title: A Tanács harmadik irányelve (1978. október 9.) a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján a részvénytársaságok egyesüléséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0855

Hivatalos Lap L 295 , 20/10/1978 o. 0036 - 0043 finn különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0034  görög különkiadás: fejezet 06 kötet 2 o. 0038  svéd különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0034  spanyol különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0076  portugál különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0076

		A Tanács harmadik irányelve(1978. október 9.)a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján a részvénytársaságok egyesüléséről(78/855/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 54. cikke (3) bekezdésének g) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel az 54. cikk (3) bekezdésének g) pontjában és a letelepedés szabadságával kapcsolatos korlátozások megszüntetésének általános programjában [4] elrendelt összehangolás a 68/151/EGK [5] irányelvvel megkezdődött;mivel ez az összehangolás tovább folytatódott a 77/91/EGK [6] irányelvvel a részvénytársaságok alapítása, valamint tőkéjük fenntartása, illetve módosítása tekintetében, a 78/660/EGK [7] irányelvvel pedig egyes társaságok éves beszámolói tekintetében;mivel a tagok és harmadik személyek érdekeinek védelme megköveteli, hogy a tagállamoknak a részvénytársaságok egyesülésére vonatkozó jogszabályai összhangban legyenek, és hogy az összes tagállam jogszabályaiban szerepeljenek az egyesülésre vonatkozó rendelkezések;mivel az ilyen összehangolással kapcsolatban különösen fontos, hogy az egyesülésben részt vevő társaságok részvényesei a lehető legobjektívabb tájékoztatást kapják, és hogy jogaik megfelelően védve legyenek;mivel a munkavállalók jogainak védelmét vállalkozások, üzemek vagy üzemrészek átruházása esetén jelenleg a 77/187/EGK [8] irányelv szabályozza;mivel a hitelezők, beleértve a kötvénytulajdonosokat is, valamint az egyesülő társasággal szemben egyéb követeléseket támasztó személyek védelmét biztosítani kell, hogy az egyesülés ne befolyásolja hátrányosan az érdekeiket;mivel a 68/151/EGK irányelv adatszolgáltatási követelményeit ki kell terjeszteni az egyesülésekre is, harmadik személyek megfelelő tájékoztatása érdekében;mivel a tagok és harmadik személyek részére az egyesülés lefolytatása során nyújtott biztosítékokat más jogcselekményekre is ki kell terjeszteni, amelyek lényeges vonatkozásokban hasonlóak az egyesülésekhez, hogy az ilyen védelem nyújtásának kötelezettségét ne lehessen kijátszani;mivel az érintett társaságok között, az érintett társaságok és harmadik személyek, illetve a tagok között fennálló jogviszonnyal kapcsolatos jogbiztonság biztosításához az olyan eseteket, amelyek érvénytelenséget eredményezhetnek, korlátozni kell annak elrendelésével, hogy a hiányosságokat – amikor csak lehetséges – orvosolni kell, valamint annak a határidőnek a korlátozásával, amely alatt az érvénytelenség megállapítása megtörténhet,ELFOGADTA EZ AZ IRÁNYELVET:1. cikkHatály(1) Az ezen irányelvben meghatározott összehangoló intézkedéseket a tagállamok alábbi társasági formákra vonatkozó jogszabályi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseire kell alkalmazni:- Németországban:,- Belgiumban:,- Dániában:,- Franciaországban:,- Írországban:public companies limited by shares, and public companies limited by guarantee having a share capital- Olaszországban:,- Luxemburgban:,- Hollandiában:,- az Egyesült Királyságban:.(2) A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk ezen irányelvet olyan szövetkezetek esetében, amelyeket az (1) bekezdésben felsorolt társasági formák valamelyikeként jegyeztek be. Amennyiben a tagállamok jogszabályai ezt előírják, akkor az ilyen társaságok a 68/151/EGK irányelv 4. cikkében említett összes dokumentumában fel kell tüntetni a "szövetkezet" szót.(3) A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk ezt az irányelvet, ha a beolvadó vagy megszűnő társaságok ellen csődeljárás, felszámolási eljárás vagy hasonló eljárások vannak folyamatban.I. FEJEZETAz egy vagy több társaság beolvadásával történő egyesülés és az új társaság alapításával történő egyesülés szabályozása2. cikkA tagállamok a jogszabályaik hatálya alá tartozó társaságok tekintetében rendelkeznek az egy vagy több társaság beolvadásával történő egyesülés és egy új társaság alapításával történő egyesülés szabályairól.3. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában a beolvadással történő egyesülés során egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonukat egy másik társaságra ruházzák át, amiért ellenszolgáltatásként a beolvadó társaság részvényeseinek részvényeket bocsátanak ki az átvevő társaságban, valamint a részvényesek a kibocsátott részvények névértékének, és adott esetben ha a névérték nem állapítható meg akkor kibocsátási érték 10 %-át meg nem haladó készpénzkifizetésben részesülhetnek.(2) Egy tagállam jogszabályai előírhatják, hogy az egyesülést beolvadással akkor is végre lehet hajtani, ha a beolvadás alatt álló társaságok közül egy vagy több felszámolás alatt áll, feltéve, hogy ez a lehetőség olyan társaságokra korlátozódik, amelyek még nem kezdték meg vagyonuk felosztását a részvényeseik között.4. