title: Az Európai Parlament és a Tanács 2014/60/EU irányelve ( 2014. május 15. ) a tagállamok területéről jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatásáról és az 1024/2012/EU rendelet módosításáról (átdolgozás)

text:
               28.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 159/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/60/EU IRÁNYELVE
   (2014. május 15.)
   a tagállamok területéről jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatásáról és az 1024/2012/EU rendelet módosításáról (átdolgozás)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
   mivel:

               (1)

               A 93/7/EGK tanácsi irányelvet (2) jelentősen módosította a 96/100/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3), valamint a 2001/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4). Mivel további módosításokra kerül sor, az irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

               (2)

               A belső piac olyan belső határok nélküli térség, amelyben – az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) megfelelően – biztosítva van az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása. Az EUMSZ 36. cikke szerint az áruk szabad mozgására vonatkozó rendelkezések nem zárják ki a behozatalra, a kivitelre és a tranzitárukra vonatkozó tilalmak és korlátozások alkalmazását, amennyiben az művészi, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsek védelmében indokolt.

               (3)

               Az EUMSZ 36. cikke értelmében és az ott megszabott korlátok között a tagállamok megtartják a nemzeti kincseik meghatározására és az azok védelméhez szükséges intézkedések meghozatalára vonatkozó jogukat. Az Unió ugyanakkor jelentős szerepet vállal a tagállamok közötti együttműködés ösztönzése érdekében, hogy támogassa az európai jelentőségű kulturális örökség védelmét, amely örökségnek az ilyen nemzeti kincsek részét képezik.

               (4)

               A 93/7/EGK irányelv olyan rendszert hozott létre, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy elérjék azon kulturális javaik saját területükre való visszaszolgáltatását, amelyek az EUMSZ 36. cikke értelmében nemzeti kincsnek minősülnek, a kulturális javaknak az említett irányelv mellékletében felsorolt általános kategóriáihoz tartoznak és az adott tagállam területéről tagállami intézkedések vagy a 116/2009/EK tanácsi rendelet (5) megszegésével vitték ki őket. Az említett irányelv hatálya olyan, nemzeti kincsnek minősített közgyűjtemények vagy egyházi intézmények leltári állományának szerves részét képező kulturális javakra is kiterjedt, amelyek az említett általános kategóriák egyikébe sem sorolhatók.

               (5)

               A 93/7/EGK irányelv igazgatási együttműködést teremtett a tagállamok között nemzeti kincseik vonatkozásában, amely együttműködés szoros kapcsolatban áll az ellopott műalkotások felkutatása terén az Interpollal és egyéb illetékes szervekkel folytatott együttműködésükkel, és amely különösen a tagállamok nemzeti kincseinek és közgyűjteményeinek részét képező elveszett, ellopott vagy jogellenesen kivitt kulturális javak nyilvántartására terjed ki.

               (6)

               A 93/7/EGK irányelv által bevezetett eljárás az első lépést jelentette a tagállamok között a belső piacon belül e téren létrehozandó együttműködés irányába, melynek célja a vonatkozó tagállami jogszabályok további kölcsönös elismerése.

               (7)

               A 116/2009/EK rendelet a 93/7/EGK irányelvvel együttesen uniós szintű rendszert vezetett be a tagállamok kulturális javainak védelmére.

               (8)

               A 93/7/EGK irányelv célja az volt, hogy biztosítsa a kulturális javak fizikai visszaszolgáltatását annak a tagállamnak, amelynek a területéről azt jogellenesen kivitték, a javakkal kapcsolatos tulajdonjogoktól függetlenül. Az irányelv alkalmazása során azonban láthatóvá váltak az ezen kulturális javak visszaszolgáltatását biztosítani hivatott rendszer korlátai. Az irányelv alkalmazásáról szóló jelentések rámutattak arra, hogy az irányelvet ritkán alkalmazzák, aminek okai elsősorban a hatályának – az említett irányelv mellékletében meghatározott feltételekből eredő – korlátozott jellegével, a visszaszolgáltatási eljárások kezdeményezésére megállapított határidők rövidségével, valamint a visszaszolgáltatási eljárások költségeivel függnek össze.

               (9)

               Ezen irányelv hatályát ki kell terjeszteni valamennyi olyan kulturális tárgyra, amelyet valamely tagállam nemzeti jogszabály vagy közigazgatási eljárás alapján az EUMSZ 36. cikke értelmében vett, művészi, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsnek nyilvánít. Így az irányelvnek ki kell terjednie valamennyi olyan történelmi, őslénytani, néprajzi, numizmatikai vagy tudományos értékű tárgyra, amely nemzeti kincsnek minősül, vagy amelyet annak nyilvánítottak, függetlenül attól, hogy közgyűjtemények vagy egyéb gyűjtemények részét képezi-e, vagy egyedülálló darab-e, és attól, hogy jogszerűen végzett vagy illegális régészeti feltárásból származik-e. Ezen túlmenően a nemzeti kincsnek minősülő vagy annak nyilvánított kulturális javaknak a továbbiakban nem kell meghatározott kategóriákba tartozniuk és nem kell megfelelniük a kor és/vagy az anyagi érték tekintetében megállapított határértékeknek ahhoz, hogy az ezen irányelv szerinti visszaszolgáltatás tárgyát képezzék.

               (10)

               Az EUMSZ 36. cikke elismeri a nemzeti kincsek védelmére létrehozott nemzeti rendszerek sokféleségének létjogosultságát. A tagállamok közötti kölcsönös bizalom, együttműködési szándék és megértés előmozdítása érdekében az EUMSZ 36. cikkének keretei között meg kell határozni, hogy mire terjed ki a „nemzeti kincs” fogalma. A tagállamoknak, az adott tagállam csatlakozásának időpontjától függetlenül, elő kell segíteniük továbbá a kulturális javak azon tagállam részére történő visszaszolgáltatását, amelynek területéről ezeket a javakat jogellenesen kivitték, és biztosítaniuk kell, hogy ezen javak visszaszolgáltatása ne járjon indokolatlan költségekkel. Lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy – feltéve, hogy tiszteletben tartják az EUMSZ vonatkozó rendelkezéseit – a nemzeti kincsnek nem minősített vagy annak nem nyilvánított kulturális javakat, valamint az 1993. január 1-jét megelőzően jogellenesen kivitt kulturális javakat is visszaszolgáltathassák.

               (11)

               Ezen irányelv hatékonyabb és egységesebb alkalmazása érdekében meg kell erősíteni a tagállamok közötti igazgatási együttműködést. E célból elő kell írni, hogy a központi hatóságok hatékonyan működjenek együtt, és a valamely tagállam területéről jogellenesen kivitt kulturális javakkal kapcsolatos információcserét az 1024/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) létrehozott belső piaci információs rendszeren (a továbbiakban: IMI) keresztül bonyolítsák. Ezen irányelv hatékonyabb alkalmazása érdekében az IMI-n belül létre kell hozni egy olyan modult, amely kifejezetten a kulturális javakkal kapcsolatos információcserére van tervezve. Szükséges továbbá, hogy megfelelő esetben a tagállamok többi illetékes hatósága is az említett rendszert használja.

               (12)

               A személyes adatok védelme érdekében az illetékes hatóságok közötti igazgatási együttműködésnek és információcserének meg kell felelnie a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7) és – az IMI használatának tekintetében – az 1024/2012/EU rendeletben meghatározott szabályoknak. A 95/46/EK irányelvben és a 45/2001/EK rendeletben (8) szereplő fogalommeghatározásokat ezen irányelv tekintetében is alkalmazni kell.

               (13)

               A gyakorlatban túl rövidnek bizonyult az a határidő, amely rendelkezésre állt annak ellenőrzésére, hogy egy másik tagállamban fellelt kulturális tárgy a 93/7/EGK irányelv értelmében kulturális tárgynak minősül-e. Ezt az határidőt ezért hat hónapra meg kell hosszabbítani. A hosszabb időtartam várhatóan elősegíti majd, hogy a tagállamok meg tudják hozni a kulturális tárgy megőrzésének biztosításához szükséges intézkedéseket, valamint hogy meg tudják akadályozni – adott esetben – a tárgynak a visszaszolgáltatási eljárás alóli kivonására irányuló lépéseket.

               (14)

               A visszaszolgáltatási eljárás megindítására rendelkezésre álló időtartamot is meg kell hosszabbítani három évre attól számítva, hogy a tagállam, melynek területéről az adott kulturális tárgyat jogellenesen kivitték, tudomást szerzett a kulturális tárgy hollétéről és sikerült beazonosítania a tárgy tulajdonosát vagy birtokosát. Ezen időszak meghosszabbítása várhatóan elősegíti a jogellenesen kivitt nemzeti kincsek visszaszolgáltatását, és visszatartó erővel bír a nemzeti kincsek jogellenes kivitele tekintetében. Az egyértelműség kedvéért meg kell határozni, hogy a visszaszolgáltatási eljárás megindítására rendelkezésre álló időtartam azon a napon kezdődik, amikor annak a tagállamnak a központi hatósága, amelynek területéről az adott kulturális tárgyat jogellenesen kivitték, tudomást szerez ezekről az információkról.

               (15)

               A 93/7/EGK irányelv úgy rendelkezett, hogy visszaszolgáltatási eljárás egyáltalán nem indítható akkor, ha már több mint harminc év telt el azóta, hogy a tárgyat jogellenesen kivitték az adott tagállam területéről. A közgyűjtemények részét képező tárgyak, illetve az egyházi intézmények leltári állományába tartozó javak esetében azonban – azokban a tagállamokban, ahol ezek a tárgyak különleges törvényi védelem alatt állnak – bizonyos körülmények fennállása esetén hosszabb a visszaszolgáltatási eljárás megindításának határideje. Tekintve, hogy a tagállamok az egyházaktól eltérő vallási intézményeket is részesíthetnek különleges törvényi védelemben, az irányelv hatályát az ilyen más vallási intézményekre is ki kell terjeszteni.

               (16)

               A kulturális javakkal kapcsolatos bűncselekmények megelőzéséről és az ellenük folytatott küzdelemről szóló 2011. december 13–14-i következtetéseiben a Tanács elismerte, hogy intézkedéseket kell hozni a kulturális javakkal kapcsolatos bűncselekmények megelőzésének és az ellenük folytatott küzdelemnek a hatékonyabbá tétele érdekében. A Tanács azt ajánlotta, hogy a Bizottság támogassa a tagállamokat a kulturális javak hatékony védelme terén az illegális kereskedelem megelőzése és az ilyen kereskedelem elleni küzdelem, továbbá adott esetben kiegészítő intézkedések előmozdítása érdekében. Ezen túlmenően a Tanács azt ajánlotta, hogy a tagállamok vegyék fontolóra a kulturális javak jogellenes behozatalának, kivitelének és tulajdona jogellenes átruházásának megakadályozását és megelőzését szolgáló eszközökről szóló, 1970. november 17-én Párizsban aláírt UNESCO-egyezmény és a lopott vagy jogellenesen külföldre vitt kulturális javakról szóló, 1995. június 24-én Rómában aláírt UNIDROIT egyezmény megerősítését.

