében. A hajózási balesetek megelőzését szolgáló politika kialakításában betöltött fontosságuk miatt e berendezéseknek kötelezően a nemzeti vagy nemzetközi forgalomban részt vevő és a közösségi kikötőkbe érkező hajókon kell lenniük. A VDR-rendszer által szolgáltatott adatok felhasználhatók a balesetek után a baleset okainak kivizsgálására, és megelőzési céllal az ilyen helyzetekből levonható lényeges tanulságok megszerzésére is. A tagállamoknak elő kell segíteniük az ilyen adatok mindkét célra történő felhasználását.(8) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az illetékes hatóságok parti állomásainak a megfelelő technikai berendezéseken kívül elegendő számú és megfelelően képzett személyzetük is legyen.(9) A hajókon szállított veszélyes vagy szennyező anyagok és a biztonság szempontjából lényeges más információk - mint például a navigációs balesetekre vonatkozók - pontos ismerete nélkülözhetetlen a tengerszennyezés vagy annak kockázata esetén az azok leküzdését célzó beavatkozás előkészítéséhez és hatékonyságához. A tagállamok kikötőiből induló vagy oda érkező hajóknak közölniük kell ezt az információt az érintett tagállamok illetékes hatóságaival vagy kikötői hatóságaival.(10) A rakományra vonatkozó - néha jelentős mennyiségű - információk továbbítása és hasznosításuk modernizálása és felgyorsítása érdekében, amikor csak lehetséges, az említett információkat elektronikus formában kell elküldeni az érintett illetékes hatóság vagy az érintett kikötői hatóság részére. Ugyanezen okokból a tagállamok illetékes hatóságai közötti adatcserének elektronikus formában kell történnie.(11) Ha az érintett társaságok a tagállamok megelégedésére belső eljárásokat vezettek be annak biztosítása céljából, hogy az ezen irányelv által előírt információkat késedelem nélkül megküldjék az illetékes hatóságnak, akkor lehetővé kell tenni, hogy a két vagy több állam közötti - amelyeknek legalább egyike tagállam - menetrend szerinti szolgáltatások mentesüljenek a valamennyi útra vonatkozó jelentési kötelezettség alól.(12) Viselkedésük vagy állapotuk miatt egyes hajók potenciális veszélyt jelentenek a hajózás és a környezet biztonságára. A tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk e hajók megfigyelésére, megfelelő intézkedéseket kell hozniuk az általuk jelentett kockázat súlyosbodásának megelőzése érdekében, és az e hajókról rendelkezésükre álló összes lényeges adatot meg kell küldeniük a többi érintett tagállam részére. Az említett megfelelő intézkedések lehetnek a kikötő tagállamának ellenőrző tevékenysége keretében előírt intézkedések.(13) A tagállamoknak védekezniük kell a tengeri közlekedés, a személyek, valamint a tengeri és parti környezet biztonságát fenyegető események, balesetek vagy egyes más, tengeren előforduló helyzetek és a tenger felszínén sodródó szennyező olajfoltok vagy szilárd darabok ellen. E célból a tagállamok felkutatási és mentési övezetében/kizárólagos gazdasági vagy azzal egyenértékű övezetében közlekedő hajók parancsnokainak az összes megfelelő információt megadva jelenteniük kell az ilyen eseteket a parti hatóságoknak. Helyzetük sajátosságainak figyelembevételével a tagállamok számára rugalmasságot kell biztosítani annak meghatározásában, hogy a fent említett földrajzi övezetek melyikére vonatkozzon a jelentési kötelezettség.(14) A tengeren bekövetkezett esemény vagy baleset esetén a szállításban érintett felek teljes és átfogó együttműködése jelentősen hozzájárul az illetékes hatóságok által végzett beavatkozások hatékonyságához.(15) Amennyiben egy tagállam által kijelölt illetékes hatóság a tenger állapotára vonatkozó előrejelzések és az illetékes meteorológiai információs szolgálat időjárás-jelentése alapján úgy véli, hogy a különlegesen kedvezőtlen időjárási vagy tengeri viszonyok az emberi élet biztonsága vagy a szennyezés lehetősége szempontjából komoly kockázatot jelentenek, értesítenie kell erről a kikötőbe érkezni vagy onnan indulni szándékozó hajó parancsnokát, és megteheti az általa szükségesnek ítélt intézkedéseket. A veszélyben lévő hajók megsegítésére vonatkozó kötelezettség sérelme nélkül ezen intézkedések tartalmazhatják a kikötőbe történő beérkezésnek vagy az onnan történő indulásnak a helyzet rendeződéséig tartó tilalmát. A biztonság vagy a szennyezés lehetséges veszélye esetén és az érintett kikötő sajátos helyzetének figyelembevételével az illetékes hatóság javasolhatja a hajóknak azt, hogy ne hagyják el a kikötőt. Ha a hajóparancsnok a kikötő elhagyása mellett dönt, akkor minden esetben a saját felelősségére cselekszik, és közölnie kell a döntése okait.(16) Menedékhely hiánya tengeri baleset esetében súlyos következményekkel járhat. A tagállamoknak ezért terveket kell készíteniük, amelyek révén a veszélyben lévő hajók, ha a helyzet megköveteli, a lehető legjobb körülmények között menedéket kaphatnak a kikötőikben vagy más védett területeken. Amennyiben szükséges és megoldható, e terveknek tartalmazniuk kell a segítségnyújtás, a hajómentés és a szennyezés elleni fellépés megfelelő eszközeire és berendezéseire vonatkozó rendelkezést. A veszélyben lévő hajót befogadó kikötők részére haladéktalanul meg kell téríteni az e művelet során felmerült esetleges költségüket és kárukat. A Bizottságnak emiatt meg kell vizsgálnia a lehetőségeket egy megfelelő kártérítési rendszer bevezetésére azon közösségi kikötők esetében, amelyek menedéket nyújtanak egy veszélyben lévő hajó számára, és meg kell vizsgálnia annak kivitelezhetőségét, hogy a közösségi kikötőkbe tartó hajóktól megköveteljék a megfelelő biztosítások meglétét.(17) A tengeri hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer kivitelezésének javítása céljából létre kell hozni a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés keretét az illetékes hatóságok és a tagállamok kikötői közötti megfelelő kommunikációs kapcsolatok kialakításával. Ezen felül a hajóazonosító és -megfigyelő rendszer hatályát ki kell terjeszteni azokon a közösségi hajózási területeken, ahol az nem kielégítő. Emellett információkezelési központokat kell létrehozni a Közösség tengeri régióiban abból a célból, hogy elősegítsék a forgalom megfigyelésére és az ezen irányelv végrehajtására vonatkozó hasznos adatok cseréjét és megosztását. A tagállamoknak és a Bizottságnak e célok megvalósítása érdekében igyekezniük kell együttműködni harmadik országokkal is.(18) Ezen irányelv hatékonysága nagyban függ attól, hogy a tagállamok szigorúan ellenőrzik-e a végrehajtását. E célból a tagállamoknak rendszeresen megfelelő ellenőrzéseket vagy más olyan műveleteket kell végrehajtaniuk, amelyek biztosítják, hogy az ezen irányelv előírásainak teljesítése céljából létrehozott kommunikációs kapcsolatok megfelelően működjenek. Egy szankciórendszert is be kell vezetni annak biztosítása érdekében, hogy az érintett felek teljesítsék az ezen irányelv által a jelentésre és a berendezések hordozására vonatkozóan előírt követelményeket.(19) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat [7] szerint kell elfogadni.(20) Ezen irányelv bizonyos rendelkezései módosíthatók az említett eljárás szerint abból a célból, hogy figyelembe vegyék a közösségi és nemzetközi eszközök fejlődését és az ezen irányelv végrehajtása során szerzett tapasztalatokat, amennyiben ezek a módosítások nem szélesítik ki ezen irányelv alkalmazási körét. A Bizottság számára az ezen irányelv végrehajtása során szerzett tapasztalatok értékelésének fontos eszköze a tagállamok végrehajtásról szóló megfelelő jelentései.(21) Ezen irányelvnek lényegesen meg kell erősítenie, kiterjesztenie és módosítania a 93/75/EGK irányelv rendelkezéseit. Ennek megfelelően a 93/75/EGK irányelvet hatályon kívül kell helyezni.(22) Miután a javasolt cselekvés céljait - nevezetesen a tengeri forgalom biztonságának és hatékonyságának növelését - a tagállamok nem képesek megfelelően elérni, és ezek a célok - a javasolt cselekvés terjedelme vagy hatásai miatt - közösségi szinten jobban elérhetők, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben meghatározott arányossági elvnek megfelelően ez az irányelv nem haladhatja meg azt, ami a céljai eléréséhez szükséges,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélEzen irányelv célja egy hajómegfigyelési és információs rendszer létrehozása a Közösségben a tengeri forgalom biztonságának és hatékonyságának növelése, a hatóságok által a tengeri eseményekre, balesetekre vagy potenciálisan veszélyes helyzetekre történő reagálás, különösen a felkutatási és mentőtevékenység javítása érdekében, valamint hogy hozzájáruljon a hajók által okozott szennyezések jobb megelőzéséhez és észleléséhez.A tagállamok ellenőrzést végeznek, és megteszik az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a hajók parancsnokai, üzemben tartói vagy ügynökei, valamint az e hajókon szállított veszélyes vagy szennyező áruk fuvaroztatói vagy tulajdonosai betartsák ennek az irányelvnek az előírásait.2. cikkAlkalmazási kör(1) Ezt az irányelvet a 300 BRT bruttó űrtartalmú és nagyobb hajók esetében kell alkalmazni, eltérő rendelkezés hiányában.(2) Ezt az irányelvet nem kell alkalmazni:a) hadihajók, haditengerészeti segédhajók és a tagállamok tulajdonában lévő vagy általuk üzemeltetett és nem kereskedelmi célú közszolgáltatásra használt hajók esetében;b) 45 méternél nem hosszabb halászhajók, hagyományos hajók és kedvtelési célú hajók esetében;c) 5000 tonna alatti üzemanyagkészlet, hajókészletek és a hajókon használt felszerelések esetén.3. cikkMeghatározásokEzen irányelv alkalmazásábana) a "vonatkozó nemzetközi okiratok" a következő okiratok:- a "MARPOL", a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló, 1973. évi nemzetközi egyezmény és annak 1978. évi jegyzőkönyve,- a "SOLAS", életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezmény, valamint a jegyzőkönyvei és módosításai,- a hajók köbözéséről szóló, 1969. évi nemzetközi egyezmény,- az olajszennyezést okozó balesetek esetén a nyílt tengeri beavatkozásról szóló, 1969. évi nemzetközi egyezmény és annak az olajtól eltérő szennyezést okozó balesetek esetén a nyílt tengeri beavatkozásról szóló, 1973. évi jegyzőkönyve,- a "SAR-egyezmény", a tengeri felkutatásról és mentésről szóló, 1979. évi nemzetközi egyezmény,- az "ISM-szabályzat", hajók biztonságos üzemeltetésére vonatkozó nemzetközi igazgatási szabályzat,- az "IMDG-szabályzat", a veszélyes áruk tengeri szállításának nemzetközi szabályzata,- az "IBC-szabályzat", az IMO veszélyes vegyi anyagokat ömlesztve szállító hajók építésére és felszerelésére vonatkozó nemzetközi szabályzata,- az "IGC-szabályzat", az IMO cseppfolyósított gázokat ömlesztve szállító hajók építésére és felszerelésére vonatkozó nemzetközi szabályzata,- a "BC-szabályzat", az IMO ömlesztett szilárd rakományok biztonságos gyakorlatára szóló vonatkozó szabályzata,- az "INF-szabályzat", az IMO kiégett nukleáris fűtőanyag, plutónium és a hajókon palackokban szállított, erősen radioaktív hulladék biztonságos szállításáról szóló szabályzata,- az A.851(20) IMO-állásfoglalás, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek, "A hajójelentési rendszerek és hajójelentési követelmények általános alapelvei, beleértve a veszélyes árukat, káros anyagokat, illetve tengert szennyező anyagokat érintő események bejelentésének irányelveit" című 851(20) állásfoglalása;b) "üzembentartó": a hajó tulajdonosa vagy üzemeltetője;c) "ügynök": a hajó üzembentartója nevében történő információszolgáltatásra megbízott vagy meghatalmazott