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában az új társaság alapításával történő egyesülés során egy vagy több társaság nem felszámolással megszűnik és összes (aktív és passzív) vagyonukat egy általuk alapított társaságra ruházzák át, ennek ellenszolgáltatásaként az összeolvadó társaságok részvényeseinek részvényeket bocsátanak ki az új társaságban, valamint a részvényesek a kibocsátott részvények névértékének, és adott esetben ha névértékük nem állapítható meg, akkor a kibocsátási érték 10 %-át meg nem haladó készpénzkifizetésben részesülhetnek.(2) A tagállamok jogszabályai előírhatják, hogy az új társaság létrehozásával történő egyesülés akkor is végrehajtható, ha a megszűnő társaságok közül egy vagy több felszámolás alatt áll, feltéve, hogy ez a lehetőség olyan társaságokra korlátozódik, amelyek még nem kezdték meg vagyonuk felosztását a részvényeseik között.II. FEJEZETEgyesülés beolvadással5. cikk(1) Az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli vagy ügyvezetési szervei írásbeli tervet készítenek az egyesülés feltételeiről.(2) Az egyesülési tervnek legalább a következőket kell tartalmaznia:a) az egyesülésben részt vevő társaságok társasági formája, neve és székhelye;b) a részvények cserearánya és az esetleges készpénzkifizetések összege;c) az átvevő társaság részvényei átruházásának részletes szabályai;d) az az időpont, amelytől fogva a részvények a nyereségből való részesedésre jogosítanak, valamint az erre a jogra vonatkozó különleges feltételek;e) az az időpont, amelytől kezdve a beolvadó társaság ügyleteit számviteli szempontból az átvevő társaság ügyleteiként kell kezelni;f) azokat a jogokat, amelyeket az átvevő társaság a különleges jogokkal felruházott részvényeseknek vagy más értékpapír tulajdonosoknak biztosít, illetve az ezekkel kapcsolatos intézkedési javaslatokat;g) a 10. cikk (1) bekezdésében említett szakértőknek és az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli, ügyvezetési, felügyeleti és ellenőrző testületei tagjainak biztosított különleges jogosultságok.6. cikkAz egyesülésben részt vevő társaságok legalább egy hónappal az egyesülési terv elfogadásáról döntő közgyűlés napja előtt kötelesek az egyesülési tervet tagállami jogszabályokkal összhangban a 68/151/EGK irányelv 3. cikkének megfelelően a társaságra irányadó eljárás szerint bejelenteni.7. cikk(1) Az egyesüléshez az egyesülésben részt vevő minden társaság közgyűlésének legalább a hozzájárulása szükséges. A tagállamok jogszabályai rendelkeznek arról, hogy ehhez a határozathoz akár a képviselt részvényekhez, akár a képviselt jegyzett tőkéhez kapcsolódó szavazatok nem kevesebb, mint kétharmada szükséges.A tagállamok jogszabályai mindazonáltal rendelkezhetnek úgy is, hogy az első albekezdésben meghatározott szavazatok egyszerű többsége elegendő, ha legalább a jegyzett tőke fele képviselve van. Ezen felül, adott esetben, az alapszabály módosítására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.(2) Több részvényosztály esetén, az egyesülést kimondó határozathoz legalább minden olyan részvényosztálynak külön hozzá kell járulnia, amelynek jogait az ügylet hátrányosan változtatja meg.(3) A határozat rendelkezik az egyesülési terv és, adott esetben, az alapszabálynak az egyesülés lefolytatásához szükséges módosítások elfogadásáról.8. cikkA tagállamok jogszabályainak nem kell megkövetelniük, hogy az egyesüléshez az átvevő társaság közgyűlése is hozzájáruljon, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:a) az átvevő társaságok mindegyike a 6. cikk szerinti adatszolgáltatási kötelezettségének legalább egy hónappal az előtt a nap előtt eleget tettek, amelyen a beolvadó társaság vagy társaságok közgyűlésének az egyesülési tervhez hozzá kellett járulnia;b) legalább egy hónappal az a) pontban meghatározott időpont előtt az átvevő társaságok mindegyikének valamennyi részvényese jogosult a 11. cikk (1) bekezdésében meghatározott dokumentumok tartalmának megismerésére az átvevő társaság székhelyén;c) az átvevő társaság jegyzett tőkéjében meghatározott kisebbségi részesedéssel rendelkező részvényesek részére biztosítani kell a jogot, hogy az egyesüléshez való hozzájárulásra vonatkozó határozathozatalhoz az átvevő társaság közgyűlésének összehívását kezdeményezhessék. Ez a kisebbségi részesedés 5 %-nál magasabb nem lehet. A tagállamok mindazonáltal rendelkezhetnek úgy, hogy ennek a kiszámításánál a szavazati jogot nem biztosító részvényeket nem kell figyelembe venni.9. cikkAz egyesülésben részt vevő társaságok mindegyikének ügyviteli vagy ügyvezetési szervei részletes írásbeli beszámolót készítenek, amelyben a jogi és a gazdasági szempontok ismertetésével megindokolják az egyesülési tervet és különösen a részvények cserearányát.Ha az értékelésnek különös nehézségei voltak, a beszámolóban ezeket ismertetni kell.10. cikk(1) Az egyesülésben részt vevő társaságokra vonatkozóan, egy azoktól független, bíróság vagy közigazgatási hatóság által kijelölt vagy elismert, egy vagy több szakértő megvizsgálja az egyesülési tervet, és írásos jelentést készít a részvényesek számára. A tagállamok jogszabályai azonban rendelkezhetnek egy vagy több független szakértő kijelöléséről az egyesülésben részt vevő valamennyi társaság részére, ha azt bíróság vagy közigazgatási hatóság jelöli ki a társaságok együttes kérelmére. Az ilyen szakértők az egyes tagállamok jogszabályainak megfelelően lehetnek természetes vagy jogi személyek, illetve társaságok.