               (17)

               Helyénvaló biztosítani, hogy a kulturális javakat érintő ügyletek során a piac minden szereplője kellő gondossággal és körültekintéssel járjon el. Az illegális eredetű kulturális tárgy megszerzésével járó következmények csak akkor jelenthetnek valódi visszatartó erőt, ha a tulajdonosnak a kártalanítás feltételeként bizonyítania kell, hogy gondosan és körültekintően járt el. Ennek megfelelően a kulturális javak illegális kereskedelmének megelőzésére és az ellene folytatott küzdelemre vonatkozó uniós célkitűzések megvalósítása érdekében ennek az irányelvnek elő kell írnia, hogy a tárgy tulajdonosának a kártalanítás érdekében bizonyítania kelljen, hogy kellő gondossággal és körültekintéssel járt el a tárgy megszerzésekor.

               (18)

               Ugyancsak hasznos lenne annak biztosítása, hogy valamennyi személy – különösen a kulturális javak piacának valamennyi szereplője – könnyen hozzáférjen a tagállamok által nemzeti kincsnek minősített vagy annak nyilvánított kulturális javakkal kapcsolatos nyilvános információkhoz. A tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy megkönnyítsék az ezen nyilvános információkhoz való hozzáférést.

               (19)

               Megkönnyítendő a „kellő gondosság és körültekintés” fogalmának egységes értelmezését, ezen irányelvben nem kimerítő jelleggel meg kell határozni azokat a kritériumokat, amelyeket figyelembe kell venni annak megállapításakor, hogy a tulajdonos a kulturális tárgy megszerzésekor kellő gondossággal és körültekintéssel járt-e el.

               (20)

               Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a valamely tagállam területéről jogellenesen kivitt, nemzeti kincsnek nyilvánított vagy annak minősülő kulturális javak visszaszolgáltatásának lehetővé tételét a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az irányelv terjedelme és hatásai miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (21)

               A 116/2009/EK rendelettel létrehozott bizottság feladatai a 93/7/EGK irányelv mellékletének elhagyásával tárgytalanná váltak, ezért az említett bizottságra vonatkozó hivatkozásokat ennek megfelelően el kell hagyni. Az ezen irányelv végrehajtására vonatkozó tapasztalatok és bevált gyakorlatok tagállamok közötti cseréjére szolgáló fórum fenntartása érdekében azonban a Bizottság létrehoz egy, az irányelv végrehajtásáért felelős tagállami központi hatóságok szakértőiből álló szakértői csoportot, amelyet többek között az IMI kulturális javakkal kapcsolatos moduljának kidolgozásába is be kell vonni.

               (22)

               Mivel az 1024/2012/EU rendelet melléklete tartalmaz egy olyan jegyzéket, amely az uniós jogi aktusok igazgatási együttműködésre vonatkozó, az IMI révén végrehajtandó rendelkezéseit sorolja fel, helyénvaló az említett mellékletet ezen irányelv felvételével módosítani.

               (23)

               Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a korábbi irányelvekhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a korábbi irányelvekből következik.

               (24)

               Ez az irányelv nem érinti az I. melléklet B. részében felsorolt irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Ez az irányelv a 2. cikk 1. pontjában említett, valamely tagállam által nemzeti kincsnek minősített vagy annak nyilvánított és a tagállam területéről jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatására alkalmazandó.
   2. cikk
   Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

               1.

               „kulturális tárgy” olyan tárgy, amelyet valamely tagállam a területéről történő jogellenes kivitel előtt vagy azt követően nemzeti jogszabályok vagy közigazgatási eljárások alapján az EUMSZ 36. cikke értelmében vett „művészi, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsnek” minősít vagy annak nyilvánít;

               2.

               „tagállam területéről jogellenesen kivitt”:

                           a)

                           egy tagállam területéről a nemzeti kincsek védelméről az érintett tagállam által hozott jogszabályok, illetve a 116/2009/EK rendelet megsértésével elszállított; vagy

                           b)

                           a jogszerű ideiglenes kivitel lejártát követően vissza nem vitt, illetve az ideiglenes kivitelre vonatkozó egyéb feltételek megszegése;

               3.

               „megkereső tagállam”: az a tagállam, amelynek területéről a kulturális tárgyat jogellenesen kivitték;

               4.

               „megkeresett tagállam”: az a tagállam, amelynek területén egy másik tagállam területéről jogellenesen kivitt kulturális tárgy található;

               5.

               „visszaszolgáltatás”: a kulturális tárgy fizikai visszaszállítása a megkereső tagállam területére;

               6.

               „tulajdonos”: az a személy, aki a kulturális tárgyat ténylegesen magánál tartja, és azzal sajátjaként rendelkezik;

               7.

               „birtokos”: az a személy, aki harmadik fél nevében a kulturális tárgyat ténylegesen magánál tartja;

               8.

               „közgyűjtemények”: azon gyűjtemények, amelyek egy tagállam jogszabályai szerint nyilvánosnak minősülnek, és amelyek az adott tagállamnak, a tagállam helyi vagy regionális hatóságának vagy a tagállam területén lévő intézménynek a tulajdonában vannak, amennyiben az említett intézmény az adott tagállamnak vagy a helyi, illetve regionális hatóságnak a tulajdona, vagy finanszírozását jelentős mértékben a tagállam vagy az említett helyi vagy regionális hatóságok biztosítják.

         3. cikk
   A tagállamok valamelyikének területéről jogellenesen kivitt kulturális javakat az ezen irányelvben meghatározott eljárás keretében és körülmények biztosításával vissza kell szolgáltatni.
   4. cikk
   Minden tagállam kijelöl az ezen irányelvben előírt feladatok végrehajtására egy vagy több központi hatóságot.
   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, hogy mely központi hatóságokat jelölték ki az e cikkben foglaltak értelmében.
   A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi e központi hatóságok listáját, illetve azok minden későbbi változását.
   5. cikk
   A tagállamok központi hatóságai együttműködnek és előmozdítják a tagállamok illetékes nemzeti hatóságai közötti konzultációt. Ez utóbbiaknak különösen az alábbi feladatokat kell teljesíteniük:

               1.

               a megkereső tagállam kérelme alapján felkutatják az annak területéről jogellenesen kivitt, meghatározott kulturális tárgyat, azonosítva annak tulajdonosát és/vagy birtokosát. A kérelemnek tartalmaznia kell mindazon információkat, amelyek a kutatómunka elősegítéséhez szükségesek, különös tekintettel a tárgy tényleges vagy vélhető hollétére;

               2.

               értesítik az érintett tagállamokat, ha olyan kulturális tárgy található a területükön, amellyel kapcsolatban alapos a gyanú, hogy azt jogellenesen szállították ki egy másik tagállam területéről;

               3.

               lehetővé teszik a megkereső tagállam illetékes hatóságai számára annak ellenőrzését, hogy a kérdéses tárgy kulturális tárgynak számít-e, azzal a feltétellel, hogy az ellenőrzésre a 2. pontban előírt értesítéstől számított hat hónapon belül sor kerül. Ha az ellenőrzés nem történik meg a megadott időn belül, akkor a 4. és 5. pont a továbbiakban nem alkalmazandó;

               4.

               az érintett tagállammal együtt megteszik a szükséges intézkedéseket a kulturális tárgy fizikai megóvása érdekében;

               5.

               megfelelő ideiglenes intézkedések foganatosításával megelőzik a tárgynak a visszaszolgáltatási eljárás alól történő kivonását;

               6.

               közvetítőként járnak el a tárgy tulajdonosa és/vagy birtokosa, valamint a megkereső tagállam között a visszaszolgáltatás ügyében. E célból a 6. cikkben foglaltak sérelme nélkül a megkeresett tagállam illetékes hatóságai elősegíthetik a megkeresett tagállam nemzeti jogszabályai szerinti választott bírósági eljárás lefolytatását, feltéve, hogy a megkereső tagállam és a tulajdonos vagy birtokos ehhez hivatalosan hozzájárul.

         A tagállamok központi hatóságai az együttműködéshez és a konzultációhoz az 1024/2012/EU rendelettel létrehozott belső piaci információs rendszernek (IMI) a kifejezetten a kulturális javakkal kapcsolatosan kifejlesztett modulját használják. Az IMI-t továbbá használhatják a területükről ellopott vagy a területükről jogellenesen kivitt kulturális javakat érintő ügyekhez kapcsolódó, releváns információk terjesztésére is. A tagállamok döntik el, hogy más illetékes hatóság használja-e az IMI-t az ezen irányelvben foglaltak megvalósításához.
   6. cikk
   A megkereső tagállam keresetet terjeszthet elő a megkeresett tagállam illetékes bíróságán a tulajdonos vagy – annak hiányában – a birtokos ellen a területéről jogellenesen kivitt kulturális tárgy visszaszolgáltatásának biztosítása céljából.
   Eljárás csak akkor indítható, ha az eljárást kezdeményező irathoz a következőket csatolják:

               a)

               a kérelemben szereplő tárgy leírását tartalmazó és azt kulturális tárgynak minősítő dokumentumot;

               b)

               a megkereső tagállam illetékes hatóságainak nyilatkozatát, miszerint a szóban forgó kulturális tárgyat jogellenesen vitték ki az ország területéről.