személy;d) "fuvaroztató": az a személy, aki által, akinek a nevében vagy akinek az érdekében egy áruszállítási szerződés került megkötésre egy fuvarozóval;e) "társaság": a SOLAS-egyezmény IX. fejezete (2) bekezdésének 1. szabálya értelmében vett társaság;f) "hajó": bármilyen tengerjáró hajó vagy vízi jármű;g) "veszélyes áruk":- az IMDG-szabályzatban osztályba sorolt áruk,- az IBC-szabályzat 17. fejezetében felsorolt veszélyes folyékony anyagok,- az IGC-szabályzat 19. fejezetében felsorolt cseppfolyósított gázok,- a BC-szabályzat B. függelékében említett szilárd anyagok.Azok az áruk is ide tartoznak, amelyek szállítására az IBC-szabályzat (1.1.3.) bekezdésével vagy az IGC-szabályzat (1.1.6.) bekezdésével összhangban megfelelő előfeltételeket határoztak meg;h) "szennyező áruk":- a MARPOL-egyezmény I. mellékletében meghatározott olajok,- a MARPOL-egyezmény II. mellékletében meghatározott ártalmas folyékony anyagok,- a MARPOL-egyezmény III. mellékletében meghatározott ártalmas anyagok;i) "rakományegység": közúti teherszállító jármű, vasúti teherkocsi, teheráru-konténer, közúti tartálykocsi, vasúti kocsi vagy szállítható tartály;j) "cím": az a név és kommunikációs kapcsolatok, amelyek szükség esetén lehetővé teszik kapcsolat felvételét az üzembentartóval, az ügynökkel, a kikötői hatósággal, az illetékes hatósággal vagy bármely más, a hajó rakományára vonatkozó részletes információ birtokában lévő személlyel vagy testülettel;k) "illetékes hatóságok": a tagállamok által az ezen irányelv szerint jelentett információk fogadására és továbbítására kijelölt hatóságok és szervezetek;l) "kikötői hatóság": a tagállamok által az egyes kikötőkben az ezen irányelv szerint jelentett információk fogadására és továbbítására kijelölt illetékes hatóság vagy testület;m) "menedékhely": egy tagállam által a veszélyben lévő hajók elhelyezésére kijelölt kikötő, a kikötő egy része vagy egyéb védett kikötő- vagy horgonyzóhely, vagy más védett terület;n) "parti állomás": az ezen irányelv szerint a tagállamok által kijelölt következő egységek: hajóforgalmi szolgálat, az IMO által jóváhagyott kötelező jelentési rendszerért felelős parti telepítésű berendezés; vagy a felkutatási és mentőtevékenység, vagy a tengeri szennyezések elleni küzdelem koordinálásáért felelős testület;o) "hajóforgalmi szolgálat (VTS)": a hajóforgalom biztonságának és hatékonyságának növelésére és a környezet védelmére kijelölt szolgálat, amely képes beavatkozni a forgalomba és reagálni a VTS-területen kialakuló, a forgalomra ható helyzetekre;p) "hajóirányító rendszer": egy vagy több útvonalat vagy forgalomirányítási intézkedéseket tartalmazó rendszer, amelynek célja a balesetek veszélyének csökkentése; ez forgalomelválasztó rendszereket, kétirányú útvonalakat, ajánlott útirányokat, elkerülendő területeket, part menti forgalmi zónákat, körforgalmakat, biztonsági területeket és nyílt vízi útvonalakat tartalmaz;q) "hagyományos hajók": az összes történelmi hajó és azok másolatai, beleértve azokat, amelyeket a hagyományos szakismeret és tengerészeti szaktudás támogatása és elősegítése céljából építettek, amelyek egyben élő kulturális emlékműként szolgálnak, és amelyeket a tengerész szaktudás és gyakorlat hagyományos alapelvei szerint közlekedtetnek;r) "baleset": a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat értelmében vett baleset.I. CÍMA HAJÓK JELENTÉSE ÉS MEGFIGYELÉSE4. cikkA tagállamok kikötőibe való érkezés előtti értesítés(1) A tagállam kikötőjébe tartó hajó üzembentartója, ügynöke vagy parancsnoka az I. melléklet (1) bekezdésben előírt adatokat közli a kikötői hatósággal:a) legalább huszonnégy órával korábban; vagyb) legkésőbb az előző kikötő elhagyásakor, ha a hajóút időtartama rövidebb huszonnégy óránál; vagyc) ha a rendeltetési kikötő nem ismert vagy a hajóút során megváltozott, akkor annak megismerésekor azonnal.(2) A Közösségen kívüli kikötőből érkező és valamely tagállam kikötőjébe tartó, veszélyes vagy szennyező árukat szállító hajók teljesítik a 13. cikkben előírt bejelentési kötelezettségeiket.5. cikkA kötelező hajójelentési rendszerek területére belépő hajók megfigyelése(1) Az érintett tagállam ellenőrzi azt, és megteszi az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az összes hajó, amely belép egy olyan kötelező hajójelentési rendszer területére, amelyet az IMO fogadott el a SOLAS-egyezmény V. fejezetének 11. szabálya szerint, és amelyet egy vagy több állam - amelyek között legalább egy tagállam van - működtet az IMO által kifejlesztett vonatkozó iránymutatások és kritériumok szerint, megfeleljen ennek a rendszernek az előírt információk közlése vonatkozásában, a tagállam által az A.851(20) IMO-állásfoglalásnak megfelelően előírt további információk sérelme nélkül.(2) Ha elfogadása céljából az IMO elé terjesztenek egy új kötelező hajójelentési rendszert, vagy egy meglévő jelentési rendszer módosítására vonatkozó javaslatot nyújtanak be, a tagállam legalább az I. melléklet 4. pontjában említett adatokat belefoglalja a javaslatába.6. cikkAutomatikus azonosító rendszerek használata(1) A valamely tagállam kikötőjébe befutó összes hajót a II. melléklet I. pontjában meghatározott ütemtervnek megfelelően fel kell szerelni egy AIS-szel, amely megfelel az IMO által meghatározott teljesítménynormáknak.(2) Az AIS-szel felszerelt hajók állandóan üzemben tartják ezt a berendezést, kivéve ha nemzetközi egyezmények, szabályok vagy normák előírják a navigációs adatok védelmét.7. cikkA hajóirányító rendszerek használata(1) A tagállamok ellenőrzik azt, és megteszik az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az összes hajó, amely belép egy olyan kötelező hajóirányító rendszer területére, amelyet az IMO fogadott el, és amelyet egy vagy több állam - amelyek között legalább egy tagállam van - működtet az IMO által kifejlesztett vonatkozó iránymutatások és kritériumok szerint, használja a rendszert.(2) Ha a tagállamok saját felelősségükre az IMO által el nem fogadott hajóirányító rendszert alkalmaznak, lehetőség szerint figyelembe veszik az IMO által kifejlesztett vonatkozó iránymutatásokat és kritériumokat, és közzéteszik a hajóirányító rendszer biztonságos és hatékony használatához szükséges valamennyi információt.8. cikkA hajók hajóforgalmi szolgálatoknak való megfelelőségének figyeléseA tagállamok ellenőrzik azt, és megteszik az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy:a) azok a hajók, amelyek belépnek egy olyan VTS által lefedett területre, amelyet egy vagy több állam - amelyek között legalább egy tagállam van - működtet a saját felségvizein, és amely rendszer az IMO által kifejlesztett iránymutatásokon alapul, részt vegyenek a VTS-ben, és tartsák be az adott VTS szabályait;b) a valamely tagállam lobogója alatt közlekedő hajók vagy valamely tagállam kikötőjébe tartó hajók, amelyek olyan VTS által lefedett területre lépnek be, amely a tagállamok felségvizein kívül esik, és amely rendszer az IMO által kifejlesztett iránymutatásokon alapul, tartsák be az adott VTS szabályait;c) egy harmadik állam lobogója alatt közlekedő, és nem valamely tagállam kikötőjébe tartó hajók, amelyek olyan VTS által lefedett területre lépnek be, amely a tagállamok felségvizein kívül esik, amennyire csak lehetséges, kövessék az adott VTS szabályait. A szabályok VTS-területen történő összes nyilvánvaló, súlyos megszegését a tagállamok jelentik a hajó lobogója szerinti államnak.9. cikkA hajójelentési rendszerek, a hajóirányító rendszerek és a hajóforgalmi szolgálatok infrastruktúrája(1) A tagállamok megteszik az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy a II. melléklet I. pontjában meghatározott ütemtervvel összhangban lévő időpontokra fokozatosan ellássák magukat megfelelő felszereléssel és parti telepítésű berendezésekkel az AIS-információk fogadása és felhasználása érdekében, figyelembe véve azt a hatótávolságot, amely a jelentések továbbításához szükséges.(2) Az ezen irányelv végrehajtását szolgáló összes szükséges felszerelés és parti telepítésű berendezés kiépítését 2007 végéig be kell fejezni. A tagállamok biztosítják, hogy az információknak a tagállamok nemzeti rendszereibe történő továbbítására és a rendszerek közötti cseréjére szolgáló megfelelő berendezések legkésőbb az azt követő egy év múlva működőképesek legyenek.(3) A tagállamok biztosítják, hogy a hajóforgalmi szolgálatoknak és hajóirányító rendszereknek való megfelelőség figyeléséért felelős parti állomások elegendő és képzett személyzettel, valamint alkalmas kommunikációs és hajófigyelő felszereléssel rendelkezzenek, és hogy a vonatkozó IMO-iránymutatásokkal összhangban működjenek.10. cikkMenetíró rendszerek(1) A tagállamok ellenőrzik azt, és megteszik az összes szükséges és megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a valamely tagállam kikötőjébe érkező hajók a II. melléklet II. pontjában meghatározott szabályok szerint fel legyenek szerelve egy menetíró (VDR) rendszerrel. A menetrend szerint közlekedő ro-ro komphajók és a nagy sebességű utasszállító vízi járművek biztonságos üzemeltetése érdekében végzett kötelező szemlék rendszeréről szóló, 1999. április 29-i 1999/35/EK tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja [8] szerint a ro-ro komphajók és a nagy sebességű utasszállító vízi járművek számára biztosított mentességek 2002. augusztus 5-én megszűnnek.(2) A VDR-rendszerben gyűjtött adatokat a valamely tagállam fennhatósága alá tartozó vizeken bekövetkező balesetet követő vizsgálat esetén az érintett tagállam számára elérhetővé kell tenni. A tagállamok biztosítják, hogy ezeket az adatokat a vizsgálat céljaira használják fel és megfelelően elemezzék. A tagállamok biztosítják, hogy a vizsgálat eredményeit a vizsgálat befejezését követően a lehető leghamarabb közzétegyék.11. cikkBalesetek kivizsgálásaAz 1999/35/EK irányelv 12. cikkének sérelme nélkül a tagállamok betartják a tengeri balesetek és események kivizsgálásáról szóló IMO-szabályzat előírásait az ezen irányelvben említett hajókat érintő tengeri baleset vagy esemény kivizsgálása során. A tagállamok együttműködnek a lobogójuk alatt hajózó hajókat érintő tengeri balesetek és események kivizsgálásában.II. CÍMA HAJÓKON LÉVŐ VESZÉLYES VAGY SZENNYEZŐ ÁRUK BEJELENTÉSE (HAZMAT)12. cikkA feladót terhelő kötelezettségekA tagállamok kikötőiben semmilyen veszélyes vagy szennyező anyagot nem lehet szállításra felajánlani vagy a hajókon tartani - függetlenül a hajó méretétől -, kivéve ha átadnak a hajóparancsnoknak vagy az üzembentartónak egy nyilatkozatot, amely tartalmazza az I. melléklet 2. pontjában felsorolt adatokat.A feladó kötelessége e nyilatkozat átadása a hajóparancsnok vagy az üzembentartó részére, és annak biztosítása, hogy a szállításra felajánlott rakomány valóban az első bekezdés szerint bejelentett rakomány legyen.13. cikkA hajókon szállított veszélyes vagy szennyező áruk bejelentése(1) A veszélyes vagy szennyező árukat szállító és egy tagállam kikötőjét elhagyó hajó üzembentartója, ügynöke vagy parancsnoka legkésőbb az induláskor köteles bejelenteni - függetlenül a hajó méretétől - az I. melléklet 3. pontjában említett adatokat az adott tagállam által kijelölt illetékes hatóság részére.(2) A veszélyes vagy szennyező árukat szállító és egy Közösségen kívüli kikötőből érkező és az egyik tagállam kikötőjébe vagy a felségvizein lévő horgonyzóhelyre tartó hajó üzembentartója, ügynöke vagy parancsnoka, függetlenül a hajó méretétől, legkésőbb a berakodási kikötő elhagyásakor vagy - amennyiben ezek az adatok az induláskor még nem ismertek - a rendeltetési kikötő vagy horgonyzóhely ismertté válásakor azonnal köteles bejelenteni az I. melléklet 3. pontjában említett adatokat azon tagállam illetékes hatósága részére, ahol az első rendeltetési kikötő vagy horgonyzóhely van.