(2) Az (1) bekezdésben említett jelentésben a szakértőknek minden esetben nyilatkozniuk kell arról, hogy álláspontjuk szerint a részvények cserearánya tisztességes és ésszerű-e. A nyilatkozatuknak legalábba) meg kell jelölnie a részvények javasolt cserearánya megállapításához használt módszert vagy módszereket;b) meg kell állapítania, hogy az ilyen módszer vagy módszerek megfelelők-e a kérdéses esetben, meg kell jelölnie azokat az értékeket, amelyeket minden egyes ilyen módszer alkalmazásával nyertek, és véleményeznie kell, hogy mekkora jelentőség tulajdonítható az ilyen módszereknek a kapott érték meghatározásában.Ha az értékelésnek különös nehézségei voltak, a beszámolóban ezeket ismertetni kell.(3) Mindegyik szakértő jogosult az egyesülésben részt vevő társaságoktól megkapni minden vonatkozó információt és dokumentumot, és elvégezni az összes szükséges vizsgálatot.11. cikk(1) Minden részvényes jogosult legalább egy hónappal az egyesülési szerződés tervezetéről határozó közgyűlés napja előtt arra, hogy a társaság székhelyen legalább a következő dokumentumok tartalmáról tudomást szerezzen:a) az egyesülési terv;b) az egyesülő társaságok utolsó három pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolói és éves üzleti jelentései;c) egy közbenső mérleg, amelynek elkészítésének időpontja nem lehet korábbi az egyesülési terv napját megelőző harmadik hónap első napjánál, ha a legutolsó éves beszámoló egy olyan pénzügyi évre vonatkozik, amely több mint hat hónappal korábbi, mint az egyesülési terv elkészítése előtti üzleti év;d) az egyesülésben részt vevő társaságok ügyviteli vagy ügyvezetési szerveinek 9. cikk szerinti beszámolója;e) a 10. cikkben meghatározott jelentések.(2) Az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott közbenső mérleget ugyanazon módszerek alapján és ugyanolyan szerkezettel kell elkészíteni, mint az utolsó éves mérleget.Mindazonáltal a tagállamok jogszabályai rendelkezhetnek úgy, hogy:a) nem szükséges új leltárt készíteni az állóeszközökről;b) az utolsó mérlegben feltüntetett értékelések csak úgy változtathatók meg, hogy megfeleljenek a számlakönyvek bejegyzéseinek; a következőket mindazonáltal figyelembe kell venni:- az időközben bekövetkezett értékcsökkenés és tartalékképzés,- a tényleges értékeknek a könyvekben nem szereplő lényeges változásai.(3) Minden részvényes jogosult kérésre és térítésmentesen megkapni az (1) bekezdésben említett dokumentumok teljes, vagy igény szerint részleges másolatait.12. cikkAz egyesülésben részt vevő társaságok munkavállalói jogainak védelmét a 77/187/EGK irányelvvel összhangban kell szabályozni.13. cikk(1) A tagállamok jogszabályainak megfelelő védelmet kell biztosítaniuk a társaság olyan hitelezőinek, akiknek követelései megelőzik az egyesülési terv közzétételét, és nem váltak még esedékessé a közzététel időpontjában.(2) Ebből a célból a tagállamok jogszabályainak legalább arról kell rendelkezniük, hogy az ilyen hitelezők megfelelő biztosítékokat igényelhessenek, ha az egyesülésben részt vevő társaságok pénzügyi helyzete az ilyen védelmet szükségessé teszi, és ha ezek a hitelezők még nem rendelkeznek ilyen biztosítékokkal.(3) Az átvevő társaság és a beolvadó társaság hitelezői részére nyújtott védelem eltérő lehet.14. cikkJogaik kollektív gyakorlására vonatkozó szabályok sérelme nélkül, a 13. cikk vonatkozik az egyesülő társaságok kötvénytulajdonosaira, kivéve, ha az egyesüléshez a kötvénytulajdonosok gyűlése – amennyiben ilyen gyűlésről a nemzeti jogszabályok rendelkeznek -, illetve a kötvénytulajdonosok egyenként hozzájárultak.15. cikkA részvényeken kívüli egyéb, különleges jogokkal felruházott értékpapírok jogosultjainak olyan jogokat kell biztosítani az átvevő társaságokban, amelyek legalább egyenértékűek azokkal a jogokkal, amelyeket a beolvadó társaságban gyakorolhattak, kivéve ha ezeknek a jogoknak a megváltoztatásához az ilyen értékpapírok jogosultjainak gyűlése – amennyiben ilyen gyűlésről a nemzeti jogszabályok rendelkeznek –, illetve az ilyen értékpapírok jogosultjai egyenként hozzájárultak, vagy ha a jogosultak igényelhetik az átvevő társaságtól kötvényeik visszavásárlását.16. cikk(1) Ha egy tagállam jogszabályai nem rendelkeznek az egyesülések jogszerűségének bírói vagy közigazgatási előzetes ellenőrzéséről, vagy ha az ilyen ellenőrzés nem terjed ki az egyesüléshez szükséges valamennyi jogi aktusra, úgy az egyesülésről határozó közgyűlés jegyzőkönyvét, és – a körülményektől függően – az ilyen közgyűléseket követő egyesülési szerződést közokiratba kell foglalni. Olyan esetekben, amikor az egyesüléshez nem szükséges az összes egyesülésben részt vevő társaság közgyűlésének a hozzájárulása, az egyesülési szerződés tervezetét köziratba kell foglalni.