         7. cikk
   A megkereső tagállam illetékes központi hatósága haladéktalanul tájékoztatja a megkeresett tagállam illetékes központi hatóságát arról, hogy eljárást indított a kérdéses tárgy visszaszolgáltatásának biztosítása céljából.
   A megkeresett tagállam illetékes központi hatósága haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam központi hatóságát.
   Az információcsere az IMI-n keresztül történik, a személyes adatok és a magánélet védelmére vonatkozó jogszabályi rendelkezésekkel összhangban, nem érintve az illetékes központi hatóságok azon jogát, hogy az IMI mellett más kommunikációs eszközt is használjanak.
   8. cikk
   (1)   A tagállamoknak jogszabályi formában elő kell írniuk, hogy az ezen irányelv szerinti visszaszolgáltatási eljárás iránti keresetet nem lehet előterjeszteni, ha több mint három év eltelt azóta, hogy a megkereső tagállam illetékes központi hatóságának tudomására jutott, hogy a kulturális tárgy hol található és ki annak a tulajdonosa, illetve birtokosa.
   Ilyen eljárás semmi esetben sem indítható akkor, ha már több mint harminc év telt el azóta, hogy a tárgyat jogellenesen kivitték a megkereső tagállamból.
   A 2. cikk 8. pontjában meghatározott közgyűjtemények részét képező tárgyak, illetve az egyházi vagy más vallási intézmények leltári állományában szereplő tárgyak esetében azonban– azokban a tagállamokban, ahol ezek a tárgyak különleges törvényi védelem alatt állnak – a visszaszolgáltatási kereset előterjesztésének határideje 75 év, kivéve azokat a tagállamokat, amelyekben az eljárások nincsenek határidőhöz kötve, illetve azokat az eseteket, amikor a tagállamok közötti kétoldalú megállapodások 75 évnél hosszabb időtartamot írnak elő.
   (2)   Nem indítható visszaszolgáltatási eljárás iránti kereset, ha az előterjesztés időpontjában a kulturális tárgynak a megkereső tagállam területéről történő kivitele nem minősül többé jogellenesnek.
   9. cikk
   A 8. és 14. cikk eltérő rendelkezéseinek hiányában az illetékes bíróságnak el kell rendelnie a kérdéses kulturális tárgy visszaszolgáltatását, amennyiben a bíróság úgy találja, hogy az valóban kulturális tárgy a 2. cikk 1. pontjában foglaltak értelmében, és jogellenesen vitték ki valamely tagállam területéről.
   10. cikk
   Miután a megkeresett tagállamban az illetékes bíróság elrendelte a tárgy visszaszolgáltatását, a bíróságnak arról is rendelkeznie kell, hogy a tulajdonos az eset körülményeihez képest méltányos kártalanításban részesüljön, feltéve, hogy a tulajdonos bizonyítja, hogy kellő gondossággal és körültekintéssel járt el a tárgy megszerzése során.
   Annak megállapításához, hogy a tulajdonos kellő gondossággal és körültekintéssel járt-e el, figyelembe kell venni a tárgy megszerzésének minden körülményét, különösen a tárgy származásával kapcsolatos dokumentumokat, a megkereső tagállam jogszabályai szerint kötelező kiviteli engedélyeket, a felek jellemzőit, a kifizetett vételárat, azt, hogy a tulajdonos betekintett-e az ellopott kulturális javak hozzáférhető nyilvántartásaiba, beszerzett-e minden olyan információt, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy az említett tulajdonos hozzáférhetett, valamint hogy megtett-e minden más olyan lépést, amelyet egy ésszerűen eljáró személy azonos körülmények között megtett volna.
   Ajándékozás vagy öröklés esetében a tulajdonos nem lehet kedvezőbb helyzetben, mint az a személy, akitől ilyen módon a tárgyat kapta.
   A megkereső tagállam ezt a kártalanítást a tárgy visszaszolgáltatásakor fizeti ki.
   11. cikk
   A kulturális tárgy visszaszolgáltatását elrendelő határozat végrehajtása során felmerülő kiadásokat a megkereső tagállam viseli. Ugyanez vonatkozik az 5. cikk (4) pontjában említett intézkedésekkel kapcsolatban felmerült költségekre is.
   12. cikk
   A 10. cikkben említett méltányos kártalanítás megfizetése és a 11. cikkben említett kiadások fedezése nem érinti a megkereső tagállam azon jogát, hogy eljárást indítson mindezen összegek megtérítése céljából azon személyek ellen, akik felelősek a kulturális tárgynak az ország területéről történt jogellenes kiviteléért.
   13. cikk
   A visszaszolgáltatást követően a kulturális tárgy tulajdonjogáról a megkereső tagállam joga rendelkezik.
   14. cikk
   Ezen irányelv csak azokra a kulturális javakra vonatkozik, amelyeket 1993. január 1-jén vagy azt követően vittek ki jogellenesen a tagállamok területéről.
   15. cikk
   (1)   Minden tagállam alkalmazhatja az ebben az irányelvben rögzített rendelkezéseket a 2. cikk 1. pontjában meghatározottaktól eltérő kulturális javak visszaszolgáltatása tekintetében is.
   (2)   Minden tagállam alkalmazhatja az ebben az irányelvben rögzített rendelkezéseket a más tagállamok területéről már 1993. január 1. előtt jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatására irányuló kérelmek tekintetében is.
   16. cikk
   Az ebben az irányelvben foglaltak nem sérthetik a tagállamok nemzeti jogszabályai alapján a megkereső tagállam és/vagy az ellopott kulturális tárgy tulajdonosa által előterjeszthető polgári és büntetőjogi kereseteket.
   17. cikk
   (1)   A tagállamok 2015. december 18-ig, azt követően pedig ötévente jelentést nyújtanak be a Bizottságnak ezen irányelv alkalmazásáról.
   (2)   A Bizottság ötévente jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak ezen irányelv alkalmazásáról és hatékonyságáról. Az említett jelentést szükség esetén megfelelő javaslatoknak kell kísérniük.
   18. cikk
   Az 1024/2012/EU rendelet melléklete a következő ponttal egészül ki:

                  „8.

                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014/60/EU irányelve (2014. május 15.) a tagállamok területéről jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatásáról és az 1024/2012/EU rendelet módosításáról (9): 5. és 7. cikk.

   19. cikk
   (1)   A tagállamok 2015. december 18-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek ezen irányelv 2. cikke 1. pontjának, 5. cikke első bekezdése 3. pontjának, 5. cikke második bekezdésének, 7. cikke harmadik bekezdésének, 8. cikke (1) bekezdésének 10. cikke első és második bekezdésének és 17. cikke (1) bekezdésének.
   Az említett intézkedések szövegét haladéktalanul továbbítják a Bizottságnak.
   A tagállamoknak ezen intézkedések elfogadásakor azokban hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozásokat kell fűzniük. Az intézkedések tartalmaznak egy arra vonatkozó nyilatkozatot is, hogy a hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekben az ezen irányelv által hatályon kívül helyezett irányelvre tett hivatkozásokat erre az irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni. A hivatkozás módját és a nyilatkozat formáját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   20. cikk
   Az I. melléklet A. részében felsorolt irányelvekkel módosított 93/7/EGK irányelv 2015. december 19-én hatályát veszti, az I. melléklet B. részében meghatározott irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásokként kell értelmezni, a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően.
   21. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   A 2. cikk (2)–(8) bekezdését, a 3. és 4. cikket, az 5. cikk első bekezdésének 1., 2. pontját és 4–6. pontját, a 6. cikket, a 7. cikk első és második bekezdését, a 8. cikk (2) bekezdését, a 9. cikket, a 10. cikk harmadik és negyedik bekezdését és a 11–16. cikket 2015. december 19-től kell alkalmazni.
   22. cikk
   Az irányelv címzettjei a tagállamok.

      Kelt Brüsszelben, 2014. május 15-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. KOURKOULAS

      (1)  Az Európai Parlament 2014. április 16-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2014. május 8-i határozata.

      (2)  A Tanács 1993. március 15-i 93/7/EGK irányelve a tagállam területéről jogellenesen kiszállított kulturális tárgyak visszaszolgáltatásáról (HL L 74., 1993.3.27., 74. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 1997. február 17-i 96/100/EK irányelve a tagállam területéről jogellenesen kiszállított kulturális tárgyak visszaszolgáltatásáról szóló 93/7/EGK irányelv mellékletének módosításáról (HL L 60., 1997.3.1., 59. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001. június 5-i 2001/38/EK irányelve a tagállam területéről jogellenesen kiszállított kulturális tárgyak visszaszolgáltatásáról szóló 93/7/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 187., 2001.7.10., 43. o.).

      (5)  A Tanács 2008. december 18-i 116/2009/EK rendelete a kulturális javak kiviteléről (HL L 39., 2009.2.10., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i 1024/2012/EU rendelete a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről és a 2008/49/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 316., 2012.11.14., 1. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 1995. október 24-i 95/46/EK irányelve a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 281., 1995.11.23., 74. o.).

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 18-i 45/2001/EK rendelete a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 8., 2001.1.12., 1. o.).

      I. MELLÉKLET
      A. RÉSZ

         A hatályon kívül helyezett irányelv és annak módosításai

      (lásd a 20. cikket)

                  A Tanács 93/7/EGK irányelve

                  (HL L 74., 1993.3.27., 74. o.)

                  Az Európai Parlament és a Tanács 96/100/EK irányelve

                  (HL L 60., 1997.3.1., 59. o.)

                  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/38/EK irányelve

                  (HL L 187., 2001.7.10., 43. o.)

            B. RÉSZ

         A nemzeti jogba való átültetésre előírt határidők jegyzéke

      (lásd a 20. cikket)

                  Irányelv

                  Az átültetés határideje

                  93/7/EGK

                  1993.12.15. (1994.3.15. Belgium, Németország és Hollandia esetében)

                  96/100/EK

                  1997.9.1.

                  2001/38/EK

                  2001.12.31.

      II. MELLÉKLET
      Megfelelési táblázat

                  A 93/7/EGK irányelv

                  Ezen irányelv

                  —

                  1. cikk

                  1. cikk, 1. pont, első francia bekezdés

                  2. cikk, 1. pont

                  1. cikk, 1. pont, második francia bekezdés, bevezető rész

                  —

                  1. cikk, 1. pont, második francia bekezdés, első francia albekezdés, első mondat

                  —

                  1. cikk, 1. pont, második francia bekezdés, első francia albekezdés, második mondat

                  2. cikk, 8. pont

                  1. cikk, 1. pont, második francia bekezdés, második francia albekezdés

                  —

                  1. cikk, 2. pont, első francia bekezdés

                  2. cikk, 2. pont, a) alpont

                  1. cikk, 2. pont, második francia bekezdés

                  2. cikk, 2. pont, b) alpont

                  1. cikk, 3—7. pont

                  2. cikk, 3—7. pont

                  2. cikk

                  3. cikk

                  3. cikk

                  4. cikk

                  4. cikk bevezető rész

                  5. cikk, az első bekezdés bevezető része

                  4. cikk, 1. és 2. pont

                  5. cikk, első bekezdés, 1. és 2. pont

                  4. cikk, 3. pont

                  5. cikk, első bekezdés, 3. pont

                  4. cikk, 4-6. pont

                  5. cikk, első bekezdés, 4-6. pont

                  —

                  5. cikk, második bekezdés

                  5. cikk, első bekezdés

                  6. cikk, első bekezdés

                  5. cikk, második bekezdés, első francia bekezdés

                  6. cikk, második bekezdés, a) pont

                  5. cikk, második bekezdés, második francia bekezdés

                  6. cikk, második bekezdés, b) pont

                  6. cikk, első bekezdés

                  7. cikk, első bekezdés

                  6. cikk, második bekezdés

                  7. cikk, második bekezdés

                  —

                  7. cikk, harmadik bekezdés

                  7. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  8. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  8. cikk