(3) A tagállamok életbe léptethetnek olyan eljárást, amely felhatalmazza az (1) és (2) bekezdésben említett hajó üzembentartóját, ügynökét vagy parancsnokát arra, hogy az I. melléklet 3. pontjában jelzett adatokat közölje a közösségi indulási vagy rendeltetési kikötő hatóságával.Az életbe léptetett eljárásnak biztosítania kell, hogy az illetékes hatóság szükség esetén bármikor hozzáférhessen az I. melléklet 3. pontjában említett adatokhoz. E célból az érintett kikötői hatóság az I. melléklet 3. pontjában említett adatokat kellő ideig őrzi meg, hogy azok felhasználhatók legyenek egy tengeri baleset vagy esemény esetén. A kikötői hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy ezeket az adatokat kérés esetén napi 24 órában, késedelem nélkül, elektronikus úton átadják az illetékes hatóságnak.(4) A hajó üzembentartója, ügynöke vagy parancsnoka közli az I. melléklet 3. pontjában jelzett rakományadatokat a kikötői hatósággal vagy az illetékes hatósággal.Ha megvalósítható, az adatokat elektronikus úton kell továbbítani. Az elektronikus üzenetcseréhez a III. mellékletben előírt szintaxist és eljárásokat kell alkalmazni.14. cikkSzámítógépes adatcsere a tagállamok közöttA tagállamok együttműködnek az I. mellékletben említett adatok kezelésére használt nemzeti rendszerek összekapcsolásának és együttes működtethetőségének biztosítása céljából.Az első albekezdés szerint létrehozott kommunikációs rendszereknek a következő tulajdonságokkal kell rendelkezniük:a) az adatcserének elektronikus úton kell történnie, és lehetővé kell tennie a 13. cikknek megfelelően bejelentett üzenetek fogadását és feldolgozását;b) a rendszernek lehetővé kell tennie az adatok napi 24 órában történő továbbítását;c) kérésre az összes tagállamnak képesnek kell lennie a hajóra és a hajón lévő veszélyes vagy szennyező árukra vonatkozó adatok késedelem nélküli továbbítására egy másik tagállam illetékes hatósága részére.15. cikkMentességek(1) A tagállamok mentesíthetik a saját kikötőik közötti menetrend szerinti járatokat a 13. cikkben meghatározott követelmények alól, amennyiben azok megfelelnek a következő feltételeknek:a) a fent említett menetrend szerinti járatokat üzemeltető társaság rendelkezik az érintett hajók folyamatosan frissített listájával és megküldi azt az érintett illetékes hatóságnak;b) az illetékes hatóságok kérésére az I. melléklet 3. pontjában jelzett adatokat az összes megtett út esetében elérhetővé teszik. A társaságnak létre kell hoznia egy belső rendszert annak biztosítása érdekében, hogy kérésre az említett információ a 13. cikk (4) bekezdése szerint napi 24 órában késedelem nélkül elektronikus úton elküldhető legyen az illetékes hatóság részére.(2) Amennyiben egy nemzetközi menetrend szerinti járatot két vagy több állam között - amelyek legalább egyike tagállam - üzemeltetnek, akkor az érintett tagállamok bármelyike kérheti a többi tagállamtól e járat mentesítését. Az összes érintett tagállam, beleértve az érintett parti államokat, együttműködik az adott járatnak az (1) bekezdésben meghatározott feltételek szerint történő mentesítése érdekében.(3) A tagállamok rendszeresen ellenőrzik, hogy az (1) és (2) bekezdésben meghatározott feltételek teljesülnek-e. Amennyiben e feltételek valamelyike már nem teljesül, akkor a tagállamok haladéktalanul visszavonják a mentesség előjogát az érintett társaságtól.(4) A tagállamok közlik a Bizottsággal az e cikk szerint mentesített társaságok és hajók listáját, valamint e lista frissítéseit.III. CÍMA VESZÉLYES HAJÓK MEGFIGYELÉSE ÉS BEAVATKOZÁS TENGERI ESEMÉNYEK ÉS BALESETEK ESETÉN16. cikkAz egyes hajókra vonatkozó adatok továbbítása(1) Az alábbi kritériumoknak megfelelő hajókat a hajózásra nézve lehetséges veszélyt vagy a tenger, az emberek vagy a környezet biztonságára nézve fenyegetést jelentő hajóknak kell tekinteni:a) azok a hajók, amelyek az útjuk során:- a 17. cikkben említett eseményekben vagy balesetekben érintettek voltak, vagy- elmulasztották az ezen irányelv által előírt értesítési és jelentési kötelezettségek teljesítését, vagy- elmulasztották a valamely tagállam felelősségi körébe utalt hajóirányítási rendszereken vagy VTS-en belül alkalmazandó szabályok betartását;b) azok a hajók, amelyekre vonatkozóan bizonyíték vagy vélelem létezik a valamely tagállam fennhatósága alá tartozó vizeken történt szándékos olajkibocsátásról vagy a MARPOL-egyezmény más megszegéséről;c) azok a hajók, amelyektől megtagadták a tagállamok kikötőibe történő befutást, vagy amelyekről a hajózás kikötő szerinti állam által végzett ellenőrzésére vonatkozó 1995. június 19-i 95/21/EK tanácsi irányelv I. melléklet 1. pontja [9] szerint valamelyik tagállam jelentést vagy értesítést készített.(2) Az (1) bekezdésben említett hajókra vonatkozó adatokkal rendelkező parti állomások közlik az adatokat a hajó tervezett útja során útba eső többi tagállam érintett parti állomásaival.(3) A tagállamok biztosítják, hogy a (2) bekezdés szerint velük közölt adatokat továbbítsák az illetékes kikötői hatóságokhoz, illetve a tagállam által kijelölt egyéb hatósághoz. Meglévő személyzetük teherbírásának határain belül a tagállamok saját kezdeményezésükre vagy egy másik tagállam kérésére, a többi kikötői ellenőrzési kötelezettségük sérelme nélkül, végrehajtják az összes megfelelő ellenőrzést és vizsgálatot a kikötőikben. A tagállamok az összes érintett tagállamot értesítik az általuk végrehajtott cselekvések eredményeiről.17. cikkA tengeren történt események és balesetek jelentése(1) A nemzetközi jog sérelme nélkül és a tenger, az emberek vagy a környezet biztonságára vonatkozó komoly fenyegetettség megelőzése vagy mérséklése céljából a tagállamok ellenőrzik azt, és megteszik az összes megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a felkutató és mentő körzetükben/kizárólagos gazdasági zónájukban vagy egy azzal egyenértékű területen közlekedő hajó parancsnoka haladéktalanul jelentse az adott földrajzi területért felelős parti állomásnak:a) a hajó biztonságát veszélyeztető bármely eseményt vagy balesetet, mint például ütközést, zátonyra futást, kárt, működési rendellenességet vagy üzemzavart, a rakomány elárasztódását vagy elmozdulását; a hajótest bármilyen hibáját vagy szerkezeti meghibásodását;b) a hajózás biztonságát veszélyeztető bármely eseményt vagy balesetet, mint például a hajó manőverezőképességére vagy tengerállóságára esetleg hatást gyakorló meghibásodásokat, vagy a propulziós rendszerre vagy a kormányra, az elektromos áramot előállító rendszerre, a navigációs berendezésekre vagy a hírközlő berendezésekre hatással lévő üzemzavart;c) a tagállam vizeinek vagy partjainak szennyezésével fenyegető helyzeteket, mint például szennyező anyagoknak a tengerbe történő kibocsátása vagy kibocsátásuk veszélye;d) a tenger felszínén észlelt úszó szennyezőanyag-foltokat és konténereket vagy bálákat.(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában elküldött üzenetnek tartalmaznia kell legalább a hajó azonosítását, a helyzetét, az indulási kikötőt, a rendeltetési kikötőt, adott esetben azt a címet, ahonnan információ szerezhető be a hajón szállított veszélyes és szennyező árukról, a hajón lévő személyek számát, az esemény részletes leírását, és az A.851(20) IMO-állásfoglalásban említett egyéb vonatkozó információkat.18. cikkIntézkedések különösen rossz időjárás esetén(1) Amennyiben a tagállamok által kijelölt illetékes hatóságok különösen rossz időjárás esetén vagy a tenger állapota alapján úgy vélik, hogy komoly szennyezési veszély áll fönn a hajózási területeiken vagy a part menti övezeteikben vagy más államok hajózási területein vagy part menti övezeteiben, vagy emberi életek vannak veszélyben, akkor:a) ha lehetséges, részletesen tájékoztatják az érintett kikötői területen tartózkodó és a kikötőbe érkezni vagy onnét indulni készülő hajó parancsnokát a tenger állapotáról és az időjárási viszonyokról, és adott esetben, valamint ha lehetséges, arról a veszélyről, amelyet azok a hajóra, a rakományra, a személyzetre és az utasokra jelenthetnek;b) a veszélyben lévő hajók megsegítésére vonatkozó kötelezettség sérelme nélkül és a 20. cikknek megfelelően végrehajthatnak bármely egyéb megfelelő intézkedést, amely jelenthet egy adott hajó vagy általában a hajók számára ajánlást vagy tilalmat a kikötőbe történő behajózásra vagy az onnan történő kihajózásra vonatkozóan az érintett területeken addig, amíg bebizonyosodik, hogy már nem áll fönn az emberi életet, illetve a környezetet fenyegető veszély;c) megteszik a szükséges intézkedéseket a hajók fennhatóságuk alá eső vízterületeken történő üzemanyag-felvételének lehetőség szerinti korlátozása vagy szükség esetén megtiltása érdekében.(2) A hajóparancsnok értesíti a társaságot az (1) bekezdésben említett megfelelő intézkedésekről vagy ajánlásokról. Ezek azonban nem befolyásolhatják a hajóparancsnoknak a SOLAS-egyezménnyel összhangban hozott szakmai döntését. Amennyiben a hajó parancsnoka által hozott döntés nincs összhangban az (1) bekezdésben említett intézkedésekkel, akkor értesíti az illetékes hatóságot a döntése okairól.(3) Az (1) bekezdésben említett megfelelő intézkedések vagy ajánlások a tagállam által elismert illetékes meteorológiai információs szolgálat által a tenger állapotára és az időjárásra vonatkozóan adott előrejelzésen alapulnak.19. cikkA tengeri eseményekre vagy balesetekre vonatkozó intézkedések(1) A 17. cikkben említett tengeri események vagy balesetek esetén a tagállamok megteszik a nemzetközi jogszabályoknak megfelelő összes szükséges intézkedést, a hajózás és az emberek biztonságának, valamint a tengeri és parti környezet megvédésének biztosítása érdekében.A IV. melléklet meghatározza a tagállamok számára e cikk szerint hozható intézkedések nem teljes listáját.(2) Az üzembentartó, a hajó parancsnoka és a hajón szállított veszélyes vagy szennyező áruk tulajdonosa a tengeri esemény vagy baleset következményeinek minimálisra csökkentése céljából a nemzeti és nemzetközi jogszabályoknak megfelelően teljes mértékben együttműködik az illetékes nemzeti hatóságokkal, azok kérésére.(3) Egy olyan hajó parancsnoka, amelyre vonatkoznak az ISM-szabályzat előírásai, az említett szabályzatnak megfelelően értesíti a társaságot a 17. cikk (1) bekezdésében említett, tengeren bekövetkezett eseményekről vagy balesetekről. A társaság az értesítését követően a lehető leghamarabb felveszi a kapcsolatot az illetékes parti állomással és szükség szerint annak rendelkezésére áll.20. cikkMenedékhelyekAz érintett felekkel folytatott konzultációt követően és a vonatkozó IMO-iránymutatásokat figyelembe véve a tagállamok megtervezik a veszélyben lévő hajók fennhatóságuk alá tartozó vizeken történő elhelyezését. E tervek a műveleti és környezetvédelmi korlátokat figyelembe véve tartalmazzák a szükséges intézkedéseket és eljárásokat annak biztosítása érdekében, hogy a veszélyben lévő hajók az illetékes hatóság engedélyétől függően azonnal egy menedékhelyre vonulhassanak. Amennyiben a tagállam szükségesnek és végrehajthatónak véli, a terveknek szabályokat kell tartalmazniuk a segítéshez, mentéshez és szennyezés elleni küzdelemhez alkalmas eszközök és berendezések biztosítására vonatkozóan.A veszélyben lévő hajók elhelyezési terveit kérésre elérhetővé kell tenni. A tagállamok 2002. február 5-ig értesítik a Bizottságot az első bekezdés alkalmazásában hozott intézkedésekről.21. cikkAz érintett felek tájékoztatása(1) Az érintett tagállam illetékes parti állomása szükség esetén rádión közli az érintett területen a 17. cikk (1) bekezdésének megfelelően jelentett eseményeket vagy baleseteket, és tájékoztatást ad a tengeri közlekedés biztonságára, az emberekre vagy a környezetre veszélyt jelentő hajók jelenlétéről.