(2) A közjegyzőnek vagy a dokumentum közokiratba foglalására hatáskörrel rendelkező hatóságnak ellenőriznie és igazolnia kell azoknak a jogi aktusoknak és alaki követelményeknek a meglétét és érvényességét, amelyek annak a társaságnak a részéről szükségesek, amelynek érdekében a közjegyző vagy a hatóság eljár, továbbá az egyesülési terv jogszerűségét.17. cikkA tagállamok jogszabályai határozzák meg azt a napot, amelyen az egyesülés hatályossá válik.18. cikk(1) Az egyesülést az egyes tagállamok jogszabályai által előírt módon, a 68/151/EGK irányelv 3. cikkének megfelelően kell bejelenteni az egyesülésben érintett egyes társaságok tekintetében.(2) A beolvadó társasággal vagy társaságokkal kapcsolatos bejelentési alaki követelményeket az átvevő társaság önmaga is teljesítheti.19. cikk(1) Egy egyesülés ipso jure egyidejűleg a következő joghatással bír:a) a beolvadó társaság összes (aktív és passzív) vagyonának az átruházása az átvevő társaságra, mind a beolvadó társaság és az átvevő társaság közötti jogviszonyban, mind pedig harmadik személyek vonatkozásában;b) a beolvadó társaság részvényesei az átvevő társaság részvényeseivé válnak;c) a beolvadó társaság megszűnik.(2) A beolvadó társaság részvényei nem cserélhetők le az átvevő társaság részvényeirea) ha azokat az átvevő társaság, vagy egy, a saját nevében, de az átvevő társaság számlájára eljáró személy birtokolja;b) ha azokat a beolvadó társaság, vagy egy, a saját nevében, de a beolvadó társaság számlájára eljáró személy birtokolja.(3) Az előbbiek nem érintik a tagállamok azon jogszabályait, amelyek különleges alaki követelmények teljesítését írják elő ahhoz, hogy bizonyos eszközöknek, jogoknak és kötelezettségeknek a beolvadó társaság általi átruházása harmadik személyekkel szemben is hatályos legyen. Az átvevő társaság ezeket az alakiságokat maga is teljesítheti; mindazonáltal a tagállamok jogszabályai a beolvadó társaságnak megengedhetik, hogy tovább teljesítse ezeket az alakiságokat egy korlátozott ideig, amely különleges körülményeket kivéve legfeljebb az egyesülés hatályosulásának napjától számított hat hónap lehet.20. cikkA tagállamok jogszabályai meghatározzák legalább azokat a polgári jogi felelősségi szabályokat, amelyek a beolvadó társaság ügyviteli és ügyvezetési szervei tagjaira vonatkoznak az érintett társaság részvényeseivel szemben, ezen szervek tagjai által, az egyesülés előkészítése és végrehajtása során elkövetett felróható kötelességszegés jogkövetkezményeként.21. cikkA tagállamok jogszabályai meghatározzák legalább azokat a polgári jogi felelősségi szabályokat, amelyek a 10. cikk (1) bekezdésében említett jelentést a beolvadó társaság részére elkészítő szakértőire vonatkoznak az érintett társaság részvényeseivel szemben a szakértők által, feladataik elvégzése során elkövetett felróható kötelességszegés jogkövetkezményeként.22. cikk(1) A tagállamok jogszabályai kizárólag a következő feltételekkel összhangban határozhatják meg az egyesülések érvénytelenségének szabályait:a) az érvénytelenséget bírósági határozatban kell megállapítani;b) a 17. cikk értelmében hatályossá vált határozatokat csak az előzetes bírói vagy közigazgatási jogszerűségi ellenőrzés elmaradása miatt vagy közokiratba foglalás hiányában, illetve akkor lehet érvénytelenné nyilvánítani, ha megállapítást nyer, hogy a közgyűlés határozata a nemzeti jogszabályok értelmében semmis vagy megtámadható;c) az érvénytelenné nyilvánítási eljárás nem indítható meg hat hónappal azután a nap után, hogy az egyesülés az érvénytelenségre hivatkozó személy tekintetében hatályossá vált, vagy ha a jogellenes helyzetet azóta orvosolták;d) ha egy egyesülés érvénytelenségét okozó jogellenesség orvosolható, úgy a hatáskörrel rendelkező bíróság az érintett társaságok számára határidőt tűz ki, amelyen belül ezt megtehetik;e) az egyesülés érvénytelenségét megállapító határozatot az egyes tagállamok jogszabályai által előírt módon, a 68/151/EGK irányelv 3. cikkének megfelelően kell bejelenteni és közzétenni;f) ha egy tagállam jogszabályai megengedik harmadik személy részére, hogy az ilyen bírósági határozat ellen ellentmondást nyújtson be, akkor ezt kizárólag a határozatnak 68/151/EGK irányelv szerint meghatározott közzétételétől számított hat hónapon belül teheti meg;g) az egyesülés érvénytelenségét megállapító bírósági határozat önmagában nem érinti az átvevő társaságot terhelő vagy annak javára szóló olyan kötelezettségek érvényességét, amelyek a bírósági határozat közzétételét megelőzően, de a 17. cikkben említett napot követően keletkeztek;h) az egyesülésben részt vevő társaságok egyetemlegesen felelnek az átvevő társaság g) pontban említett kötelezettségei teljesítéséért.(2) Az (1) bekezdés a) pontjától eltérve a tagállamok jogszabályai rendelkezhetnek úgy is, hogy egy egyesülés érvénytelenségét közigazgatási hatóság is megállapíthatja, feltéve, hogy az ilyen határozattal szemben bíróságon jogorvoslattal lehet élni. A b), d), e), f), g) és h) pontokat értelemszerűen kell alkalmazni a közigazgatási hatóságra is. Az ilyen érvénytelenség megállapítása iránti eljárásokat a 17. cikkben említett naptól számított hat hónap elteltével már nem lehet megindítani.(3) A fentiek nem érintik a tagállamoknak azon jogszabályait, amelyek egy egyesülés érvénytelenségének megállapítására vonatkoznak, és amelyek nem minősülnek előzetes jellegű bírói vagy közigazgatási jogszerűségi ellenőrzésnek.III. FEJEZETEgyesülés új társaság alapításával23. cikk(1) A 68/151/EGK irányelv 11. és 12. cikkének sérelme nélkül ennek az irányelvnek az 5., 6., 7. és 9. cikkét az új társaság alapításával történő egyesülésre is alkalmazni kell. Ezek alkalmazásánál az "egyesülésben részt vevő társaságok" és a "beolvadó társaság" azokat a társaságokat jelenti, amelyek megszűnnek, az "átvevő társaság" pedig az új társaság.