                  9. cikk

                  9. cikk, első bekezdés

                  10. cikk, első bekezdés

                  9. cikk, második bekezdés

                  —

                  —

                  10. cikk, második bekezdés

                  9. cikk, harmadik és negyedik bekezdés

                  10. cikk, harmadik és negyedik bekezdés

                  10—15. cikk

                  11—16. cikk

                  16. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  17. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  16. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  16. cikk, (4) bekezdés

                  —

                  17. cikk

                  —

                  —

                  18. cikk

                  18. cikk

                  19. cikk

                  —

                  20. cikk

                  —

                  21. cikk

                  19. cikk

                  22. cikk

                  Melléklet

                  —

                  —

                  I. melléklet

                  —

                  II. melléklet


Fontos jogi nyilatkozat

|

31986L0297

A Tanács irányelve (1986. május 26.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok erőleadó tengelycsonkjaira és ezek védőburkolatára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

Hivatalos Lap L 186 , 08/07/1986 o. 0019 - 0025 finn különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0180  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 15 o. 0180  CS.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  ET.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  HU.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  LT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  LV.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  MT.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  PL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  SK.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152  SL.ES fejezet 13 kötet 008 o. 152

		A Tanács irányelve(1986. május 26.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok erőleadó tengelycsonkjaira és ezek védőburkolatára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(86/297/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a műszaki követelmények, amelyeknek a nemzeti jog alapján a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktoroknak meg kell felelniük, többek között a traktorok erőleadó tengelycsonkjaira és ezek védőburkolatára vonatkoznak;mivel ezek a követelmények tagállamonként különböznek egymástól; mivel ezért szükséges, hogy minden tagállam ugyanazokat a követelményeket fogadja el a meglévő szabályokat kiegészítve, vagy azok helyett, különösen azért, hogy valamennyi traktortípus számára lehetővé tegyék az EGK-típus-jóváhagyási eljárását, ami a legutóbb Spanyolország és Portugália csatlakozási okmányával módosított, a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv [4] tárgya;mivel az Európai Közösségek munkahelyi biztonsággal és egészséggel foglalkozó cselekvési programjáról szóló, 1978. június 29-i tanácsi állásfoglalása [5] előírja a berendezések és gépek (a mezőgazdasági szektort is beleértve) tervezésére és gyártására vonatkozó baleset-megelőzési alapelveinek alkalmazását; mivel az erőleadó tengelycsonkokra és védőburkolataira vonatkozó rendelkezések biztonsági tényezőknek minősülnek;mivel a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorokra vonatkozó nemzeti jogszabályok közelítése magában foglalja a tagállamok közös követelmények szerint elvégzett vizsgálatainak kölcsönös elismerését,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Mezőgazdasági vagy erdészeti traktor az összes kerekes vagy lánctalpas, legalább kéttengelyű gépjármű, amely funkciója lényegében a vonóteljesítmény kifejtéséből áll, és amely különösen meghatározott eszközök, gépek vagy pótkocsik vontatására, tolására, hordozására vagy működtetésére van berendezve, és amelyeket mezőgazdasági vagy erdészeti alkalmazásra szántak. Teher vagy utasok szállítására is fel lehet szerelni e járműveket.(2) Ezen irányelv csak az (1) bekezdésben meghatározott, fúvott gumiabronccsal felszerelt, kéttengelyű traktorokra vonatkozik, amelyek legnagyobb tervezési sebessége 6 és 30 km/h között van.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg a traktorok EGK-típusjóváhagyásának, vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását, illetve nem tagadhatják vagy tilthatják meg a traktorok értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát az erőleadó tengelycsonkokra vagy ezek védőburkolatára hivatkozva, amennyiben azok megfelelnek az I. melléklet követelményeinek.3. cikkEzen irányelv nem befolyásolja a tagállamoknak azt a jogát, hogy – a Szerződésnek megfelelően – olyan követelményeket írjanak elő, amelyeket a munkavállalók biztonságának megőrzése érdekében a kérdéses traktorok használatakor szükségesnek tartanak, amennyiben ezek nem jelentik az erőleadó tengelycsonkok vagy ezek védőburkolatának megváltoztatását ezen irányelvben nem részletezett módon.4. cikkAz I. mellékletben, illetve a II. mellékletben található EGK-típusbizonyítvány-minta szerint meghatározzott követelményeknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításait a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően fogadják el.5. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti, és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított tizennyolc hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Azonban az I. melléklet 5.2. pontjának követelményeit 1995. október 1-jéig nem alkalmazzák.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1986. május 26-án.a Tanács részérőlaz elnökG. Braks[1] HL C 164., 1983.6.23., 5. o.[2] HL C 307., 1983.11.14., 104. o.[3] HL C 341., 1983.12.19., 2. o.[4] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.[5] HL C 165., 1978.7.11., 3. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETFOGALOMMEGHATÁROZÁS ÉS HATÁLY, AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS, AZ ERŐLEADÓ TENGELYCSONKOK TÍPUSAI, AZ ERŐLEADÓ TENGELYCSONKOK ÉS VÉDŐBURKOLATAIK SZERKEZETÉRE ÉS AZ ELHELYEZÉSÉRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK1. FOGALOMMEGHATÁROZÁS ÉS HATÁLY1.1. Az erőleadó tengelycsonk (ELT) a traktor erőátvitelének része, amely a mozgást egy, a traktortól elkülönülő géphez közvetíti.1.2. Ezen irányelv előírásai csak az 1.1. pontban meghatározott és a traktor hátsó részén elhelyezett erőleadó tengelycsonkokra vonatkoznak. Az 5.2. pont csak azokra a traktorokra vonatkozik, amelyek egyik hajtott tengelyének rögzített vagy állítható nyomtávolsága nem kevesebb, mint 1150 mm.2. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM2.1 Egy traktortípus EGK-típusjóváhagyás iránti kérelmét, az erőleadó tengelycsonkját és annak védőfelszerelését illetően a traktor gyártója, vagy annak meghatalmazott képviselője köteles benyújtani.2.2. A kérelemhez csatolni kell a traktornak az irányelv hatálya alá eső alkatrészeinek megfelelően és kiegészítően részletezett műszaki rajzát három példányban.2.3. A jóváhagyásra előterjesztett traktor egy mintáját, vagy az irányelv által előírt vizsgálat végrehajtása szempontjából lényeges alkatrészek egy-egy mintáját az EGK-típusjóváhagyási vizsgálat végrehajtásáért felelős műszaki szolgálat rendelkezésére kell bocsátani.3. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS3.1. Az EGK-típusbizonyítványhoz elfogadáskor vagy megtagadáskor a II. melléklet szerinti bizonyítványt kell csatolni.4. AZ ERŐLEADÓ TENGELYCSONKOK TÍPUSAI4.1. Az ELT-k jellemzői feleljenek meg az 1. táblázatban megadott típusok valamelyikének:1. TÁBLÁZATAz ELT-k típusaiTípus | Névleges átmérő (mm) | A bordák száma | Az ELT névleges fordulat-száma (f/min) [1] || |1 | 35 | 6 | párhuzamos oldalú | 540 és/vagy 1000 |2 | 35 | 21 | evolvens profilú |3 | 45 | 20 |4.2. Az ELT forgási sebességének a megfelelő eszközökkel fenntarthatónak kell lennie.4.3. Amennyiben a motor sebessége és az ELT forgási sebessége között egynél több áttételi fokozatot létesítettek, akkor a fokozat bármilyen változásának érzékelhetőnek kell lennie. A véletlen fokozatváltás – különösen a véletlen magasabb fokozatba kapcsolás – kizárása érdekében az azt biztosító szerkezeti megoldásokat kell alkalmazni. A biztonsági szerkezetnek mindig működnie kell, ha az ELT hajtását bekapcsolták.4.4. Megfelelő eszközökkel gondoskodni kell róla, hogy az ELT forgási sebessége folyamatosan és világosan kijelzésre kerüljön.5. SZERKEZETI ÉS ELHELYEZÉSI KÖVETELMÉNYEK5.1. A hátsó ELT forgásának irányaA hátsó ELT forgási iránya az óramutató járásával egyező irányú legyen.5.2. Az ELT körüli szabadtérAz ELT körüli szabadtér feleljen meg az 1. ábrán látható rajznak és a 2. táblázatban foglalt méreteknek.+++++ TIFF +++++2. TÁBLÁZATA szabadtér méreteiAz ELT típusa | A min. | B max. | C max. | F min. | G min. | I min. | R gömb max. | Α min. |1 | 76 | 80 | 60 | 120 | 240 | 280 | 76 | 55° |2 |3 | 89 | 100 | 65 | 145 | 290 | 295 | 89 | 51° |5.3. Az ELT-k védelme5.3.1. Védelem5.3.1.1. Az erőleadó tengelycsonkot a traktorra szerelt védőburkolattal kell védeni, ami legalább az ELT két oldalát és a felső részét a 2. ábrának megfelelően takarja. Egyéb, hasonló mértékű védelmet biztosító rendszer használata is megengedett, például az ELT-nek a traktor burkolatán lévő bemélyedésben való elhelyezésével, amely vagy a traktor részét képezi, vagy amelyet különálló részegység (vonóhorog-szerelvény, tengelykapcsoló-fedél stb.) alkot.5.3.1.2. A védőburkolat méreteit az ELT típusától függően a 3. táblázat határozza meg.5.3.1.3. A traktorhoz olyan kiegészítő, az ELT-t teljesen befedő, nem forgó védőharangot is biztosítani kell, amely az ELT-t védi, amikor azt nem használják.5.3.2. A védőburkolatok jellemzői5.3.2.1. A védőburkolatot úgy kell kialakítani, hogy ne akadályozza (vagy segítse elő) a traktor használatát és karbantartását.A karbantartási műveletek a védőburkolat eltávolítása nélkül legyenek elvégezhetők.5.3.2.2. A burkolat kialakításához felhasznált anyagoknak kielégítően tartósnak kell lenniük, ellen kell állniuk a rossz időjárási viszonyoknak, és meg kell őrizniük a mechanikai jellemzőiket alacsony hőmérsékleten.5.3.2.3. A védőburkolaton nem lehet kiálló, vagy éles rész és szegély, valamint 8 mm-nél nagyobb átmérőjű furat, illetve négyzetes, vagy téglalap alakú felület, kivéve a kardántengelyek felerősítésére szolgáló felületet, továbbá a burkolatnak el kell viselnie 120 daN terhelést, kivéve, ha úgy tervezték, hogy lépcsőként nem lehet használni.+++++ TIFF +++++3. TÁBLÁZATAz erőleadó tengelycsonk védőburkolatának méreteiTípus | A védőburkolat méretei (mm) [2] |a | b ± 5 | c ± 5 | d ± 5 |1 | 70 | 125 | 85 | 285 |2 | 70 | 125 | 85 | 285 |3 | 80 | 150 | 100 | 300 |[1] Kivéve azokat az ELT-ket, amelyek forgási sebessége a traktor menetsebességéhez igazodik.[2] Amennyiben a traktoron két hátsó ELT van, akkor a b és/vagy d méretek változhatnak azért, hogy a tengelyek és a védőburkolat közötti egyenlő szabadtér biztosítva legyen.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETMINTA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Tanács 66/601/EGK irányelve (1966. október 25.) a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31966L0601