(2) A 13. és 17. cikknek megfelelően közölt információk birtokában lévő illetékes hatóságok végrehajtják a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy ezeket az információkat egy másik tagállam illetékes hatóságának biztonsági okokból kérésre bármikor átadják.(3) Bármelyik tagállam, amelynek illetékes hatóságait ezen irányelv szerint vagy valamilyen más úton értesítettek olyan tényekről, amelyek egy másik tagállamra vonatkozóan bizonyos hajózási területeken és part menti övezetekben veszély keletkezésének kockázatát okozzák vagy megnövelik, végrehajtja a megfelelő intézkedéseket az érintett tagállamok e tényekről történő lehető leggyorsabb értesítése céljából, és konzultál velük az előirányzott cselekvésekre vonatkozóan. Adott esetben a tagállamok együttműködnek, hogy együtt alkossák meg a közös cselekvés szabályait.Minden egyes tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a számukra a hajók által a 17. cikknek megfelelően kötelezően továbbított jelentéseket teljes mértékben felhasználják.IV. CÍMKÍSÉRŐ INTÉZKEDÉSEK22. cikkAz illetékes testületek kijelölése és a listájuk közzététele(1) Minden egyes tagállam kijelöli azokat az illetékes hatóságokat, kikötői hatóságokat és parti állomásokat, amelyek részére az ezen irányelv által előírt bejelentéseket továbbítani kell.(2) Minden egyes tagállam biztosítja, hogy a hajózási ágazatot rendszeresen tájékoztassák - nevezetesen tengerészeti közlemények révén -, és az információkat rendszeresen frissítsék az (1) bekezdés szerint kijelölt hatóságokról és parti állomásokról, beleértve adott esetben a hatáskörükbe tartozó földrajzi területet, és az ezen irányelv által előírt adatok bejelentésére megállapított eljárásokról.(3) A tagállamoknak megküldik a Bizottság részére az (1) bekezdés szerint általuk kijelölt hatóságok és állomások listáját és e lista frissítéseit.23. cikkA tagállamok és a Bizottság közötti együttműködésA tagállamok és a Bizottság együttműködik a következő célok megvalósításában:a) az ezen irányelv szerint bejelentett információk optimális felhasználása, nevezetesen a parti állomások és a kikötői hatóságok közötti megfelelő telematikus kapcsolatok kiépítésével a hajók mozgására, azok várható kikötési időpontjára és a rakományukra vonatkozó adatok cseréje céljából;b) a tagállamok parti állomásai közötti telematikus kapcsolatok kiépítése és a hatékonyságuk növelése, a forgalomra vonatkozó tisztább kép kialakítása, az áthaladó hajók megfigyelésének javítása és az úton lévő hajók számára előírt jelentések harmonizálása - és amennyire csak lehetséges - egyszerűsítése céljából;c) a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer kiterjesztése és/vagy frissítése a hajók jobb azonosítása és figyelése céljából. E célból a tagállamok és a Bizottság együtt dolgoznak adott esetben kötelező jelentési rendszerek, kötelező hajóforgalmi szolgálatok és megfelelő hajóirányítási rendszerek kidolgozásában, az IMO által történő elfogadásuk céljából;d) adott esetben, a veszélyben lévő hajók elhelyezésére vonatkozó összehangolt tervek kidolgozása.24. cikkAz információk bizalmasságaA tagállamok nemzeti jogszabályaiknak megfelelően meghozzák a szükséges intézkedéseket az ezen irányelv szerint részükre elküldött adatok bizalmasságának biztosítása érdekében.25. cikkEzen irányelv végrehajtásának figyelése és a szankciók(1) A tagállamok rendszeres vizsgálatokat végeznek, és mindent, ami szükséges, megtesznek annak érdekében, hogy ellenőrizzék az ezen irányelv előírásainak teljesítése céljából kiépített parti bázisú telematikus rendszerek működését, és különösen azt, hogy e rendszerek teljesítménye megfelel-e annak a követelménynek, miszerint a 13. és 15. cikk szerint bejelentett információkat napi 24 órában késedelem nélkül fogadni vagy továbbítani kell.(2) A tagállamok meghatároznak egy szankciórendszert az ezen irányelv szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetére, és meghozzák az összes szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy ezeket a szankciókat alkalmazzák is. Az így előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.(3) A tagállamok késedelem nélkül értesítik a hajó lobogó szerinti államát és bármely más érintett államot a 16. és 19. cikk és az e cikk (2) bekezdése szerint a nem az érintett tagállamok lobogója alatt közlekedő hajókra vonatkozóan meghozott intézkedésekről.(4) Amennyiben valamelyik tagállam egy, a 19. cikkben említett tengeri esemény vagy baleset alkalmával úgy találja, hogy a társaság nem képes kapcsolatot létesíteni és fenntartani a hajóval vagy az érintett parti állomásokkal, a tagállam erről értesíti azt az államot, amelyik az ISM megfelelőségi bizonyítványt és a csatolt biztonságos üzemeltetési bizonyítványt kiállította, vagy azt, amelynek nevében azt kiállították.Amennyiben a mulasztás súlyossága az egyik tagállamban működő társaság biztonságos üzemeltetési rendszere működésének súlyos hibáját jelzi, a hajó részére a megfelelőségi bizonyítványt vagy a biztonságos üzemeltetési bizonyítványt kiállító tagállam haladéktalanul foganatosítja a szükséges intézkedéseket az érintett társaság ellen a megfelelőségi bizonyítvány és a csatolt biztonságos üzemeltetési bizonyítvány visszavonása céljából.26. cikkÉrtékelés(1) A tagállamok 2007. február 5-ig jelentik a Bizottságnak az ezen irányelv - és különösen a 9., 10., 18., 20., 22., 23. és 25. cikk - végrehajtása során elért előrehaladást. A tagállamok 2009. december 31-ig jelentik ezen irányelv teljes körű végrehajtását.(2) Az (1) bekezdésben említett jelentések alapján hat hónapon belül a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére ennek az irányelvnek a végrehajtásáról. A Bizottság a jelentésben megállapítja, hogy ezen irányelv előírásainak a tagállamok által történő alkalmazása segíti-e és milyen mértékben a tengeri közlekedés biztonságának és hatékonyságának növelését, valamint a hajók által okozott szennyezés megelőzését.(3) A Bizottság megvizsgálja azon közösségi szintű intézkedések szükségességét és megvalósíthatóságát, amelyek célja a veszélyben lévő hajók elhelyezése folytán felmerült költségek visszafizetése és károk megtérítése, beleértve a megfelelő biztosításra vagy egyéb pénzügyi biztosítékra vonatkozó követelményeket.A Bizottság 2007. február 5-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e vizsgálat eredményeiről.ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK27. cikkMódosítási eljárás(1) A 3. cikkben szereplő meghatározásokat, a közösségi és IMO okiratokra való hivatkozásokat és a mellékleteket a 28. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint lehet módosítani az elfogadásra került, módosított vagy hatályba léptetett közösségi vagy nemzetközi jogszabályokkal történő összhangba hozásuk céljából, amennyiben e módosítások nem szélesítik ki ennek az irányelvnek az alkalmazási körét.(2) Továbbá az I., III. és IV. mellékletet az ezen irányelv alkalmazásával szerzett tapasztalatok fényében a 28. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint lehet módosítani, amennyiben e módosítások nem szélesítik ki ennek az irányelvnek az alkalmazási körét.28. cikkBizottsági eljárás(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.(2) Amennyiben erre a bekezdésre történik hivatkozás, akkor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, a határozat 8. cikke rendelkezéseinek tiszteletben tartásával.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időszakot három hónapban kell megállapítani.(3) A bizottság elfogadja a saját eljárási szabályait.29. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 2004. február 5-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal belső joguk azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.30. cikkA 93/75/EGK tanácsi irányelv 2004. február 5-től kezdődően hatályát veszti.31. cikkEz a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.32. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2002. június 27-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökM. Arias Cañete[1] HL C 120. E., 2001.4.24., 67. o.és HL C 362. E., 2001.12.18., 255. o.[2] HL C 221., 2001.8.7., 54. o.[3] HL C 357., 2001.12.14., 1. o.[4] Az Európai Parlament 2001. június 14-i véleménye (HL C 53. E., 2002.2.28., 304. o.), a Tanács 2001. december 19-i közös álláspontja (HL C 58. E., 2002.3.5., 14. o.) és az Európai Parlament 2002. április 10-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2002. június 25-i határozata.[5] HL L 247., 1993.10.5., 19. o. A legutóbb a 98/74/EK bizottsági irányelvvel (HL L 276., 1998.10.13., 7. o.) módosított irányelv.[6] HL C 271., 1993.10.7., 1. o.[7] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[8] HL L 138., 1999.6.1., 1. o.[9] HL L 157., 1995.7.7., 1. o. A legutóbb a 2001/106/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 19., 2002.1.22., 17. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA KÖZLENDŐ ADATOK1. A 4. cikk szerint közlendő adatok - általános adatok:a) a hajó azonosítása (név, hívójel, IMO-azonosítószám vagy MMSI-szám);b) rendeltetési kikötő;c) a rendeltetési kikötőbe vagy révkalauz-állomásra való érkezés becsült időpontja az illetékes hatóság előírása szerint, valamint a kikötő elhagyásának becsült időpontja;d) a hajón tartózkodó személyek száma.2. A 12. cikk szerint közlendő adatok - a rakományra vonatkozó adatok:a) a veszélyes vagy szennyező áruk pontos műszaki megnevezése, adott esetben az Egyesült Nemzetek (UN) által adott számai, az IMO veszélyességi osztályok az IMDG-, IBC- és IGC-szabályzatok szerint és, adott esetben, az INF-rakományokhoz szükséges hajóosztály, a VII/14.2 szabályban meghatározottak szerint, az ilyen áruk mennyisége, és ha ezeket - tartályok kivételével - rakományegységekben szállítják, akkor az egységek azonosító számai;b) az a cím, ahol a rakományra vonatkozóan részletes tájékoztatás kapható.3. A 13. cikk szerint közlendő adatok:A. Általános adatok:a) a hajó azonosítása (név, hívójel, IMO-azonosítószám vagy MMSI-szám);b) rendeltetési kikötő;c) a tagállam kikötőjét elhagyó hajó esetében: az indulási kikötő vagy révkalauz-állomás elhagyásának becsült időpontja az illetékes hatóság előírása szerint, valamint a rendeltetési kikötőbe érkezés becsült időpontja;d) a Közösségen kívüli kikötőből valamely tagállam kikötőjébe tartó hajó esetében: a célkikötőbe vagy révkalauz-állomásra való érkezés becsült időpontja az illetékes hatóság előírása szerint;e) a hajón tartózkodó személyek száma.B. A rakományra vonatkozó adatok:a) a veszélyes vagy szennyező áruk pontos műszaki megnevezése, adott esetben az Egyesült Nemzetek (UN) által adott számai, az IMO veszélyességi osztályok az IMDG-, IBC- és IGC-szabályzatok szerint, és adott esetben az INF-szabályzat által meghatározott hajóosztály, az ilyen áruk mennyisége és a helyük a hajón, és ha ezeket - tartályok kivételével - rakományegységekben szállítják, akkor az egységek azonosító számai;b) annak igazolása, hogy a hajó rendelkezik a veszélyes vagy szennyező áruk adatait és azoknak a hajón való elhelyezését megadó listával, rakományjegyzékkel vagy megfelelő rakodási tervvel;c) az a cím, ahol a rakományra vonatkozóan részletes tájékoztatás kapható.4. Az 5. cikkben említett adatok:A.  a hajó azonosítása (név, hívójel, IMO-azonosítószám vagy MMSI-szám),B.  dátum és időpont,C. vagy D.  a szélességi és hosszúsági körök szerint megadott pozíció vagy pontos iránymeghatározás és tengeri mérföldben megadott távolság egy jól meghatározott tájékozódási ponttól,E.  menetirány,F.  sebesség,I.  rendeltetési kikötő és az érkezés becsült időpontja,P.  rakomány, és ha veszélyes áruk vannak a hajón, azok mennyisége és IMO-osztálya,T.  az a cím, ahol a rakományról tájékoztatás kapható,W.  a hajón tartózkodó személyek száma,X. - az 5000 tonnánál több tartalék üzemanyagot szállító hajók esetében az üzemanyagkészlet jellemzői és becsült mennyisége,- hajózási körülmények.5. A hajó parancsnokának haladéktalanul értesítenie kell az érintett illetékes hatóságot vagy kikötői hatóságot az e melléklet szerint bejelentett adatok változásairól.