(2) Az 5. cikk (2) bekezdésének a) pontját az új társaságra szintén alkalmazni kell.(3) Az egyesülési tervet és, ha ezeket egy külön dokumentum tartalmazza, az új társaság létesítő okiratához vagy annak tervezetéhez, továbbá az alapszabályhoz vagy annak tervezetéhez minden egyes megszűnő társaság közgyűlésének hozzá kell járulnia.(4) A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk új társaság alapítása esetén a 77/91/EGK irányelv 10. cikkében meghatározott azon rendelkezéseket, amelyek a nem készpénzbeli ellenszolgáltatás ellenőrzését szabályozzák.IV. FEJEZETEgy társaság egyesülése egy másik társasággal, amely az előbbi részvényei legalább 90 %-ának a tulajdonosa24. cikkA tagállamok rendelkeznek a nemzeti joguk hatálya alá tartozó társaságok tekintetében arról a jogügyletről, ha egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amely az előbbi társaság összes részvényének és minden egyéb, a közgyűléseken szavazati jogot biztosító értékpapírjának a tulajdonosa. Az ilyen jogügyletre az 5. cikk (2) bekezdésének b), c) és d) pontja, a 9. és 10. cikk, a 11. cikk (1) bekezdésének d) és e) pontja, a 19. cikk (1) bekezdésének b) pontja, valamint a 20. és 21. cikk kivételével a II. fejezet rendelkezéseit kell alkalmazni.25. cikkA tagállamoknak nem kell alkalmazniuk a 7. cikk rendelkezéseit a 24. cikkben meghatározott jogügyletre, ha legalább a következő feltételek teljesülnek:a) a 6. cikkben előírt adatszolgáltatási kötelezettségnek legalább egy hónappal a jogügylet hatályosulását megelőzően eleget kell tenni a jogügyletben érintett társaságok mindegyike esetében;b) legalább egy hónappal a jogügylet hatályosulását megelőzően az átvevő társaság összes részvényesének biztosítani kell a jogot arra, hogy a 11. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott dokumentumok tartalmáról a társaság székhelyén tudomást szerezhessenek. Erre a 11. cikk (2) és (3) bekezdését kell alkalmazni;c) a 8. cikk c) pontjának rendelkezéseit alkalmazni kell.26. cikkA tagállamok alkalmazhatják a 24. és 25. cikket olyan jogügyletekre is, amelyekben egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik, és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amennyiben a beolvadó társaság vagy társaságok 24. cikkben meghatározott összes részvénye és egyéb értékpapírja az átvevő társaság és/vagy olyan személyek tulajdonában van, akik ezeket a részvényeket és értékpapírokat saját nevükben, de az átvevő társaság számlájára birtokolják.27. cikkAz olyan egyesülések esetén, amelyek során egy vagy több társaságot egy olyan másik társasággal egyesül, amely e társaságok részvényei és egyéb, a közgyűlésen szavazati jogot biztosító értékpapírjai legalább 90 %-ának, de nem az összesnek a tulajdonosa, a tagállamoknak nem kell megkövetelniük az egyesüléshez való hozzájárulást az átvevő társaság közgyűlése részéről, feltéve, hogy legalább a következő feltételek teljesülnek:a) a 6. cikkben előírt adatszolgáltatást az átvevő társaság tekintetében teljesíteni kell, legalább egy hónappal a beolvadó társaság vagy társaságok egyesülési tervről határozó közgyűlésének a napja előtt;b) legalább egy hónappal az a) pontban megjelölt nap előtt az átvevő társaság összes részvényese számára biztosítani kell a jogot, hogy a 11. cikk (1) bekezdés a), b) és c) pontjában meghatározott dokumentumok tartalmáról a társaság székhelyén tudomást szerezhessenek. Erre a 11. cikk (2) és (3) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni;c) a 8. cikk c) pontjának rendelkezéseit kell alkalmazni.28. cikkA tagállamoknak nem kell alkalmazniuk a 9-11. cikk rendelkezéseit a 27. cikk értelmezése szerinti egyesülésre, ha legalább a következő feltételek teljesülnek:a) a beolvadó társaság kisebbségi részvényesei jogosultak arra, hogy részvényeiket az átvevő társaság megvásárolja;b) ha gyakorolják ezt a jogot, akkor jogosultak a részvényeik értékének megfelelő ellenértékre;c) amennyiben erről nem tudnak megállapodni, akkor az ellenértéket bíróság állapítja meg.29. cikkA tagállamok a 27. és 28. cikket alkalmazhatják olyan jogügyletekre is, amelyekben egy vagy több társaság nem felszámolás útján megszűnik és összes (aktív és passzív) vagyonát egy másik társaságra ruházza át, amennyiben a beolvadó társaság vagy társaságok 27. cikkben említett részvényeinek és értékpapírjainak legalább 90 %-a, de nem az összes, az átvevő társaság és/vagy olyan személyek tulajdonában van, akik ezeket a részvényeket és értékpapírokat saját nevükben, de az átvevő társaság számlájára birtokolják.V. FEJEZETEgyesülésnek tekintett egyéb jogügyletek30. cikkHa a 2. cikkben említett jogügyletek egyike esetében egy tagállam jogszabályai megengedik, hogy a készpénzben teljesített kifizetés meghaladja a 10 %-ot, úgy a II. és III. fejezet, és a 27., 28. és 29. cikket kell alkalmazni.31. cikkHa egy tagállam jogszabályai megengedik a 2., 24. és 30. cikkben említett jogügyletek valamelyikét a beolvadó társaságok megszűnése nélkül, akkor a 19. cikk (1) bekezdésének c) pontja kivételével, a II. fejezet rendelkezéseit, a III. fejezet vagy a IV. fejezet rendelkezéseit alkalmazni kell.VI. FEJEZETZáró rendelkezések32. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a jogszabályi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított három éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Mindazonáltal az (1) bekezdésben említett rendelkezések hatálybalépésétől számított öt éves időszakra rendelkezni lehet e rendelkezések alkalmazásának elhalasztásáról az Egyesült Királyságban és Írországban működő "unregistered companies" esetében.(3) A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk a 13., 14. és 15. cikkeket az átváltoztatható kötvények és egyéb, részvényekké átváltoztatható értékpapírok tulajdonosai esetében, ha az (1) bekezdésben említett jogszabályi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések hatályba lépésének időpontjában ezeknek az értékpapír tulajdonosoknak a helyzetét egyesülés esetére a kibocsátási feltételek előzetesen már meghatározták.(4) A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk ezen irányelvet azokra az egyesülésekre vagy egyesülésnek tekintett jogügyletekre, amelyek előkészítéséhez vagy végrehajtásához az (1) bekezdésben említett rendelkezések hatályba lépéséig a nemzeti jog által megkövetelt jogi aktust vagy alaki követelményt már teljesítették.33. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1978. október 9-én.a Tanács részérőlaz elnökH.-J. Vogel[1] HL C 89., 1970.7.14., 20. o.[2] HL C 129., 1972.12.11., 50. o.; HL C 95., 1975.4.28., 12. o.[3] HL C 88., 1971.9.6., 18. o.[4] HL 2., 1962.1.15., 36/62. o.[5] HL L 65., 1968.3.14., 8. o.[6] HL L 26., 1977.1.31., 1. o.[7] HL L 222., 1978.8.14., 11. o.[8] HL L 61., 1977.3.5., 26. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1984. október 15.) az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő kerámiatárgyakra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31984L0500

Hivatalos Lap L 277 , 20/10/1984 o. 0012 - 0016 finn különkiadás fejezet 13 kötet 13 o. 0207  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0006  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 13 o. 0207  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0006

		A Tanács irányelve(1984. október 15.)az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő kerámiatárgyakra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(84/500/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagokra és tárgyakra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. november 23-i 76/893/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 3. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel a Közgyűlés véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 76/893/EGK irányelv 2. cikke előírja, hogy az anyagok és a tárgyak összetevői nem kerülhetnek az élelmiszerekbe olyan mennyiségben, ami veszélyeztetheti az emberi egészséget;mivel ugyanezen irányelv 3. cikke előírja, hogy a Tanácsnak – a Szerződés 100. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően – az anyagok és a tárgyak egyes csoportjaira alkalmazandó különleges rendelkezéseket irányelvek formájában kell elfogadnia (egyedi irányelvek);mivel az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő kerámiatárgyakra az emberi egészség védelme érdekében a legtöbb tagállamban kötelező rendelkezések vonatkoznak, amelyek meghatározzák a kivonható ólom- és kadmiummennyiségek határértékét;mivel e rendelkezések tagállamonként eltérőek, és így akadályozzák a közös piac létrehozását és működését;mivel ezek az akadályok leküzdhetők a kerámiatárgyak forgalomba hozatalának közösségi szintű egységes szabályozásával; mivel ezért össze kell hangolni az ilyen tárgyakra vonatkozó határértékeket, valamint mintavételi és vizsgálati módszereket;mivel e cél eléréséhez a megfelelő eszköz egy egyedi irányelv a 76/893/EGK irányelv 3. cikke értelmében, amely irányelv általános rendelkezései erre az esetre is vonatkoznak;mivel az irányelvben előírt, az egyes mintavételi és vizsgálati módszerek területén bekövetkező műszaki fejlődéshez történő igazodás olyan végrehajtási intézkedés, amelynek elfogadását az eljárások egyszerűsítése és meggyorsítása érdekében célszerű a Bizottságra bízni;mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagokra és tárgyakra vonatkozó rendelkezések végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést az 1969. november 13-i tanácsi határozattal létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv a 76/893/EGK irányelv 3. cikke értelmében vett egyedi irányelv.(2) Ez az irányelv olyan kerámiatárgyak esetleges ólom- és kadmiumkibocsátására vonatkozik, amelyek kész állapotukban élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülnek, vagy amelyek élelmiszerekkel érintkeznek, és e célra készültek.(3) A "kerámiatárgy" meghatározás alatt az általában magas agyag- vagy szilikáttartalmú szervetlen anyagok keverékéből készült tárgyat kell érteni, amelyhez kisebb mennyiségben szerves anyagokat is hozzáadhattak. A tárgyat először megformálják, majd az így nyert alakját kiégetéssel véglegesítik. E tárgyak lehetnek mázasak, zománcozottak és/vagy díszítettek.2. cikk(1) A kerámiatárgyakból távozó ólom és kadmium mennyisége nem haladhatja meg az alábbiakban megállapított határértékeket.