Hivatalos Lap 192 , 27/10/1966 o. 3302 - 3304 finn különkiadás fejezet 3 kötet 1 o. 0178  dán különkiadás sorozat I fejezet 1965-1966 o. 0213  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 1 o. 0178  angol különkiadás sorozat I fejezet 1965-1966 o. 0244  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 2 o. 0054

		A Tanács 66/601/EGK irányelve(1966. október 25.)a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i tanácsi irányelv [2] 1965. június 30-án hatályba lépett;mivel ez az irányelv első szakaszát képezi azon harmonizációnak, amelynek célja, hogy kiküszöbölje a tagállamok állat-egészségügyi – különösen a húshigiéniára vonatkozó – rendelkezései közötti eltérésekből eredő, a kereskedelmet akadályozó tényezőket;mivel ezen irányelv egyes tagállamok jogszabályaiba való beépítése rámutatott, hogy az irányelv rendelkezéseit az új szakmai és tudományos ismeretek és az összegyűlt tapasztalatok figyelembevételével át kell dolgozni;mivel ezért bizonyos módosításokat kell végezni az eredeti szövegben a lehető legrövidebb időn belül, de oly módon, hogy a nevezett irányelv által létrehozott rendszer alapvető előírásai és elvei ne sérüljenek;mivel az összegyűjtött tapasztalatokra figyelemmel az említett irányelvben szereplő meghatározások némelyikét tovább kell fejleszteni;mivel részletesen meg kell határozni, hogy a hús forgalmazásának megtiltása esetén ennek indokait a rendeltetési országban elvégzett egészségügyi vizsgálat idején kell közölni, különösen annak lehetővé tételére, hogy a feladó számára szakvélemény nyújtásáért felelős állat-egészségügyi szakértő jogkörét meghatározzák;mivel határozottan ki kell jelenteni, hogy a nem emberi fogyasztásra szánt friss hús kereskedelmét illetően a közösségi szabályozás elfogadásáig a nemzeti rendelkezések maradnak hatályban;mivel a vágóhídi higiéniára vonatkozó rendelkezéseket fenn kell tartani, ugyanakkor visszavonható az a követelmény, amely szerint a vágóhidakon külön helyekről kell gondoskodni, ahol egyes meghatározott állatfajokat nem vágnak;mivel a tapasztalatok azt mutatják, hogy a bélyegzési követelményeket a kis húsdarabok és a belsőség vonatkozásában módosítani kell, és hogy a metilibolya mellett az ibolyaszínű színezékek használatát is engedélyezni kell a hús bélyegzésére,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA Tanács 1964. június 26-i, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi kérdésekről szóló irányelve a következő cikkekben jelzett módon módosul.2. cikk(1) "a) "vágott test": a vágóállat egész teste a kivéreztetés, kizsigerelés, a végtagoknak az elülső lábtőízületnél (carpus), illetve hátulsó lábtőízületnél (tarsus) történő eltávolítása, a fej, a farok és a tőgy eltávolítása után; ezenkívül szarvasmarhafélék, juhok, kecskék és egypatások esetében a lebőrözés után."(2) A 2. cikk b) pontjának vége a következő szavakkal egészül ki: "akár természetesen kapcsolódik a vágott testhez, akár nem".3. cikkA 3. cikk (1) bekezdésének c) pontjában az "egészségesnek talált" szavak helyébe a következő szavak lépnek: "ilyen vizsgálat eredményeként a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét célzó vágásra alkalmasnak talált".4. cikkA 4. cikk (4) bekezdése a "vágóhíd" szó után a "vagy darabolóüzem" szavakkal egészül ki.5. cikk"(1) A 4. cikk (3) bekezdés második albekezdésének második mondatából eredő hatáskör sérelme nélkül, egy tagállam megtilthatja a friss hús értékesítését területén, amennyiben a rendeltetési helyen végzett egészségügyi vizsgálat idején azt találják, hogy:a) az ilyen hús emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagyb) nem teljesülnek a 3. cikkben foglalt rendelkezések."6. cikk(1) A 6. cikk (1) bekezdése A. pontja a) alpontjának 1. pontjában a német szövegből az "und Schweinen" szavakat el kell hagyni.(2) "d) nem emberi fogyasztásra szánt friss hús."(3) "A fenti a), b) és c) pontokban említett friss hús csak a 3. cikknek megfelelően adható fel."7. cikkAz I. melléklet I. fejezetének (1) pontja a következőképpen módosul:a) A b) albekezdés szövegének helyébe a következő szöveg lép:"b) megfelelően nagy vágótermekkel munka megfelelő elvégzésére; olyan vágótermekben, ahol sertéseket és más állatfajokat is vágnak, külön helyet kell biztosítani a sertések vágásához;".b) Az e) pontot a következő módon kell olvasni:"e) külön helyiségekkel a zsír tárolásához, valamint a bőrök, szarvak és paták tárolásához abban az esetben, amennyiben az ilyen melléktermékeket nem szállítják el a vágóhídról a vágás napján;".c) A p) pontot a következő módon kell olvasni:"p) olyan megfelelő ellátórendszerrel, amely nyomás alatt kizárólag ivóvíz minőségű vizet szolgáltat; kivételes esetekben azonban nem ivóvíz használata is engedélyezett gőzfejlesztéshez azzal a feltétellel, hogy az e célra létesített csővezetékek nem teszik lehetővé e víz más célokra történő felhasználását."8. cikk"18. Az egypatások, a négyhetesnél idősebb sertések és a három hónaposnál idősebb szarvasmarhafélék vágott testét a gerincoszlop mentén hosszában végzett, hasított testekre történő kettéhasítást követően kell vizsgálatra bocsátani. Sertések és egypatások esetében a fejet szintén hosszában kell kettéhasítani. Ha a vizsgálat ezt szükségessé teszi, a hatósági állatorvos megkövetelheti bármely vágott test hosszában történő kettéhasítását."9. cikk(1) Az I. melléklet VII. fejezete 29. pontjának első francia bekezdéséből el kell hagyni a "háti részén" szavakat.(2) "30. A májat besütéssel jelölik meg a 28. pontnak megfelelő bélyegző alkalmazásával.A fejeket, nyelveket, szíveket és tüdőket a 28. pontnak megfelelően tintával, vagy bélyeg beégetésével kell megjelölni.Azonban a három hónaposnál fiatalabb szarvasmarhafélék, sertések, juhok és kecskék esetében nem kötelező a nyelv és a szív bélyegzése."(3) "31. Az előírásoknak megfelelően lebélyegzett vágott testekből a darabolóüzemekben nyert darabokat – a szalonna, a bőr alatti zsírszövet, a farkak, a fülek és a lábvégek kivételével –, amennyiben azokat nem bélyegezték le, tintafestékkel vagy besütéssel jelölik meg a 28. pontnak megfelelő bélyegző alkalmazásával, amelyen a vágóhíd állatorvosi nyilvántartási száma helyett a darabolóüzem száma szerepel.Az olyan szilárd külső zsírszövetből (szalonnából) álló darabokat, amelyekről a bőrt eltávolították, öt darabból álló, hatósági felügyelet mellett lezárt és a 32. pontnak megfelelően felcímkézett tételekké állítják össze."(4) "32. Ha a vágott állati testből vagy a belsőségből származó darabokat csomagolva szállítják, a 28. és 31. pontokban előírt bélyegzőt egy olyan jól látható címkén kell elhelyezni, amelyet olyan módon rögzítettek a csomaghoz, hogy az a csomag felnyitásakor szükségszerűen megsérül."A 32. pont utolsó mondatát el kell hagyni.(5) "33. A hús tintafestékkel történő bélyegzésére kizárólag metilibolya vagy a Közösség előírásai értelmében ilyen célra engedélyezett bármely más ibolyaszínű színezőanyag használható."10. cikk"34. A húst a szállítás során a rendeltetési helyre kísérő egészségügyi bizonyítvány eredeti példányát hatósági állatorvosnak kell kiállítania a berakodáskor. A bizonyítványnak formáját és tartalmát tekintve meg kell felelnie a II. mellékletben szereplő mintának, azt legalább a rendeltetési hely hivatalos nyelvén kell megszövegezni, és annak tartalmaznia kell a II. mellékletben szereplő mintában meghatározott adatokat."11. cikk"a) - a fent leírt hús (3),- a fent leírt húscsomagokhoz rögzített címke (3)olyan bélyegzővel megjelölt, amely igazolja, hogy a hús teljes egészében olyan állatokból származik, amelyeket engedélyezett vágóhidakon vágtak le;".12. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek a kihirdetésétől számított nyolc hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1966. október 25-én.a Tanács részérőlaz elnökB. W. Biesheuvel[1] HL 130., 1966.7.19., 2466/66. o.[2] HL 121., 1964.7.29., 2012/64. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2011/81/EU irányelve ( 2011. szeptember 20. ) a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a deltametrin hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               21.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 243/16

         A BIZOTTSÁG 2011/81/EU IRÁNYELVE
   (2011. szeptember 20.)
   a 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a deltametrin hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (2) bekezdésében említett 10 éves munkaprogram második szakaszáról szóló, 2007. december 4-i 1451/2007/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 98/8/EK irányelv I., IA., illetőleg IB. mellékletébe való felvételük lehetősége szempontjából meg kell vizsgálni. E jegyzékben szerepel a deltametrin.

               (2)

               Az 1451/2007/EK rendelet alapján és a 98/8/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban megtörtént a deltametrin értékelése az említett irányelv V. melléklete szerinti 18. terméktípusban, azaz a rovarölő, atkaölő és más ízeltlábúak elleni szerekben történő felhasználás vonatkozásában.

               (3)

               A tárgyban Svédországot jelölték ki referens tagállamnak, amely az 1451/2007/EK rendelet 14. cikke (4) és (6) bekezdésének megfelelően 2008. június 27-én benyújtotta a Bizottságnak az illetékes hatóság jelentését és egy ahhoz kapcsolódó ajánlást.

               (4)

               A tagállamok és a Bizottság megvizsgálták az illetékes hatóság jelentését. Az 1451/2007/EK rendelet 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban a vizsgálat eredményeit a Biocid Termékek Állandó Bizottsága 2011. május 6-án értékelő jelentésben foglalta össze.