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA FEDÉLZETI FELSZERELÉSEKRE ALKALMAZANDÓ ELŐÍRÁSOKI. Automatikus azonosító rendszerek (AIS)1. A 2002. július 1-jén vagy később épült hajókA Közösség egyik tagállamának kikötőjébe érkező, 2002. július 1-jén vagy később épült személyszállító hajók - mérettől függetlenül - és a 300 BRT nagyságú vagy nagyobb hajók kötelesek a 6. cikkben meghatározott berendezéssel rendelkezni.2. A 2002. július 1. előtt épült hajókA Közösség egyik tagállamának kikötőjébe érkező, 2002. július 1. előtt épült személyszállító hajók - mérettől függetlenül - és a 300 BRT nagyságú vagy nagyobb hajók a következő ütemterv szerint kötelesek a 6. cikkben meghatározott berendezéssel rendelkezni:a) személyszállító hajók: legkésőbb 2003. július 1-jén;b) tartályhajók: legkésőbb a biztonsági felszerelések 2003. július 1. utáni első szemléjéig;c) 50000 BRT nagyságú és nagyobb hajók a személyszállító- és tartályhajók kivételével: legkésőbb 2004. július 1-jén;d) 10000 BRT nagyságú és nagyobb, de 50000 BRT-nél kisebb hajók az utasszállító és tartályhajók kivételével: legkésőbb 2005. július 1-jén, vagy a nemzetközi vízi utakon közlekedő hajókra vonatkozóan az IMO keretében meghatározott bármely korábbi időpontban;e) 3000 BRT nagyságú és nagyobb, de 10000 BRT-nél kisebb hajók a személyszállító hajók és tartályhajók kivételével: legkésőbb 2006. július 1-jén, vagy a nemzetközi vízi utakon közlekedő hajókra vonatkozóan az IMO keretében meghatározott bármely korábbi időpontban;f) 300 BRT nagyságú és nagyobb, de 3000 BRT-nél kisebb hajók a személyszállító hajók és tartályhajók kivételével: legkésőbb 2007. július 1-jén, vagy a nemzetközi vízi utakon közlekedő hajókra vonatkozóan az IMO keretében meghatározott bármely korábbi időpontban.A tagállamok a hazai forgalmat ellátó 300 BRT-nál kisebb személyszállító hajókat mentesíthetik az e mellékletben meghatározott, AIS-re vonatkozó előírások alkalmazása alól.II. Menetíró (VDR) rendszerek1. A következő osztályokba tartozó hajóknak, amennyiben befutnak a Közösség valamely tagállamának kikötőjébe, rendelkezniük kell az A.861(20) IMO-állásfoglalás teljesítménynormáinak és a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (IEC) 61996. sz. szabványa által megállapított vizsgálati normáknak megfelelő menetíró rendszerrel:a) a 2002. július 1-jén vagy azután épült személyszállító hajóknak legkésőbb 2002. augusztus 5-én;b) a 2002. július 1. előtt épült ro-ro személyszállító hajóknak legkésőbb 2002. július 1-jén vagy azután tartott első szemléig;c) a 2002. július 1. előtt épült személyszállító hajóknak a ro-ro személyszállító hajók kivételével legkésőbb 2004. január 1-jéig;d) a 2002. július 1-jén vagy azután épült 3000 BRT nagyságú vagy ennél nagyobb hajóknak - személyszállító hajók kivételével - legkésőbb 2002. augusztus 5-ig.2. A következő osztályokba tartozó és 2002. július 1. előtt épült hajóknak, amennyiben befutnak a Közösség valamely tagállamának kikötőjébe, rendelkezniük kell a vonatkozó IMO-szabványoknak megfelelő menetíró rendszerrel:a) 20000 BRT nagyságú vagy nagyobb teherhajóknak legkésőbb az IMO által rögzített időpontban vagy az IMO döntése hiányában legkésőbb 2007. január 1-jén;b) 3000 BRT nagyságú vagy nagyobb, de 20000 BRT-nél kisebb teherhajóknak legkésőbb az IMO által rögzített időpontban vagy az IMO döntése hiányában legkésőbb 2008. január 1-jén.3. A tagállamok a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló, 1998. március 17-i 98/18/EK tanácsi irányelv [1] 4. cikkében említett A. osztályba tartozó vízterületek kivételével a csak hazai vizeken közlekedő személyszállító hajókat mentesíthetik az ezen irányelvben meghatározott, menetírókra vonatkozó követelmények alól.[1] HL L 144., 1998.5.15., 1. o.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETELEKTRONIKUS ÜZENETEK1. A tagállamok kifejlesztik és fenntartják az interneten vagy X.400 kommunikációs eszközökön alapuló, XML vagy EDIFACT szintaxist használó rendszerek közötti adattovábbításhoz, adatfogadáshoz és konvertáláshoz szükséges infrastruktúrát.2. A Bizottság a tagállamokkal konzultálva kifejleszt és fenntart egy "interfész-ellenőrző dokumentumot", amely leírja a rendszereszközöket az üzenet-forgatókönyv szempontjából, az üzenetfunkciókat és az üzenetek közötti összefüggést. Az üzenetidőzítést és -végrehajtást, valamint az adatcsere-protokollokat és -paramétereket részletezni kell. Az interfész-ellenőrző dokumentumnak továbbá részleteznie kell az előírt üzenetfunkciók adattartalmát, és le kell írnia ezeket az üzeneteket.3. Ezen eljárásoknak és infrastruktúrának - ha megvalósítható - tartalmazniuk kell a más irányelvekből - mint például a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [1] - eredő jelentési és információcsere-kötelezettségeket.[1] HL L 332., 2000.12.28., 81. o.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA tagállamok lehetséges intézkedései a tengeri közlekedés biztonságának és a környezet védelmének a veszélyeztetettsége esetén[a 19. cikk (1) bekezdése alkalmazásában]Amennyiben egy hajót érintő, a 17. cikkben leírt típusú eseményt vagy körülményt követően az érintett tagállam illetékes hatósága a nemzetközi jogszabályok keretén belül úgy véli, hogy el kell hárítani, csökkenteni kell, vagy meg kell szüntetni a partjaira vagy a kapcsolódó érdekeltségeire, a más hajók, azok személyzete és az utasok biztonságára vagy a parton lévő emberekre ható súlyos és közeli veszélyeztetettséget, vagy védeni kell a tengeri környezetet, akkor ez a hatóság többek között:a) korlátozhatja a hajó mozgását, vagy egy meghatározott útirány követésére kötelezheti. Ez az előírás nem érinti a hajó parancsnokának a hajó biztonságos vezetésére vonatkozó felelősségét;b) a hajó parancsnokának a környezet és a tengerbiztonság veszélyeztetettségének megszüntetésére vonatkozó hivatalos felszólítást küldhet;c) egy értékelő csoportot küldhet a hajóra a veszély felmérése, a parancsnoknak a helyzet orvoslásában való segítése és az illetékes parti állomás erről történő folyamatos tájékoztatása érdekében;d) közvetlen veszély esetén utasíthatja a parancsnokot a menedékhelyre vonulásra, vagy elrendelheti révkalauz igénybevételét vagy a hajó vontatását.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1988. május 3.) a játékok biztonságára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31988L0378

Hivatalos Lap L 187 , 16/07/1988 o. 0001 - 0013 finn különkiadás fejezet 15 kötet 8 o. 0106  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 8 o. 0106

		A Tanács irányelve(1988. május 3.)a játékok biztonságára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(88/378/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a tagállamokban a játékok biztonsági jellemzőire vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések tartalmukat és alkalmazási körüket tekintve különbözőek; mivel ezek az egyenlőtlenségek akadályokat jelenthetnek a kereskedelemben és egyenlőtlen versenyfeltételeket teremtenek a közös piacon, ugyanakkor nem biztosítják a közös piac fogyasztóinak, különösen a gyermekeknek a hatékony védelmét a szóban forgó termékekből eredő veszélyekkel szemben;mivel fel kell számolni az akadályokat egy olyan belső piac megvalósítása elől, ahol csak megfelelően biztonságos termékek kerülnek forgalomba; mivel ehhez a játékok forgalomba hozatalát és szabad mozgását egységes szabályoknak kell alávetni a fogyasztók egészségének és biztonságának védelmét szolgáló célkitűzések alapján, amint azok az 1986. június 23-i, az Európai Gazdasági Közösség a fogyasztók érdekeinek védelmével és elősegítésével kapcsolatos politikájának jövőbeni irányáról szóló tanácsi határozatban [4] szerepelnek,mivel az alapvető biztonsági követelményeknek való megfelelés bizonyításának megkönnyítéséhez szükséges, hogy európai szintű harmonizált szabványokat alakítsanak ki, különösen a játékok tervezése és gyártása terén, hogy a szabványoknak megfelelő játékokról feltételezhető legyen, hogy az alapvető biztonsági követelményeknek megfelelnek; mivel ezeket az európai szintű szabványokat magánszervezetek állapítják meg, és nem kötelező jellegüket megtartják; mivel ebből a célból az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) és az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (Cenelec) tekinthetők hatáskörrel rendelkező testületeknek a Bizottság és a két testület által 1984. november 13-án aláírt általános együttműködési iránymutatásoknak megfelelően harmonizált szabványok elfogadására; mivel ennek az irányelvnek az értelmében a harmonizált szabvány egy, a Bizottság megbízásából (mandátum), a Cenelec által elfogadott műszaki előírás (európai szabvány vagy harmonizációs dokumentum), a legutóbb Spanyolország és Portugália csatlakozási okmánya által módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelvnek [5] megfelelően és a fent említett általános iránymutatásokkal összhangban;mivel a műszaki összehangolás és a szabványok új megközelítéséről szóló 1985. május 7-i tanácsi állásfoglalásnak [6] megfelelően az összehangolás az alapvető biztonsági elvárások megállapítását foglalja magában, amely biztonsági elvárásoknak minden forgalomba hozott játék megfelel;mivel a játékok piacának nagyságát és változékonyságát, illetve e termékek változatosságát figyelembe véve ennek az irányelvnek az alkalmazási körét a "játék" megfelelően tág fogalma alapján kell meghatározni; mivel ennek ellenére egyértelművé kell tenni, hogy bizonyos termékek ennek az irányelvnek az alkalmazásában nem minősülnek "játék"-nak, vagy mert nem gyermekek számára készülnek, vagy mert használatukhoz felügyelet és különleges körülmények szükségesek;mivel a forgalomba hozott játékok nem veszélyeztethetik sem használójuk, sem harmadik személyek biztonságát és/vagy egészségét; mivel a játékok biztonsági szabványát a termék rendeltetésszerű használatának ismérvei alapján kell megállapítani, de figyelembe kell venni az összes lehetséges használati módot, szem előtt tartva a gyermekek szokásos viselkedését, akik általában kevesebb gondossággal járnak el, mint a felnőtt használók;mivel a játék biztonsági szabványát akkor kell figyelembe venni, amikor a terméket forgalomba hozzák, szem előtt tartva annak szükségességét, hogy ez a szabvány biztosítva legyen a játék egész, előre látható és szokásos használati ideje alatt;mivel az alapvető biztonsági követelményeknek megfelelő termék feltételezhetően garantálja a fogyasztó egészségét és biztonságát; mivel