(2) A kerámiatárgyakból távozó ólom és kadmium mennyiségét az I. mellékletben meghatározott feltételek mellett elvégzett vizsgálatok segítségével a II. mellékletben szereplő vizsgálati módszer alkalmazásával kell meghatározni.(3) Ha a kerámiatárgy egy kerámiafedéllel ellátott edény, az ólomra és/vagy kadmiumra vonatkozó – maximális – határérték (mg/dm2 vagy mg/liter) az edényre vonatkozó határértéknek felel meg.Az edényt és a fedél belső felületét azonos körülmények között, külön-külön kell megvizsgálni.Az így kapott két ólom- és/vagy kadmiumkibocsátási értéket csak az edény felületéhez vagy térfogatához kell megfelelően viszonyítani.(4) Egy kerámiatárgy akkor felel meg ezen irányelv követelményeinek, ha az I. és II. mellékletben megállapított feltételek mellett elvégzett vizsgálatok során a belőle kivont ólom és/vagy kadmium mennyisége nem haladja meg az alábbi határértékeket:| Pb | Cd |–1. kategória:Nem megtölthető tárgyak, valamint olyan megtölthető tárgyak, amelyek belső mélysége a legalsó ponttól a felső perem vízszintes síkjáig legfeljebb 25 mm | 0,8 mg/dm2 | 0,07 mg/dm2 |–2. kategória:Az összes egyéb megtölthető tárgy | 4,0 mg/l | 0,3 mg/l |–3. kategória:Főzőedények; három liternél nagyobb térfogatú csomagoló- és tárolóedények | 1,5 mg/l | 0,1 mg/l |(5) Ha azonban egy kerámiatárgy a fenti mennyiségeket legfeljebb 50 %-kal haladja meg, akkor úgy kell tekinteni, hogy a tárgy megfelel ezen irányelv követelményeinek, amennyiben legalább három másik ugyanolyan alakú, méretű, díszítésű és ugyanolyan mázzal bevont – az I. és a II. mellékletben megállapított feltételek mellett megvizsgált – tárgyból kivont ólom és/vagy kadmium átlagos mennyisége nem haladja meg a meghatározott határértékeket, és eközben egyik edény sem lépi túl e határértékeket 50 %-nál nagyobb mértékben.3. cikkA mellékletek – az I. melléklet 1. és 2. pontja kivételével – a tudományos és műszaki ismeretek fejlődése alapján történő módosításait a 76/893/EGK irányelv 10. cikkében megállapított eljárással összhangban kell elfogadni.4. cikk(1) Az ezen irányelvről szóló értesítést [4] követő három éven belül a Tanács a Szerződés 100. cikkében megállapított eljárással összhangban meghatározza:a) a kerámiatárgyak azon részeire vonatkozó korlátozásokat, amelyek a rendeltetésszerű használat során a szájjal érintkeznek;b) az a) pontban meghatározott korlátozások betartásának ellenőrzésére irányuló módszereket.(2) Ugyanezen időszak alatt, a toxikológiai és műszaki adatok alapján a Bizottság újból megvizsgálja a 2. cikkben megállapított határértékeket, azok csökkentésének a lehetőségét, valamint az I. mellékletben leírt vizsgálatban alkalmazott fényviszonyokat, és szükség szerint javaslatokat terjeszt a Tanács elé ezen irányelv módosítására.5. cikk(1) A tagállamok szükség esetén a következők szerint módosítják nemzeti jogszabályaikat annak érdekében, hogy ezen irányelv rendelkezéseinek megfeleljenek:- ezen irányelvről szóló értesítést követő három évvel engedélyezik az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő kerámiatárgyak forgalmazását,- ezen irányelvről szóló értesítést követő öt évvel megtiltják az ennek az irányelvnek nem megfelelő kerámiatárgyak forgalomba hozatalát.Minden ilyen módosításról haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a tagállamok megtilthatják vagy fenntarthatják a tilalmat az olyan kerámiatárgyak gyártására, amelyek nem felelnek meg az ezen irányelv rendelkezéseinek.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1984. október 15-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Bruton[1] HL L 340., 1976.12.9., 19. o.[2] HL C 95., 1975.4.28., 41. o.[3] HL C 263., 1975.11.17., 66. o.[4] Erről az irányelvről a tagállamokat 1984. október 17-én értesítették.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAZ ÓLOM- ÉS KADMIUMKIBOCSÁTÁS MEGHATÁROZÁSÁNAK ALAPVETŐ SZABÁLYAI1. Tesztfolyadék ("modellanyag")4 %-os (v/v) ecetsav frissen elkészített vizes oldata.2. Vizsgálati körülmények2.1. A vizsgálatokat 22 ± 2 oC hőmérsékleten végezzük, 24 ± 0,5 óra időtartamban.2.2. Az ólomkibocsátás meghatározásakor a mintát megfelelő védőeszközzel fedjük le és helyezzük szokásos laboratóriumi fényviszonyok közé.Amikor a kadmium-, vagy az ólom- és kadmiumkibocsátást akarjuk meghatározni, fedjük le a mintát, hogy a vizsgálandó felület teljes sötétségben maradjon.3. Feltöltés3.1. Feltölthető mintákTöltsük fel a tárgyat 4 %-os (v/v) ecetsavoldattal a túlfolyás szintjétől legfeljebb 1 mm távolságra; a távolságot a minta felső peremétől kell mérni.A lapos vagy enyhe lejtésű peremmel rendelkező mintákat úgy kell feltölteni, hogy a folyadék felszíne és a túlfolyási pont közötti távolság legfeljebb 6 mm legyen a lejtős perem mentén mérve.3.2. Nem feltölthető mintákA minta az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe nem kerülő felületét először be kell fedni egy megfelelő védőréteggel, ami ellenáll a 4 %-os (v/v) ecetsavoldatnak. Ezt követően a mintát úgy merítsük be egy ismert mennyiségű ecetsavoldatot tartalmazó edénybe, hogy az élelmiszerrel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő felületét teljesen befedje a próbafolyadék.4. A felület meghatározásaAz 1. kategóriába tartozó tárgyak felületének meg kell egyeznie a fenti 3. pontban rögzített feltöltési követelmények betartása következtében kialakuló szabad folyadék által képzett folyadékfelszín felületével.