               (5)

               Az elvégzett értékelésekből kitűnik, hogy a rovarölő, atkaölő és más ízeltlábúak elleni szerként felhasznált, deltametrint tartalmazó biocid termékek várhatóan eleget tesznek a 98/8/EK irányelv 5. cikkében megállapított követelményeknek. Ennek megfelelően indokolt a deltametrint felvenni az említett irányelv I. mellékletébe.

               (6)

               Uniós szinten nem került sor az összes lehetséges felhasználási mód értékelésére. Ezért helyénvaló, hogy a tagállamok értékeljék azokat a felhasználási vagy expozíciós körülményeket, valamint a környezeti elemeket és a népességcsoportokat érintő azon kockázatokat, amelyek nem szerepeltek reprezentatív módon az uniós szintű kockázatértékelésben, továbbá a termékengedély megadásakor biztosítsák megfelelő intézkedések végrehajtását, illetve meghatározott feltételek előírását a megállapított kockázatok elfogadható szintre való csökkentése érdekében.

               (7)

               Tekintettel azokra a vízi ökoszisztémát fenyegető kockázatokra, amelyekre a termék beltéri határolóelemek kezelésére való – bizonyos mértékű, szennyvíztisztító telepen mért kibocsátást eredményező – felhasználása kapcsán derült fény, helyénvaló előírni, hogy a termékek ne legyenek engedélyezhetők az ilyen kibocsátásokkal járó felhasználási módokra, kivéve, ha a benyújtott adatok bizonyítják, hogy a termék – szükség esetén a megfelelő kockázatcsökkentő intézkedések megtételével – egyidejűleg megfelel a 98/8/EK irányelv 5. cikke és VI. melléklete követelményeinek.

               (8)

               Ezen irányelv előírásait célszerű valamennyi tagállamban egyidejűleg alkalmazni, mivel így biztosítható a deltametrin hatóanyagot tartalmazó biocid termékekkel kapcsolatos egyenlő bánásmód az uniós piacon, és általában véve így segíthető elő a biocid termékek piacának megfelelő működése is.

               (9)

               Egy adott hatóanyagnak a 98/8/EK irányelv I. mellékletébe való felvételét megelőzően célszerű elegendő időt hagyni arra, hogy a tagállamok és az érdekelt felek felkészülhessenek a felvételből fakadó új követelmények teljesítésére; ezzel egyúttal az is biztosítható, hogy a dokumentációt benyújtó kérelmezők teljes mértékben kihasználhassák azt a tízéves adatvédelmi időszakot, amely a 98/8/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja alapján a felvétel napjával veszi kezdetét.

               (10)

               A felvételt követően indokolt elegendő időt hagyni arra, hogy a tagállamok végrehajtsák a 98/8/EK irányelv 16. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket.

               (11)

               A 98/8/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (12)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Biocid Termékek Állandó Bizottságának véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 98/8/EK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2012. szeptember 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.
   Ezeket a rendelkezéseket 2013. október 1-jétől alkalmazzák.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 20-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 123., 1998.4.24., 1. o.

      (2)  HL L 325., 2007.12.11., 3. o.

      MELLÉKLET
      A 98/8/EK irányelv I. melléklete a következő bejegyzéssel egészül ki:

                     Szám

                     Közhasználatú név

                     IUPAC-név
                     Azonosító számok

                     A hatóanyag minimális tisztasága a forgalomba hozott biocid termékben

                     A felvétel napja

                     A 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határnapja (nem vonatkozik a több hatóanyagot is tartalmazó termékekre, amelyek esetében a 16. cikk (3) bekezdésének való megfelelés határnapja az egyes hatóanyagokra vonatkozó rendelkezésekben meghatározott határnapok közül a legkésőbbi)

                     A felvétel lejárta

                     Terméktípus

                     Különös rendelkezések (1)

                     „49

                     deltametrin

                     (S)-α-cián-3-fenoxibenzil (1R,3R)-3-(2,2-dibromovinil)-2,2-dimetilciklopropán karboxilát
                     CAS-szám: 52918-63-5
                     EK-szám: 258-256-6

                     985 g/kg

                     2013. október 1.

                     2015. szeptember 30.

                     2023. szeptember 30.

                     18

                     A termékengedélyezés iránti kérelemnek az 5. cikkel és a VI. melléklettel összhangban történő elbírálása során – amennyiben ez az adott termék esetében releváns – a tagállamok elvégzik azon felhasználási vagy expozíciós körülmények, valamint a környezeti elemeket és népességcsoportokat érintő azon kockázatok értékelését, amelyek nem szerepeltek reprezentatív módon az uniós szintű kockázatértékelésben.
                     A termékek nem engedélyezhetők azokra a beltéri kezelési módokra, amelyek olyan mértékű, szennyvíztisztító telepen mért kibocsátást eredményeznek, amelyek esetében az uniós szintű kockázatértékelés elfogadhatatlanul nagy kockázatokat tárt fel, kivéve, ha a benyújtott adatok bizonyítják, hogy a termék – szükség esetén a megfelelő kockázatcsökkentő intézkedések megtételével – megfelel az 5. cikk és a VI. melléklet követelményeinek.”

         (1)  A VI. mellékletben előírt közös elvek alkalmazásához az értékelő jelentések tartalma és következtetései a Bizottság internetes oldalán olvashatók: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: A Tanács irányelve (1976. december 13.) a biztosítási ügynökök és alkuszok (korábbi ISIC 630 csoport) tevékenységével összefüggésben a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő intézkedésekről és különösen az említett tevékenységekre vonatkozó átmeneti intézkedésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31977L0092

Hivatalos Lap L 026 , 31/01/1977 o. 0014 - 0019 finn különkiadás fejezet 6 kötet 1 o. 0191  görög különkiadás: fejezet 06 kötet 1 o. 0243  svéd különkiadás fejezet 6 kötet 1 o. 0191  spanyol különkiadás fejezet 06 kötet 1 o. 0219  portugál különkiadás fejezet 06 kötet 1 o. 0219