a forgalomba hozott minden játéknak meg kell felelnie ezeknek az előírásoknak, és amennyiben megfelelnek, forgalomba hozataluk nem akadályozható;mivel feltételezhető, hogy egy játék megfelel ezeknek az alapvető biztonsági követelményeknek, amennyiben megfelel azoknak a harmonizált szabványoknak, amelyek hivatkozási számai megjelentek az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában;mivel azok a játékok, amelyek megfelelnek annak a modellnek, amelyeket egy elismert szervezet elfogad, szintén úgy tekinthetők, hogy megfelelnek az alapvető biztonsági követelményeknek; mivel ezt a megfelelést a terméken elhelyezett európai jellel kell tanúsítani;mivel tanúsítási eljárásokat kell kialakítani annak meghatározására, hogyan kell az elismert nemzeti szervezeteknek elfogadnia olyan játékmodelleket, amelyek nem felelnek meg a szabványoknak, és hogyan állítsanak ki típusvizsgálati tanúsítványt ezek és a szabványoknak megfelelő játékok számára, amelyeknek modelljét benyújtják nekik elismerés céljából;mivel a tagállamoknak, a Bizottságnak és az összes elismert szervezetnek megfelelő információt kell kapnia a tanúsítási és vizsgálati eljárások minden szakaszáról;mivel a tagállamoknak szervezeteket, úgynevezett "elismert szervezeteket" kell kijelölnie a játékok számára bevezetett szabályozás végrehajtására; mivel ezekről a szervezetekről megfelelő információt kell közölni, és az elismerés érdekében minimális feltételeknek kell megfelelniük;mivel előfordulhat, hogy egy játék nem felel meg az alapvető biztonsági követelményeknek; mivel ilyen esetekben az ezt megállapító tagállamnak minden megfelelő intézkedést meg kell tennie, hogy ezt a terméket kivonja a piacról, vagy forgalomba hozatalát megtiltsa; mivel ezt a döntését indokolni kell, és amennyiben az indok a harmonizált szabványok vagy azok egy részének hiányosságára utal, a hiányos szabványokat vagy azok egy részét törölni kell a Bizottság által közzétett listáról;mivel a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a II. mellékletben felsorolt alapvető követelmények által érintett minden területen a harmonizált európai szabványok időben elkészüljenek ahhoz, hogy a tagállamok elfogadhassák és közzétehessék a szükséges rendelkezéseket 1989. július 1-jéig; mivel az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések ennek megfelelően 1990. január 1-jétől lépnek hatályba;mivel megfelelő intézkedést kell hozni azzal szemben, aki jogtalanul megfelelőségi jelölést helyez el valamely terméken;mivel a már forgalomba hozott játékok biztonsági ellenőrzését a tagállamok illetékes hatóságai végzik;mivel a játékok bizonyos csoportjaihoz, amelyek különösen veszélyesek vagy kisgyermekek számára készültek, veszélyre vonatkozó figyelmeztetést vagy használati utasítást kell mellékelni;mivel a Bizottságnak rendszeres tájékoztatást kell kapnia azokról a tevékenységekről, amelyeket az elismert szervezetek ezen irányelv értelmében folytatnak;mivel azoknak, akikre vonatkozóan ennek az irányelvnek az értelmében döntés születik, meg kell ismerniük a döntés okát és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségeket;mivel figyelembe vették a Tudományos Tanácsadó Bizottság véleményét a kémiai összetevők toxicitását és ökotoxicitását illetően, tekintettel a gyermekeknek szánt játékokban található fémvegyületek biológiai hozzáférhetőségének egészségügyi szempontból megállapított határértékeire,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv a játékokra vonatkozik. Játéknak minősül minden olyan termék, amelyet úgy alakítottak ki vagy egyértelműen arra szántak, hogy 14 évnél fiatalabb gyermekek játsszanak vele.(2) Az I. mellékletben felsorolt termékek ezen irányelv alkalmazásában nem tekintendők játéknak.2. cikk(1) A játék csak akkor hozható forgalomba, ha nem veszélyezteti sem használói, sem harmadik személyek biztonságát és/vagy egészségét, amennyiben rendeltetésszerűen vagy előre látható módon használják, szem előtt tartva a gyermekek szokásos viselkedését.(2) Abban az állapotában, amelyben forgalomba hozzák, figyelembe véve előre látható és szokásos használati idejét, a játéknak meg kell felelnie az ezen irányelvben megállapított biztonsági és egészségügyi feltételeknek.(3) Ezen irányelv alkalmazásában a "forgalomba hozatal" kifejezés jelenti mind az eladást, mind az ingyenes szétosztást.3. cikkA tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy csak olyan játékok kerüljenek forgalomba, amelyek megfelelnek a II. mellékletben leírt alapvető biztonsági követelményeknek.4. cikkA tagállamok nem akadályozzák meg területükön olyan játékok forgalomba hozatalát, amelyek ezen irányelv előírásainak megfelelnek.5. cikk(1) A tagállamok feltételezik, hogy azok a játékok, amelyeken a 11. cikkben leírt EK-jel (a továbbiakban: EK-jel) megtalálható, megfelelnek a 3. cikkben említett alapvető követelményeknek, továbbá jelzik, hogy a játék megfelel a harmonizált szabványoknak megfeleltetett nemzeti szabványoknak, amelyek hivatkozási számai megjelentek az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában. A tagállamok közzéteszik ezeknek a nemzeti szabványoknak a hivatkozási számait.(2) Azokról a játékokról, amelyeknél a gyártó nem, vagy csak részben alkalmazta az (1) bekezdésben említett szabványokat, vagy amelyeket illetően nincsenek ilyen szabványok, a tagállamok feltételezik, hogy megfelelnek a 3. cikkben említett alapvető követelményeknek, ha egy EGK-típusvizsgálatot követően igazolják az elismert modellnek való megfelelést a rajtuk elhelyezett EK-jellel.6. cikk(1) Amennyiben egy tagállam vagy a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az 5. cikk (1) bekezdésében említett harmonizált szabványok nem elégítik ki teljes mértékben a 3. cikkben említett alapvető követelményeket, a Bizottság vagy a tagállam indoklással ellátva továbbítja az ügyet a 83/189/EGK irányelv alapján felállított állandó bizottságnak (a továbbiakban: bizottság). A bizottság sürgősségi alapon véleményt nyilvánít az ügyben.A bizottság véleményének kézhezvételét követően a Bizottság értesíti a tagállamokat, hogy a vonatkozó szabványokat vagy azok egy részét vissza kell-e vonni az 5. cikk (1) bekezdésében említett kiadványból.(2) A Bizottság értesíti az érintett európai szabványügyi testületet, és szükség esetén új szabványügyre vonatkozó megbízást jelentet meg.7. cikk(1) Amennyiben egy tagállam megbizonyosodik arról, hogy valamely, az EK-jelet viselő játék rendeltetésszerű vagy a 2. cikkben leírtaknak megfelelő használata során veszélyezteti a használók és/vagy harmadik személyek biztonságát és/vagy egészségét, megteszi a megfelelő intézkedéseket, hogy a terméket kivonja a forgalomból, vagy a termék forgalomba hozatalát megtiltsa vagy korlátozza. A tagállam erről az intézkedésről azonnal értesíti a Bizottságot, megjelölve döntésének indokait, különösen, hogy a szabványoknak való meg nem felelés oka:a) az, hogy a termék nem felel meg a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek, amennyiben a játék nem felel meg az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabványoknak;b) az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabványok nem kielégítő alkalmazása;c) az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabványok hiányosságai.(2) A Bizottság a lehető leghamarabb konzultál az érintett felekkel. Amennyiben a konzultációt követően a Bizottság úgy látja, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedés megalapozott volt, erről haladéktalanul értesíti az intézkedést megtevő tagállamot és a többi tagállamot. Amennyiben az (1) bekezdésben említett intézkedés oka a szabványok hiányosságaiban található, a Bizottság, az érintett felekkel történő konzultációt követően, két hónapon belül a bizottság elé viszi az ügyet és a 6. cikkben említett eljárásokat kezdeményezi, amennyiben az intézkedést megtevő tagállam fenn akarja tartani ezeket az intézkedéseket.(3) Amennyiben a követelményeknek nem megfelelő játék viseli az EK-jelet, az illetékes tagállam megfelelő intézkedéseket tesz, és értesíti a Bizottságot, amely értesíti a többi tagállamot.(4) A Bizottság búztositja azt, hogy a tagállamok információt kapjanak erröl a folyomatról és ennek eredményéröl.8. cikk(1) a) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett harmonizált szabványoknak megfelelően gyártott játékokat forgalomba hozataluk előtt EK-jellel látják el, mellyel a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője igazolja, hogy a játék megfelel a vonatkozó szabványoknak;b) a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője ellenőrzés céljából rendelkezésre bocsátja a következő adatokat:- azoknak a módoknak (pl. vizsgálati jegyzőkönyv vagy műszaki dokumentáció) a leírását, amelyekkel a gyártó biztosítja a gyártási folyamat megfelelőségét az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabványoknak; és ahol szükséges, egy EK-típusvizsgálati tanúsítványt, amelyet egy elismert szervezet állított ki; azoknak a dokumentumoknak a másolatait, amelyeket a gyártó az elismert szervezetnek benyújtott; azoknak a módoknak a leírását, amelyekkel a gyártó biztosítja, hogy a termék megfeleljen az elismert modellnek,- a gyártás és a raktározás helyének címét,- részletes információkat a tervezést és a gyártási folyamatot illetően.Amennyiben sem a gyártó, sem a meghatalmazott képviselő nem rendelkezik székhellyel a Közösség területén, a fenti, rendelkezésre bocsátandó dokumentáció tartási kötelezettsége arra a személyre hárul, aki a játékot a Közösségen belül forgalomba hozza.(2) a) Azokat a játékokat, amelyek részben vagy egyáltalán nem felelnek meg az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabványoknak, forgalomba hozataluk előtt el kell látni az EK-jellel, amellyel a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazottja igazolja, hogy a játék megfelel annak a modellnek, amelyet a 10. cikkben szabályozott eljárásoknak megfelelően vizsgáltak meg, és amelyről egy elismert szervezet megállapította, hogy megfelel a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek;b) a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője ellenőrzés céljából rendelkezésre bocsátja a következő adatokat:- részletes gyártási leírást,- azoknak a módoknak (pl. vizsgálati jegyzőkönyv vagy műszaki dokumentáció) a leírását, amelyekkel a gyártó biztosítja az elismert modellnek való megfelelést,- a gyártás és a raktározás helyének címét,- azoknak a dokumentumoknak a másolatát, amelyeket a gyártó egy elismert szervezetnek benyújtott a 10. cikk (2) bekezdése értelmében,- a típusvizsgálati tanúsítványt vagy annak hitelesített másolatát.Amennyiben sem a gyártó, sem a meghatalmazott képviselő nem rendelkezik székhellyel a Közösség területén, a fenti, rendelkezésre bocsátandó dokumentáció tartási kötelezettsége arra a személyre hárul, aki a játékot a Közösségen belül forgalomba hozza.(3) Amennyiben az (1) bekezdés b) pontjában és a (2) bekezdés b) pontjában előírt kötelezettségeket nem tartják be, az illetékes tagállam megteszi a megfelelő intézkedéseket e kötelezettségek betartatására.Amennyiben egyértelmű, hogy a kötelezettségeket nem tartják be, megkövetelhetik, hogy elsősorban a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője meghatározott határidőn belül saját költségén vizsgálatot végeztessen el egy elismert szervezettel, hogy bizonyítsa, hogy a termék megfelel a harmonizált szabványoknak és az alapvető biztonsági követelményeknek.9. cikk(1) A III. melléklet tartalmazza azokat a minimumfeltételeket, amelyeket egy tagállamnak figyelembe kell vennie az ezen irányelvben említett elismert szervezetek kijelölésekor.