		A Tanács irányelve(1976. december 13.)a biztosítási ügynökök és alkuszok (korábbi ISIC 630 csoport) tevékenységével összefüggésben a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő intézkedésekről és különösen az említett tevékenységekre vonatkozó átmeneti intézkedésekről(77/92/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 49., 57., 66. és 235 cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a Szerződés értelmében az átmeneti időszak végétől a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás vonatkozásában tilos minden megkülönböztető bánásmód az állampolgárság alapján; mivel e nemzeti bánásmód elve alkalmazandó különösen a szakmai szervezetekhez való csatlakozás jogára, amennyiben az érintett személy szakmai tevékenysége szükségszerűen együtt jár e jog gyakorlásával;mivel nem minden tagállam szab feltételeket a biztosítási ügynöki és alkuszi tevékenység megkezdéséhez és folytatásához; mivel egyes esetekben e tevékenység szabadon megkezdhető és folytatható, míg egyéb esetekben szigorú rendelkezések érvényesülnek, amelyek a szakma gyakorlását a képesítés hivatalos igazolásához kötik;mivel, tekintettel az ügynökök és alkuszok tevékenységi körét illetően a tagállamok közötti különbségekre, a lehető legvilágosabban meg kell határozni azokat a tevékenységeket, amelyekre ez az irányelv vonatkozik;mivel továbbá, a Szerződés 57. cikke úgy rendelkezik, hogy irányelveket kell kibocsátani az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, valamint a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról annak érdekében, hogy megkönnyítsék az önfoglalkoztató tevékenységek megkezdését és folytatását;mivel az oklevelek kölcsönös elismerése, illetve az azonnali összehangolás hiányában azonban elő kell segíteni a szóban forgó tevékenységek esetében a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását, különösen az Általános Programokban [3] előirányzott átmeneti rendelkezések elfogadásával annak érdekében, hogy ne rójanak szükségtelen terheket azoknak a tagállamoknak az állampolgáraira, ahol az ilyen tevékenységek megkezdését nem kötik semmilyen feltételhez;mivel az ilyen jellegű nehézségek megelőzése érdekében az átmeneti intézkedéseknek az lenne a célja, hogy az e tevékenységek megkezdésére szabályokkal rendelkező, adott fogadó tagállam a tevékenység megkezdéséhez megfelelő képesítésnek tekintse azt a tényt, hogy abban a tagállamban, ahonnan a külföldi állampolgár érkezik, a közelmúltban megfelelő ideig folytatta tevékenységét, amennyiben előzetes képzés nem szükséges, annak biztosítása érdekében, hogy az érintett személy rendelkezik a fogadó tagállam saját állampolgáraitól megkövetelt, egyenértékű szakmai ismeretekkel;mivel a Hollandiában fennálló helyzetre tekintettel, ahol a biztosítási alkuszok szakmai tudásuktól függően több kategóriába vannak besorolva, ezzel egyenértékű rendszert kell biztosítani a többi tagállam azon állampolgárai számára, akik az érintett kategóriák valamelyikében kívánnak tevékenységbe kezdeni; mivel ebből a szempontból a legmegfelelőbb és legtárgyilagosabb szempont azoknak a munkavállalóknak a száma, akik az érintett személy irányítása alatt tevékenykednek, illetve tevékenykedtek;mivel, amenynyiben az ügynök tevékenysége magában foglalja, hogy valamely biztosítóintézet vagy biztosítóintézetek állandó megbízottjaként járjon el, és az adott intézet vagy intézetek szokásos üzleti tevékenységének körébe tartozó egyes vagy valamennyi ügylet tekintetében az intézet vagy intézetek nevében kötelezettségeket vállaljon, az érintett személy jogosult a fogadó tagállamban alkuszi tevékenységet végezni;mivel ez az irányelv okafogyottá válik, mihelyt a szóban forgó tevékenységek megkezdésére és folytatására vonatkozó feltételek összehangolása, valamint az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerése megtörténik;mivel, amenynyiben a tagállamokban az ebben az irányelvben említett tevékenységek megkezdése és folytatása munkavállalók esetében szintén a szakmai ismeretek és képességek meglététől függ, ezt az irányelvet kell alkalmazni e személyek kategóriájára is annak érdekében, hogy a munkavállalók szabad mozgása útjában álló akadályok megszűnjenek, és ezzel kiegészüljön a 312/76/EGK rendelettel [4] módosított, a Közösségen belül a munkavállalók szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-ei 1612/68/EGK tanácsi rendelet [5];mivel ugyanezen okból a jó hírnév és az annak igazolására vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni a munkavállalók esetében is, hogy az adott munkavállaló korábban nem állt fizetésképtelenség miatt folytatott eljárás hatálya alatt,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok a területükön való letelepedés vagy szolgáltatásnyújtás tekintetében elfogadják az ezen irányelvben meghatározott intézkedéseket az Általános Programok I. címének hatálya alá tartozó, azon természetes személyek és társaságok esetében (a továbbiakban: "kedvezményezettek"), akik vagy amelyek önálló vállalkozóként a 2. cikkben említett tevékenységet kívánják folytatni.(2) Ezt az irányelvet kell alkalmazni a tagállamoknak azokra az állampolgáraira is, akik az 1612/68/EGK irányelvben meghatározottak szerint munkavállalóként kívánják folytatni a 2. cikkben említett tevékenységeket.2. cikk(1) Ezt az irányelvet kell alkalmazni a letelepedés szabadságát korlátozó intézkedések felszámolását célzó Általános Program III. mellékletében felsorolt, az ISIC 630. csoportjába tartozó következő tevékenységekre:a) az olyan személyek szakmai tevékenysége, akik teljesen szabadon választva intézetet, kapcsolatot teremtenek a biztosítási vagy viszontbiztosítási kockázatukra biztosítási vagy viszontbiztosítási fedezetet kereső személyek és biztosító, illetve viszontbiztosító intézetek között, és akik a biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződések megkötését megelőzően előkészítő munkát végeznek, és amikor szükséges, segítséget nyújtanak a szóban forgó szerződések kezelésében és teljesítésében, különös tekintettel kárigények esetére;b) az olyan személyek szakmai tevékenysége, akiket egy vagy több szerződés keretében utasítanak, illetve felhatalmaznak arra, hogy egy vagy több biztosító nevében és megbízásából, vagy kizárólagosan megbízásából eljárva, biztosítási szerződések előkészítése, illetve e szerződések megkötése érdekében végezzenek üzletszerző tevékenységet, tegyenek ajánlatot és végezzenek előkészítő munkát, illetve működjenek közre e szerződések kezelésében és teljesítésében, különös tekintettel kárigények esetére;c) az a) és b) pontokban említett személyek kivételével az olyan személyek tevékenysége, akik e személyek megbízásából többek között üzletszerző munkát végeznek, megismertetik a biztosítási szerződéseket, vagy a biztosítási díjak beszedését végzik feltéve, hogy e tevékenységek részeként biztosítással kapcsolatos kötelezettséget nem vállalnak a lakossággal szemben, illetve velük összefüggésben.(2) Ezt az irányelvet kell alkalmazni különösen a tagállamokban szokásosan a következőként megnevezett tevékenységekre:a) az (1) bekezdés a) pontjában említett tevékenységeknél:- Belgiumban:- Courtier d'assuranceVerzekeringsmakelaar,- Courtier de réassuranceHerverzekeringsmakelaar,- Dániában:- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,- Németországban:- Versicherungsmakler,- Rückversicherungsmakler,- Franciaországban:- Courtier d'assurance,- Courtier d'assurance maritime,- Courtier de réassurance,- Írországban:- Insurance broker,- Reinsurance broker,- Olaszországban:- Mediatore di assicurazioni,- Mediatore di riassicurazioni,- Hollandiában:- Makelaar,- Assurantiebezorger,- Erkend assurantieagent,- Verzekeringsagent,- az Egyesült Királyságban:- Insurance broker;b) az (1) bekezdés b) pontjában említett tevékenységeknél:- Belgiumban:- Agent d'assuranceVerzekeringsagent,- Dániában:- Forsikringsagent,- Németországban:- Versicherungsvertreter,- Franciaországban:- Agent général d'assurance,- Írországban:- Agent,- Olaszországban:- Agente di assicurazioni,- Luxemburgban:- Agent principal d'assurance,- Agent d'assurance,- Hollandiában:- Gevolmachtigd agent,- Verzekeringsagent,- az Egyesült Királyságban:- Agent;c) az (1) bekezdés c) pontjában említett tevékenységeknél:- Belgiumban:- Sous-agentSub-agent,- Dániában:- Underagent,- Németországban:- Gelegenheitsvermittler,- Inkassant,- Franciaországban:- Mandataire,- Intermédiaire,- Sous-agent,- Írországban:- Sub-agent,- Olaszországban:- Subagente,- Luxemburgban:- Sous-agent,- Hollandiában:- Sub-agent,- az Egyesült Királyságban:- Sub-agent.3. cikkAzok a tagállamok, amelyekben a 2. cikkben említett tevékenységek megkezdése vagy folytatása bizonyos képesítési feltételek teljesítéséhez kötött, biztosítják, hogy az ezt kérelmező kedvezményezett letelepedését, illetve tevékenységének ideiglenes megkezdését megelőzően tájékoztatást kapjon az általa folytatni kívánt szakmára vonatkozó szabályokról.4. cikkAmennyiben valamely tagállamban a 2. cikk (1) bekezdése a) és b) pontjában említett tevékenység megkezdése vagy folytatása általános, kereskedelmi, vagy szakmai ismeretekhez és képességekhez kötött, az adott tagállam mindezek igazolásaként elfogadja azt a tényt, hogy a szóban forgó tevékenységek egyikét valamely másik tagállamban a következő időszakokon keresztül folytatták:a) négy egymást követő éven keresztül önállóan vagy vezetői minőségben; vagyb) két egymást követő éven kereszül önállóan vagy vezetői minőségben, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy legalább három évig biztosítási ügynökkel vagy alkusszal, vagy biztosítóintézettel együtt folytatta a tevékenységét; vagyc) egy éven keresztül önállóan vagy vezetői minőségben, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy az adott tevékenységre vonatkozóan előzetes képzésben részesült, amelyet államilag elismert bizonyítvány igazol, illetve amelyet az illetékes szakmai testület a követelményeinek minden tekintetben megfelelőnek ismer el.5. cikk(1) Amennyiben valamely tagállam a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett valamely tevékenység megkezdését vagy folytatását feltételeként szigorúbb előírásokhoz köti, mint a 2. cikk (1) bekezdése b) pontjában említett tevékenységek esetében, az elsőként említett tevékenység megkezdése vagy folytatása feltételeként előírhatja, hogy azt valamely másik tagállamban, a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett tevékenységi ágazatban a következő időszakokon keresztül kellett előzetesen folytatni:a) négy egymást követő éven keresztül önállóan, vagy vezetői minőségben; vagyb) két egymást követő éven keresztül önállóan vagy vezetői minőségben, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy legalább három évig biztosítási ügynökkel vagy alkusszal, vagy biztosítási intézettel együtt folytatta tevékenységét; vagyc) egy éven keresztül önállóan vagy vezetői minőségben, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy az adott tevékenység tekintetében előzetes képzésben részesült, amelyet államilag elismert bizonyítvány igazol, illetve amelyet az illetékes szakmai szervezet a követelményeinek minden tekintetben megfelelőnek ismer el.A kedvezményezett által a 2. cikk (1) bekezdés b) pontja szerint folytatott tevékenységet, amennyiben az magában foglalja a tevékenység folytatását valamely biztosítóintézet vagy biztosítóintézetek állandó megbízása alapján, feljogosítva az érintett személyt arra, hogy az intézet szokásos üzleti tevékenységének körébe tartozó egyes vagy minden ügylet tekintetében kötelezettségeket vállaljon a intézet(ek) nevében, a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett tevékenységgel egyenértékűnek kell tekinteni.(2) Mindazonáltal, Hollandiában a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett tevékenységek megkezdéséhez vagy folytatásához ezen túlmenően a következő feltételek szükségesek:- amennyiben a kedvezményezett "makelaar"-ként kíván tevékenykedni, az adott tevékenységeket olyan üzleti formában kellett folytatnia, ahol legalább 10 munkavállaló tartozott az irányítása alá,- amennyiben a kedvezményezett "assurantiebezorger"-ként kíván tevékenykedni, az adott tevékenységeket olyan üzleti formában kellett folytatnia, ahol legalább 5 munkavállaló tartozott az irányítása alá,- amennyiben a kedvezményezett "erkend assurantieagent"-ként kíván tevékenykedni, az adott tevékenységeket olyan üzleti formában kellett folytatnia, ahol legalább 2 munkavállaló tartozott az irányítása alá.6. cikk(1) Amennyiben valamely tagállamban a 2. cikk (1) bekezdés c) pontjában említett tevékenység megkezdését vagy folytatását általános, kereskedelmi vagy szakmai ismeretekhez és képességekhez kötik, az adott tagállam mindezek meglétének igazolásaként elfogadja azt a tényt, hogy a szóban forgó tevékenységet valamely másik tagállamban a következő időszakokon keresztül folytatták:a) két egymást követő éven keresztül önállóan, illetve biztosítási ügynökkel vagy alkusszal, vagy biztosítóintézettel; vagyb) egy éven keresztül az a) pontban meghatározott feltételek szerint, amennyiben a kedvezményezett igazolja, hogy az adott tevékenység tekintetében előzetes képzésben részesült, amelyet államilag elismert bizonyítvány igazol, illetve amelyet az illetékes szakmai szervezet a követelményeinek minden tekintetben megfelelőnek ismer el.(2) A 2. cikk (1) bekezdés a) vagy b) pontjában említett tevékenységek valamelyikének egy éven keresztül történő folytatása és a szakirányú képzésben való részvétel az (1) bekezdésben megállapított előírásoknak megfelelőnek minősül.7. cikkA 4., 5. és 6. cikkben említett esetekben, az adott tevékenység folytatása nem fejeződhetett be a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott kérelem benyújtásának napját megelőző 10 évnél régebben. Mindazonáltal, amennyiben a tagállam saját állampolgáraira vonatkozóan ennél rövidebb időszakot határoz meg, ezt az időszakot kell alkalmazni a kedvezményezettekre is.8. cikk(1) A 4. cikk és az 5. cikk (1) bekezdése értelmében egy személy valamely tevékenységet akkor folytatott vezetői minőségben, ha a tevékenységet:a) az intézet vezetőjeként vagy az intézet fióktelepének vezetőjeként folytatta; vagyb) az intézet vezetője helyetteseként vagy meghatalmazott képviselőjeként folytatta, amennyiben a beosztáshoz a képviselt intézet vezetőjééhez azonos felelősség társult.(2) Valamely személy esetében a tevékenység folytatását ugyancsak vezetői minőségben folytatott tevékenységnek kell tekinteni a 4. cikk alkalmazásában, amennyiben a biztosítási intézeten belüli feladatok magukban foglalták az ügynökök irányítását vagy munkájuk ellenőrzését.(3) A 4. cikk b) pontja és az 5. cikk (1) bekezdés b) pontja szerinti munkának magában kellett foglalnia a biztosítási szerződések megkötésével, kezelésével és teljesítésével kapcsolatos feladatokat.9. cikk(1) A 4., 5., 6. és 7. cikkben meghatározott feltételek teljesítését olyan tanúsítvány igazolja, amelyet a származás szerinti tagállam vagy annak a tagállamnak az illetékes hatósága vagy szervezete bocsát ki, ahonnan a személy érkezett; ezt a tanúsítványt a szóban forgó tevékenységeknek a fogadó tagállamban való folytatására irányuló kérelemhez mellékelve kell benyújtani.(2) A 13. cikkben meghatározott határidőn belül a tagállamok kijelölik az (1) bekezdésben említett tanúsítvány kiadására illetékes hatóságokat és szervezeteket, és erről haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot, valamint a Bizottságot.(3) A 13. cikkben meghatározott határidőn belül valamennyi tagállam tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot azokról a hatóságokról és szervezetekről, amelyekhez a 2. cikkben említett tevékenység folytatására irányuló kérelmet és az ahhoz mellékelt okiratokat a fogadó tagállamban be kell nyújtani.10. cikk(1) Amennyiben a fogadó tagállam a 2. cikkben említett tevékenységet megkezdeni vagy folytatni kívánó saját állampolgárának előírja jó hírnevének és annak igazolását, hogy megelőzően nem állt fizetésképtelenség miatt folytatott eljárás hatálya alatt, illetve a fentiekben említett bármely igazolást, más tagállamok állampolgárai esetében megfelelő igazolásként kell elfogadnia valamely "bírósági nyilvántartás" kivonatának bemutatását, vagy ennek hiányában az azzal egyenértékű irat bemutatását, amelyet a származás szerinti tagállam vagy annak a tagállamnak az illetékes bírósága vagy államigazgatási szerve bocsátott ki, ahonnan a külföldi állampolgár érkezik, arra nézve, hogy e feltételeknek eleget tett.(2) Amennyiben a származás szerinti tagállam vagy az a tagállam, ahonnan a külföldi állampolgár érkezik, nem bocsát ki az (1) bekezdésben említett igazolást, azt helyettesíteni lehet esküvel megerősített nyilatkozattal – vagy olyan államokban, ahol esküvel megerősített nyilatkozat nem létezik, ünnepélyes nyilatkozattal –, amelyet az érintett személy egy illetékes bíróság vagy államigazgatási hatóság előtt, vagy szükség esetén, a származás szerinti tagállamban vagy abban a tagállamban működő közjegyző előtt tesz, ahonnan a személy érkezik; az érintett hatóság vagy közjegyző igazolást állít ki, amely igazolja az esküvel megerősített nyilatkozat vagy az ünnepélyes nyilatkozat hitelességét. Korábbi fizetőképességről ugyancsak tehető nyilatkozat az említett ország illetékes szakmai szervezete előtt is.(3) Az (1) és (2) bekezdéssel összhangban kiadott igazolások bemutatásukkor a kiadástól számított 3 hónapnál nem lehetnek régebbiek.(4) A 13. cikkben meghatározott határidőn belül a tagállamok kijelölik az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett igazolások kiadására illetékes hatóságokat és szerveket, és erről haladéktalanul értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot.A 13. cikkben meghatározott határidőn belül valamennyi tagállam értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot azokról a hatóságokról, illetve szervezetekről, amelyekhez az e cikkben említett iratokat a 2. cikkben említett tevékenységnek a fogadó tagállamban történő folytatására iránti kérelemnek a mellékleteként be kell nyújtani.(5) Amennyiben a fogadó tagállamban szükség van a pénzügyi helyzet igazolására, az adott állam a származás szerinti tagállam vagy annak a tagállamnak a pénzintézetei által kiadott igazolásokat, ahonnan a külföldi állampolgár érkezik, a saját területén kiadott igazolásokkal egyenértékűnek fogadja el.11. cikkA fogadó tagállam, amennyiben a 2. cikkben említett tevékenységek valamelyikét megkezdeni vagy folytatni kívánó saját állampolgáraitól megköveteli eskü vagy ünnepélyes nyilatkozat letételét, és amennyiben az ilyen eskü vagy nyilatkozat szövegét más tagállamok állampolgárai nem alkalmazhatják, biztosítja, hogy megfelelő és az előbbivel egyenértékű eskü- vagy nyilatkozatforma álljon rendelkezésre az érintett személyek számára.12. cikkEz az irányelv mindaddig alkalmazandó, ameddig a szóban forgó tevékenységek megkezdésére és folytatására vonatkozó nemzeti rendelkezések összehangolásáról szóló irányelv hatályba nem lép.13. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az ezen irányelvről szóló értesítéstől számított 18 hónapon belül annak megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.14. cikkA tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1976. december 13-án.a Tanács részérőlaz elnökM. van der Stoel[1] HL C 78., 1971.8.2., 13. o.[2] HL C 113., 1971.11.9., 6. o.[3] HL 2., 1962.1.15., 32/62. o. es 36/62.0.[4] HL L 39., 1976.2.14., 2. o.[5] HL L 257., 1968.10.19., 2. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2012/39/EU irányelve ( 2012. november 26. ) a 2006/17/EK irányelvnek az emberi szövetek és sejtek vizsgálatára vonatkozó egyes technikai követelmények tekintetében történő módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               27.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 327/24

         A BIZOTTSÁG 2012/39/EU IRÁNYELVE
   (2012. november 26.)
   a 2006/17/EK irányelvnek az emberi szövetek és sejtek vizsgálatára vonatkozó egyes technikai követelmények tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az emberi szövetek és sejtek adományozására, gyűjtésére, vizsgálatára, feldolgozására, megőrzésére, tárolására és elosztására vonatkozó minőségi és biztonsági előírások megállapításáról szóló, 2004. március 31-i 2004/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 28. cikke e) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 2004/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az emberi szövetek és sejtek adományozására, gyűjtésére, vizsgálatára vonatkozó egyes technikai követelmények vonatkozásában történő végrehajtásáról szóló, 2006. február 8-i 2006/17/EK bizottsági irányelv (2) előírja, hogy HTLV-I-antitestvizsgálatot kell végezni olyan donoroknál, akik olyan területen élnek, vagy olyan területről származnak, ahol a vírus magas előfordulása (incidence) jellemző, vagy szexuális partnerük illetve szüleik származnak ilyen területről. A 2006/17/EK irányelv III. melléklete, illetve II. melléklete értelmében a vizsgálatot el kell végezni mind a reproduktív sejtek donorainál, mind pedig az egyéb donorok esetében.

               (2)

               Az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) által szolgáltatott legújabb tudományos tények és a területen szerzett gyakorlati tapasztalatok azt mutatják, hogy a tudomány jelenlegi állása mellett nagyon nehéz meghatározni, mit jelent az, ha a HTLV-I tekintetében egy területet magas előfordulás jellemez. A fent említett vizsgálati követelmény végrehajtása ezért nem egységes módon történik.

               (3)

               Az „előfordulás” egy betegség vagy állapot új eseteinek előfordulási arányát, míg az „előfordulási gyakoriság” (prevalence) egy adott betegség által egy adott időpontban érintett lakosság arányát jelenti. A gyakorlatban az előfordulási gyakoriságra vonatkozó adatok könnyebben elérhetők, mint az előfordulásra vonatkozó adatok. Ezen túlmenően egy krónikus betegség közösségen belüli hatása és az abból fakadó szükségletek felmérése szempontjából az előfordulási gyakoriság relevánsabb mérőszám, mint az előfordulás. Ezért a HTLV-I-re vonatkozó vizsgálati követelmények egységesebb tagállami végrehajtásának biztosítása érdekében helyénvaló a magas előfordulásra történő utalásokat magas előfordulási gyakoriságra történő utalásokkal felváltani.

               (4)

               A 2006/17/EK irányelv III. mellékletének 4.2. pontja előírja, hogy a vérmintákat a reproduktív sejtek adományozásakor kell levenni mind a partnerek közötti adományozás (nem közvetlen felhasználásra), mind a nem partnerek közötti adományozás esetében.

               (5)

               A reproduktív sejtek partnerek közötti adományozását illetően a legújabb tudományos eredmények azt mutatják, hogy a meghatározott időközönként, de legalább 24 havonta elvégzendő vizsgálatok előírása nem csökkeneté az érintett sejtek biztonságának szintjét, amennyiben az asszisztált reprodukciós technológiákat alkalmazó szövetfeldolgozó és -tároló egységek a 2004/23/EK irányelv 16. cikkének megfelelő biztonsági és minőségbiztosító rendszerekkel rendelkeznek. Ezen közbenső időszakokban az azonos donoron elvégzett előző vizsgálatok eredményeire lehet támaszkodni.

               (6)

               A minden egyes adományozáskor elvégzett vizsgálatok nem javítják a partnerek között adományozott reproduktív sejtek biztonságát, és a szakmai tapasztalat azt mutatja, hogy ez a követelmény költséges és megterhelő mind a páciensek, mind az egészségügyi rendszerek számára. Ezért a biztonság terén kitűzött cél arányosabb módon történő elérésére érdekében helyénvaló a tagállamok számára lehetővé tenni, hogy a szükséges vizsgálatokat általuk meghatározott, maximum 24 hónapos időközökkel végezzék el, a minden egyes adományozáskor történő vizsgálatok helyett.

               (7)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 2004/23/EK irányelv 29. cikke alapján létrehozott bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2006/17/EK irányelv II. és III. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2014. június 17-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2012. november 26-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 102., 2004.4.7., 48. o.

      (2)  HL L 38., 2006.2.9., 40. o.

      MELLÉKLET
      A 2006/17/EK irányelv II. és III. melléklete a következőképpen módosul:

                  1.

                  A II. melléklet 1.2. pontjának helyébe a következő szöveg lép:

                              „1.2.

                              HTLV-I-antitestvizsgálatot kell végezni azon donoroknál, akik olyan területen élnek, vagy olyan területről származnak, amelyet magas előfordulási gyakoriság jellemez, vagy akiknek a szexuális partnerei, illetve a szülei származnak ilyen területről.”

                  2.

                  A III. melléklet a következőképpen módosul:

                              a)

                              A 2.4. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „2.4.

                                          HTLV-I-antitestvizsgálatot kell végezni azon donoroknál, akik olyan területen élnek, vagy olyan területről származnak, amelyet magas előfordulási gyakoriság jellemez, vagy akiknek a szexuális partnerei, illetve a szülei származnak ilyen területről.”

                              b)

                              a 3.3. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „3.3.

                                          HTLV-I-antitestvizsgálatot kell végezni azon donoroknál, akik olyan területen élnek, vagy olyan területről származnak, amelyet magas előfordulási gyakoriság jellemez, vagy akiknek a szexuális partnerei, illetve a szülei származnak ilyen területről.”

                              c)

                              A 4.2. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                          „4.2.

                                          A nem partnerek közötti adományozások esetén a vérmintákat minden egyes adományozáskor le kell venni.
                                          A partnerek közötti (nem közvetlen felhasználásra történő) adományozás esetén a vérmintákat az első adományozást megelőző három hónapon belül kell levenni. Partnerek közötti további adományozás esetén, ha a donor azonos, további vérmintákat kell venni a tagállami szabályozásnak megfelelően, de az előző mintavételtől számított legfeljebb 24 hónapon belül.”