(2) Minden tagállam értesíti a Bizottságot, hogy mely elismert szervezetek felelősek a 8. cikk (2) bekezdésében és a 10. cikkben említett EK-típusvizsgálat elvégzéséért. A Bizottság e szervezetek listáját – a megkülönböztető számaikkal együtt – tájékoztatásul közzéteszi az EurópaiKözösségek Hivatalos Lapjában, továbbá gondoskodik a lista frissítéséről.(3) Ha egy tagállam elismert egy szervezetet, de úgy találja, hogy az már nem felel meg a III. mellékletben felsorolt feltételeknek, visszavonja az elismerést. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot.10. cikk(1) Az EK-típusvizsgálat olyan eljárás, amelynek során egy elismert szervezet megállapítja és igazolja, hogy valamely játék modellje megfelel a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek.(2) Az EK-típusvizsgálati kérelmet a gyártó vagy a gyártó Közösségen belül székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője nyújtja be egy elismert szervezetnek.A kérelem a következőket tartalmazza:- a játék leírását,- a gyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének vagy képviselőinek nevét és címét, valamint a játék gyártási helyét,- részletes gyártási és tervezési adatokat; mellékelni kell a gyártandó játék modelljét.(3) Az elismert szervezet az alább leírt módon végzi el az EK-típusvizsgálatot:- megvizsgálja a kérelmező által benyújtott dokumentumokat és megállapítja, hogy megfelelnek-e az előírásoknak,- ellenőrzi, hogy a játék nem veszélyezteti-e a biztonságot és/vagy egészséget, a 2. cikkben leírtaknak megfelelően,- elvégzi a megfelelő vizsgálatokat és ellenőrzéseket – amennyire csak lehetséges, az 5. cikk (1) bekezdésében említett harmonizált szabványok alkalmazásával – annak ellenőrzésére, hogy a modell megfelel a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek,- a modellből további példányokat kérhet.(4) Ha a modell megfelel a 3. cikkben említett alapvető biztonsági követelményeknek, az elismert szervezet EK-típusvizsgálati tanúsítványt állít ki, amelyet eljuttat a kérelmezőnek. Ez a tanúsítvány tartalmazza a vizsgálati eredményeket, az esetleges kapcsolódó feltételeket, és az elismert játék leírását és rajzát.Kérésre a Bizottság, más elismert szervezetek és más tagállamok másolatot kaphatnak a tanúsítványról, valamint megalapozott kérésükre a játék tervéről, a gyártási leírásról és a lefolytatott vizsgálatok és ellenőrzések jegyzőkönyveiről.(5) Ha egy elismert szervezet nem adja meg az EK-típusvizsgálati tanúsítványt, arról értesíti az őt felhatalmazó tagállamot, valamint a Bizottságot, megadva az elutasítás okait is.11. cikk(1) Általános szabály, hogy az 5., 7. és 8. cikkben említett EK-jelet, valamint a gyártónak, meghatalmazott képviselőjének vagy a játékot a Közösségbe behozó importőrnek a nevét és/vagy megnevezését és/vagy azonosító jelét és címét látható, olvasható és letörölhetetlen módon elhelyezik a játékon vagy annak csomagolásán. Kisméretű, illetve több kis részből összerakható játékoknál ezeket az adatokat hasonló módon lehet elhelyezni a csomagoláson, a címkén vagy egy külön lapon. Amennyiben az említett adatok nem magán a játékon találhatóak, fel kell hívni a fogyasztók figyelmét, hogy ajánlatos azokat megőriznie.(2) Az EK-jel a "CE" betűkből áll.(3) Tilos olyan jeleket vagy feliratokat elhelyezni játékokon, amelyek összetéveszthetőek az EK-jellel.(4) Az (1) bekezdésben említett adatok rövidítve is szerepelhetnek, feltéve hogy a rövidítés alapján a gyártó, annak meghatalmazott képviselője vagy a játékot a Közösségbe behozó importőr azonosítható.(5) A IV. melléklet tartalmazza azokat a veszélyre vonatkozó figyelmeztetéseket és a használati utasításokat, amelyeket bizonyos játékok használatánál be kell tartani, és azokon jelezni kell. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a figyelmeztetéseket vagy használati utasításokat, vagy egy részüket a (4) bekezdésben meghatározott információval együtt a játék forgalomba kerülésekor az ország hivatalos nyelvén vagy nyelvein adják meg.12. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a forgalomban lévő játékokon szúrópróbaszerű ellenőrzéseket végezzenek, ellenőrizve az ezen irányelvnek való megfelelésüket.A vizsgálatért felelős hatóság:- kérésére bejuthat a gyártás vagy raktározás helyére és hozzájuthat a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének b) pontjában említett információkhoz,- kérheti a gyártót, annak meghatalmazott képviselőjét vagy azt, a Közösség területén a játék forgalomba hozataláért felelős személyt, hogy a tagállam által meghatározott határidőn belül juttassa el neki a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének b) pontjában említett információkat,- kiválaszthat egy mintát, melyet vizsgálat és ellenőrzés céljára elvihet.(2) A tagállamok háromévenként jelentést küldenek a Bizottságnak ezen irányelv alkalmazásáról.(3) A tagállamok és a Bizottság megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 10. cikk (4) bekezdésében említett EK-típusvizsgálat eredményeire vonatkozó másolatok átadásakor bizalmasan járjanak el.13. cikkA tagállamok rendszeresen tájékoztatják a Bizottságot azokról a tevékenységekről, amelyeket az általuk elismert szervezetek útján ezen irányelv keretében végeztek, hogy a Bizottság ellenőrizhesse azt, hogy az ellenőrzési eljárásokat helyesen és megkülönböztetésmentesen hajtják végre.14. cikkMinden olyan döntést, amelyet ezen irányelv alapján hoznak, és amely egy játék forgalomba hozatalának korlátozását vonja maga után, pontosan meg kell indokolni. A döntésről a lehető leghamarabb értesítik az érintett felet, akit ezzel egyidejűleg tájékoztatni kell az érintett tagállam hatályos jogszabályai szerint rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, és az ezek benyújtására nyitva álló határidőkről.15. cikk(1) A tagállamok 1989. június 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 1990. január 1-jétől alkalmazzák.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1988. május 3-án.a Bizottság részérőlaz elnökM. Bangemann[1] HL C 282., 1986.11.8., 4. o.[2] HL C 246., 1987.9.14., 91. o. és az 1988. március 9-i határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 232., 1987.8.31., 22. o.[4] HL C 167., 1986.7.5., 1. o.[5] HL L 109., 1983.4.26., 8. o.[6] HL C 136., 1985.6.4., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETEZEN IRÁNYELV ALKALMAZÁSÁBAN JÁTÉKNAK NEM MINŐSÜLŐ TERMÉKEK(1. cikk (1) bekezdés)1. Karácsonyi díszek2. Méretarányos modellek felnőtt gyűjtők számára3. Játszótereken lévő közös használatú eszközök4. Sportfelszerelések5. Mélyvízi használatra szánt vízi felszerelések6. Népművészeti babák, díszbabák és más hasonló cikkek felnőtt gyűjtők számára7. Nyilvános helyeken (bevásárlóközpontokban, állomásokon stb.) működtetett professzionális játékok8. Több mint 500 darabból álló vagy minta nélküli, specialistáknak szánt kirakójátékok9. Légfegyverek10. Petárdák, beleértve a gyújtólapocskákat is [1]11. Parittyák és csúzlik12. Fémhegyű dárdák13. Elektromos sütők, vasalók és egyéb használati eszközök, amelyek 24 voltnál nagyobb névleges feszültséggel működnek14. Fűtőelemet tartalmazó játékok, amelyeket felnőtt felügyelete mellett oktatási célra alkalmaznak15. Járművek belső égésű motorral16. Játék gőzgépek17. Sport vagy közúti közlekedés céljaira tervezett kerékpárok18. Videoképernyőhöz csatlakoztatható videojátékok, amelyek 24 voltnál nagyobb névleges feszültséggel működnek19. Cumi csecsemők részére20. Valódi lőfegyverek élethű másolatai21. Gyermekeknek szánt divatékszerek[1] Kivéve azokat a gyújtólapocskákat, amelyeket speciálisan játékokban való használatra terveztek, az egyes tagállamokban már meglévő szigorúbb rendelkezések sérelme nélkül.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETJÁTÉKOK ALAPVETŐ BIZTONSÁGI KÖVETELMÉNYEII. ÁLTALÁNOS ALAPELVEK1. Ezen irányelv 2. cikkének értelmében a játékok használóit és a harmadik személyeket védeni kell az egészségügyi károsodásoktól és a fizikai sérülés veszélyeitől, amikor a játékot rendeltetésszerűen vagy előre látható módon használják, szem előtt tartva a gyermekek szokásos viselkedését. Ilyen veszélyek lehetnek azok:a) amelyek a játék kialakításából, gyártásából vagy összetételéből fakadnak;b) amelyek a játék használatával együtt járnak és nem zárhatók ki teljesen a játék kialakításának vagy összetevőinek megváltoztatásával anélkül, hogy megváltoztatnák annak funkcióját vagy megfosztanák azt alapvető tulajdonságaitól.2. a) A játék használatából eredő kockázat mértékét össze kell vetni a használók, és ahol szükséges, a felügyelő személyek képességeivel. Ez különösen olyan játékokra vonatkozik, amelyeket funkciójukból, méretükből és jellegükből adódóan 36 hónapnál fiatalabb gyermekeknek szántak;b) ennek az elvnek a betartásához, ahol szükséges, meg kell állapítani a játék használóinak alsó korhatárát és/vagy annak szükségességét, hogy csak felnőtt felügyelete mellett használhassák azt.3. A játékon és/vagy csomagoláson található feliratoknak és a mellékelt használati utasításnak teljes mértékben és hatékonyan fel kell hívnia a használók vagy a felügyelő személyek figyelmét a játék használata során esetlegesen felmerülő veszélyekre, és e veszélyek elkerülésének módjaira.II. SAJÁTOS KOCKÁZATOK1. Fizikai és mechanikai jellemzőka) A játékoknak és részeiknek, illetve helyhez kötött játékok esetén rögzítésüknek megfelelő mechanikai szilárdságúnak és, ahol szükséges, megfelelően stabilnak kell lenniük, hogy kiállják a használatukkal járó megterhelést anélkül, hogy eltörjenek vagy olyan módon deformálódjanak, hogy az fizikai sérülés veszélyével járjon.b) A játékok hozzáférhető éleit, kiálló részeit, zsinórjait, vezetékeit és rögzítőszerkezeteit úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy a velük való érintkezésből származó fizikai sérülés veszélye a lehető legkisebb legyen.c) A játékokat úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy a részeik mozgatásából származó fizikai sérülés veszélye a lehető legkisebb legyen.d) Azoknak a játékoknak, alkotórészeiknek és azoknak a leválasztható részeknek, amelyek egyértelműen olyan játékok részei, amelyeket nyilvánvalóan 36 hónapnál fiatalabb gyermekek számára szántak, olyan méretűeknek kell lenniük, hogy a gyermek azokat ne nyelhesse le és/vagy lélegezhesse be.e) A játékok, részeik és kiskereskedelmi forgalomban használt csomagolásuk nem okozhatják légcsőelzáródás vagy fulladás veszélyét.f) Azokat a játékokat, amelyek sekély vízben használatosak, és alkalmasak arra, hogy egy gyereket elbírjanak vagy megtartsanak a víz felszínén, úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy a lehető legkisebb legyen annak a veszélye, hogy a játék javasolt használatát figyelembe véve a játék elveszíti lebegési képességét, illetve nem tudja megtartani a gyermeket a vízen.g) Azoknak a játékoknak, amelyeknek a belsejébe be lehet jutni, és amelyek így a bent lévő személy számára zárt teret képeznek, rendelkezniük kell egy olyan kijárattal, amely belülről könnyen nyitható.h) A közlekedésre használt játékoknak, amennyire lehetséges, rendelkezniük kell olyan fékrendszerrel, amely a játék típusának megfelelő, és arányban áll az általa kifejtett kinetikus energiával. Ennek a rendszernek a használó számára könnyen kezelhetőnek kell lennie a kiesés, illetve a használók vagy harmadik személyek fizikai sérülés veszélye nélkül.i) A lövedékek alakjának és összetételének, és az erre a célra tervezett játékból való kilövésük során keletkező kinetikus energiának olyannak kell lennie, hogy a játék jellegét figyelembe véve ne okozzanak túlzott fizikai sérülésveszélyt a használónak vagy harmadik személyeknek.j) A fűtőelemet tartalmazó játékokat úgy kell kivitelezni, hogy- a hozzáférhető felületek maximális hőmérséklete ne érje el azt a pontot, hogy megérintésük esetén égési sérüléseket okozzanak,- a játékban található folyadékok, gőzök vagy gázok ne érjenek el olyan hőmérsékletet vagy nyomást, hogy ezek az anyagok a játékból kijutva – kivéve, ha az anyag játékból történő kijutása a játék előírásszerű működéséhez szükséges – égési sérüléseket vagy egyéb fizikai sérülést okozzanak.2. Gyúlékonysága) A játék nem képezhet veszélyes gyúlékony elemet a gyermek környezetében. Ezért olyan anyagokból kell állnia, amelyek:1. nem égnek, ha lánggal, szikrával vagy egyéb tűzforrással kerülnek közvetlen kapcsolatba; vagy2. nehezen gyulladnak meg (a láng kialszik, amint a tűzforrás megszűnik); vagy3. ha mégis meggyulladnak, lassan égnek és a tűz lassan terjed rajtuk; vagy4. a játék kémiai összetételétől függetlenül az égési folyamatot késleltetik.Az ilyen éghető anyagok nem jelenthetnek gyulladásveszélyt a játékban található egyéb anyagok számára.b) Azok a játékok, amelyek működéséhez elengedhetetlen veszélyes anyagokat vagy készítményeket tartalmaznak a 67/548/EGK tanácsi irányelv [1] értelmében, különösen kémiai kísérletekhez, modellezéshez, műanyag- vagy agyagformázáshoz, zománcozáshoz, fényképezéshez vagy hasonló tevékenységekhez szükséges anyagokat és felszerelést, nem tartalmazhatnak olyan anyagokat vagy készítményeket, amelyek nem gyúlékony komponenseik elpárolgása miatt gyúlékonnyá válhatnak.c) A játékok nem lehetnek robbanékonyak, illetve nem tartalmazhatnak olyan részeket vagy anyagokat, amelyek az irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében megállapított módon történő használatkor felrobbanhatnak. Ez a rendelkezés nem vonatkozik az I. melléklet 10. pontjában és az ahhoz kapcsolódó lábjegyzetben említett gyújtólapocskákra.d) A játékok, és különösen a kémiai jellegű játékok nem tartalmazhatnak olyan anyagokat és készítményeket:- amelyek összekeverve felrobbanhatnak:- kémiai reakció vagy hő hatására,- ha oxidáló anyagokkal keverednek,- amelyek a levegőben gyúlékonnyá váló illékony komponenseket tartalmaznak, amelyek gyúlékony vagy robbanékony gőzt/levegőkeveréket alkothatnak.3. Kémiai tulajdonságok1. A játékokat úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy az irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében megállapított módon történő használatkor ne veszélyeztessék az egészséget, illetve lenyelésük, belélegzésük, illetve bőrrel, nyálkahártyával vagy szemmel való érintkezésük esetén ne okozzon fizikai sérülést.Minden esetben meg kell felelniük a Közösség hatályos, bizonyos termékcsoportok, illetve bizonyos veszélyes anyagok és készítmények tilalmára, korlátozott használatára vagy címkézésére vonatkozó jogszabályainak.2. Különösen a gyermekek egészségének védelme érdekében a játékok használatából eredően az anyagok biológiai hozzáférhetőségének mértéke nem haladhatja meg a következő napi mennyiségeket:0,2 μg antimon,0,1 μg arzén,25,0 μg bárium,0,6 μg kadmium,0,3 μg króm,0,7 μg ólom,0,5 μg higany,5,0 μg szelén,vagy ezek, illetve más anyagok egyéb értékei, amelyeket a Közösség jogszabályai tudományos bizonyítékok alapján megállapítanak.Ezen anyagok biológiai hozzáférhetősége azt az oldható kivonatmennyiséget jelenti, amelynek toxikológiai szempontból jelentősége van.3. A játékok nem tartalmazhatnak veszélyes anyagokat vagy készítményeket a 67/548/EGK és a 88/379/EGK irányelv [2] értelmében olyan mennyiségben, amely károsíthatja a játékot használó gyermekek egészségét. Minden esetben szigorúan tilos játékban olyan veszélyes anyagokat vagy készítményeket alkalmazni, amelyek a játék használata során ilyen minőségükben kerülnek felhasználásra.Ellenben, ha korlátozott számú anyag vagy készítmény feltétlenül szükséges bizonyos játékok működéséhez – különösen kémiai kísérletekhez, modellezéshez, műanyag- vagy agyagformázáshoz, zománcozáshoz, fényképezéshez vagy hasonló tevékenységekhez szükséges anyagok és felszerelés esetén –, ezek maximális koncentrációszint alatti használata megengedett, mely koncentrációszintet megbízás útján az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) határoz meg minden egyes anyagra és készítményre vonatkozóan, a 83/189/EGK irányelv alapján létrehozott bizottság eljárása szerint, amennyiben az engedélyezett anyagok és készítmények megfelelnek a Közösség címkézési előírásainak, a IV. melléklet 4. pontjának sérelme nélkül.4. Elektromos tulajdonságoka) Az elektromos játékok nem működhetnek 24 voltnál nagyobb névleges feszültségen, és a játék egyetlen részénél sem haladhatja meg a feszültség a 24 voltot.b) A játékok olyan részeit, amelyek áramütést előidézni képes áramforrással kapcsolatba kerülnek vagy kerülhetnek, valamint a kábeleket vagy egyéb vezetékeket, amelyeken keresztül az áram ezekbe a részegységekbe eljut, megfelelően szigetelni, és mechanikusan védeni kell, hogy az áramütés veszélyét megakadályozzák.c) Az elektromos játékokat úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy minden közvetlenül hozzáférhető felület érintése a legmagasabb hőmérséklet elérése esetén se okozzon égési sérüléseket.5. HigiéniaA játékokat úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy megfeleljenek a higiéniai és tisztasági követelményeknek, hogy elkerülhető legyen a fertőzés, betegség és a szennyeződés veszélye.6. RadioaktivitásA játékok nem tartalmazhatnak radioaktív elemeket vagy anyagokat olyan mennyiségben, hogy az a gyermekek egészségét károsíthatná. A 80/836/Euratom tanácsi irányelv [3] az irányadó.[1] HL 196., 1967.8.16., 1/67. o.[2] HL L 187., 1988.7.16., 14. o.[3] HL L 246., 1980.9.17., 1. o.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETAZ ELISMERT SZERVEZETEK ÁLTAL TELJESÍTENDŐ FELTÉTELEK(9. cikk (1) bekezdés)A tagállamok által kijelölt szervezeteknek a következő minimumfeltételeknek kell megfelelniük:1. rendelkezésre álló személyzet, valamint a szükséges eszközök és felszerelés;2. a személyzet műszaki hozzáértése és szakmai egysége;3. az ezen irányelvben előírt vizsgálatok elvégzése, jelentések készítése, tanúsítványok kiállítása és ellenőrzés végrehajtása során a vezetés és a műszaki személyzet függetlensége minden olyan körtől, csoporttól és személyektől, akik vagy amelyek közvetve vagy közvetlenül a játékpiacon érdekeltek;4. a személyzet szakmai titoktartásának biztosítása;5. polgári felelősségbiztosításra vonatkozó szerződés kötése, kivéve ha nemzeti jogszabályban az állam ezt a kötelezettséget nem szabályozta.Az 1. és 2. pontban leírt feltételek betartását a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai rendszeres időközönként ellenőrzik.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETA JÁTÉK HASZNÁLATA SORÁN FIGYELEMBE VEENDŐ, A VESZÉLYRE VONATKOZÓ FIGYELMEZTETÉSEK ÉS HASZNÁLATI UTASÍTÁSOK(11. cikk (5) bekezdés)A játékokat megfelelő, jól olvasható figyelmeztetéssel kell ellátni, az alapvető biztonsági követelményeknél leírt, a használatukkal együtt járó veszélyek csökkentése érdekében, különösen:1. 36 hónaposnál fiatalabb gyermekeknek nem ajánlott játékokAzokat a játékokat, amelyek 36 hónaposnál fiatalabb gyermekek számára veszélyesek lehetnek, figyelmeztetéssel látják el, például: "Nem alkalmas 36 hónapos kor alatti gyermek részére" vagy "Nem alkalmas 3 éves kor alatti gyermek részére", valamint egy rövid magyarázattal, amely a használati utasításban is szerepelhet, ismertetve ennek a korlátozásnak az okát.Ez a rendelkezés nem vonatkozik azokra a játékokra, amelyek funkciójukból, méretükből, jellemzőikből, tulajdonságaikból vagy egyéb okból kifolyólag nyilvánvalóan nem alkalmasak a 36 hónaposnál fiatalabb gyermek számára.2. Állványra szerelt csúszda, felfüggesztett hinta, gyűrű, trapéz, kötél és egyéb, hasonló játékAz ilyen játékhoz használati utasítást kell mellékelni, amelyben felhívják a figyelmet a fő elemek (felfüggesztés, kötőelemek, a talajhoz történő rögzítések stb.) rendszeres ellenőrzésére és karbantartására, figyelmeztetve arra, hogy ezeknek az ellenőrzéseknek az elmulasztása esetén a játék leeshet vagy felborulhat.Utasításokat kell adni a játék helyes összeszerelésére vonatkozóan is, megjelölve azokat a részeket, amelyek nem megfelelő összeszerelése esetén veszélyt jelenthetnek.3. Funkcionális játékokA funkcionális játékot vagy csomagolását a következő címkével kell ellátni: "Figyelem! Csak felnőtt felügyelete mellett használható!"Ezekhez a játékokhoz használati utasítást kell mellékelni, amely az üzemeltetésre vonatkozó útmutatást, továbbá a használó által betartandó óvintézkedéseket tartalmaz, azzal a figyelmeztetéssel, hogy ezeknek a – részletesen meghatározandó – óvintézkedéseknek az elmulasztása a felhasználót olyan veszélyeknek teszi ki, mint az a készülék vagy termék, amelynek a játék a méretarányos modellje vagy utánzata. Arra is fel kell hívni a figyelmet, hogy a játék kisgyermekek számára nem hozzáférhető helyen tartandó.Funkcionális játék: azok a játékok, amelyeknek a funkciója azonos a felnőtteknek szánt berendezések vagy készülékek funkciójával, és gyakran azoknak méretarányos modelljei.4. Veszélyes anyagokat vagy készítményeket tartalmazó játékok. Kémiai játékoka) A veszélyes anyagok és készítmények osztályozásáról, csomagolásáról és címkézéséről szóló közösségi irányelvekben leírt rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül, a veszélyes anyagokat vagy készítményeket tartalmazó játékok használati utasítása figyelmeztet ezeknek az anyagoknak vagy készítményeknek a veszélyes jellegére, és azokra az óvintézkedésekre, amelyek segítségével a használó elkerülheti ezek káros hatásait, amelyeket röviden összefoglalnak. Továbbá leírják, hogy az ilyen típusú játék használatakor bekövetkező súlyos baleset esetén milyen elsősegélyt kell nyújtani. Arra is fel kell hívni a figyelmet, hogy a játék kisgyermekek számára nem hozzáférhető helyen tartandó.b) Az a) pontban leírtakon túl a kémiai játékok csomagolásán a következő figyelmeztetést kell feltüntetni: "Figyelem! Csak … éven [1] felülieknek. Felnőtt felügyelete mellett használható!"Különösen a következők minősülnek kémiai játéknak: kémiai kísérletekhez való készletek, műanyagöntő készletek, miniatűr fazekas-, zománcozó- vagy fényképészkészletek és hasonló játékok.5. Görkorcsolya és gördeszka gyermekek számáraHa ezek a termékek játékként kerülnek kereskedelmi forgalomba, a következő jelzés szerepel rajtuk: "Figyelem! Védőfelszereléssel használandó!"Továbbá a használati utasítás emlékeztet arra, hogy a játékot óvatosan kell használni, mivel az nagy ügyességet igényel, hogy így elkerülhetők legyenek az esések, illetve ütközések, ami a használónak vagy harmadik személyeknek sérülést okozhat. Útmutatást ad az ajánlott védőfelszerelésre (sisak, kesztyű, térd- és könyökvédő stb.) is.6. Vízben való használatra szánt játékokA II. melléklet II. szakasz 1. pontja f) alpontjában meghatározott, vízben való használatra szánt játékokon a következő figyelmeztetést kell elhelyezni, a CEN megbízásának megfelelően az EN/71. szabvány 1. és 2. részének kiigazításáról:"Figyelem! Csak sekély vízben és felügyelet mellett szabad használni."[1] Az életkort a gyártó határozza meg.--------------------------------------------------