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETVIZSGÁLATI MÓDSZER AZ ÓLOM- ÉS A KADMIUMKIBOCSÁTÁS MEGHATÁROZÁSÁRA1. Cél és alkalmazási területA módszerrel meghatározható az egyedi ólom- és/vagy kadmiumkibocsátás.2. A módszer elveAz egyedi ólom- és/vagy kadmiumkibocsátás meghatározását atomabszorpciós spektrofotometriás módszerrel végezzük.3. Reagensek- Ahol nincs külön megjelölve, minden reagensnek analitikai minőségűnek kell lennie.- Víz említése esetén mindig desztillált vizet vagy ezzel megegyező minőségű vizet kell érteni.3.1. 4 %-os (v/v) ecetsav vizes oldata.40 ml jégecetet oldjunk fel vízben, majd öntsük fel 1000 ml-re.3.2. TörzsoldatokKészítsünk 4 %-os ecetsavoldatban (3.1.) 1000 mg/liter ólmot és legalább 500 mg/liter kadmiumot tartalmazó törzsoldatot.4. Eszközök4.1. Atomabszorpciós spektrofotométerA műszer ólomra és kadmiumra vonatkozó kimutathatósági határának legfeljebb- 0,1 mg/liternek kell lennie az ólom esetében,- 0,01 mg/liternek kell lennie a kadmium esetében.A kimutathatósági határ meghatározása: az elem azon koncentrációja 4 %-os ecetsavban (3.1.), ami a készülék háttérzajának kétszeresével egyenlő jelet ad.5. Módszer5.1. A minta előkészítéseA mintának tisztának, zsírtól és a mérést befolyásoló egyéb anyagoktól mentesnek kell lennie.Mossuk le a mintát folyékony háztartási mosószerrel 40 oC körüli hőmérsékleten. A mintát először csapvízben, majd desztillált vízben vagy azzal azonos minőségű vízben öblítsük le. Csurgassuk le és szárítsuk meg, hogy ne legyen foltos. Megtisztítás után ne érjünk a vizsgálandó felülethez.5.2. Az ólom és/vagy kadmium meghatározása- Az így előkészített mintát az I. mellékletben megállapított feltételek szerint vizsgáljuk meg.- Az ólom és/vagy kadmium meghatározására szolgáló próbafolyadék alkalmazása előtt a minta tartalmát olyan megfelelő módszerrel homogenizáljuk, amellyel elkerüljük az oldatveszteséget és a vizsgálandó felület felhorzsolását.- Végezzünk el egy vakpróbát a reagenssel, amit az egyes mérési sorozatokhoz használtunk.- Megfelelő körülmények között atomabszorpciós spektrofotométerrel végezzük el az ólom- és/vagy kadmiumkoncentráció meghatározását.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 98/78/EK irányelve (1998. október 27.) a biztosítási csoportok biztosítóintézeteinek kiegészítő felügyeletéről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31998L0078

Hivatalos Lap L 330 , 05/12/1998 o. 0001 - 0012

		Az Európai Parlament és a Tanács 98/78/EK irányelve(1998. október 27.)a biztosítási csoportok biztosítóintézeteinek kiegészítő felügyeletérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel az életbiztosítás körén kívül a közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK első tanácsi irányelv [4] és a közvetlen életbiztosítási tevékenység megkezdésére és folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1979. március 5-i 79/267/EGK első tanácsi irányelv [5] előírja, hogy a biztosítóintézetek szavatoló tőkével rendelkezzenek;(2) mivel az életbiztosításon kívüli közvetlen biztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a 73/239/EGK és a 88/357/EGK irányelvet módosító, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelv [6] és a közvetlen életbiztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a 79/267/EGK és a 90/619/EGK irányelvet módosító, 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv [7] értelmében a biztosítási tevékenység megkezdése és folytatása annak a tagállamnak a hatóságai által kibocsátott egységes hivatalos engedélytől függ, amelyben a biztosítóintézet létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkezik (saját tagállam); mivel ez az engedély jogosítja fel a vállalkozást, hogy biztosítási tevékenységet folytasson a Közösség egész területén vagy a letelepedés, vagy a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján; mivel a saját tagállamok illetékes hatóságai felelősek a biztosítóintézetek pénzügyi helyzetének figyelemmel kíséréséért, ideértve azok fizetőképességét is;(3) mivel a biztosítási csoportok biztosítóintézeteinek kiegészítő felügyeletére vonatkozó intézkedéseknek lehetővé kell tenniük a biztosítóintézetet felügyelő hatóságok részére, hogy azok pénzügyi helyzetéről megalapozottabb véleményt alkossanak; mivel a kiegészítő felügyeletnek azokat a vállalkozásokat is számításba kell vennie, amelyek a Közösség irányelveinek értelmében jelenleg nem állnak felügyelet alatt; mivel ez az irányelv nem jelenti azt, hogy a tagállamok kötelesek ezeknek a vállalkozásoknak az egyedi felügyeletére;(4) mivel a biztosítóintézetek a közös biztosítási piacon egymásnak közvetlen piaci versenytársai, ezért a tőkekövetelményekre vonatkozó szabályoknak megegyezőknek kell lenniük; mivel az ilyen célú kiegészítő felügyelet meghatározására alkalmazott követelményeket nem szabad kizárólag a tagállamok belátására bízni; mivel a közös alapszabályok elfogadása a Közösség érdekeit szolgálja annyiban, hogy megakadályozza a piaci verseny torzulását; mivel a tagállamok törvényi rendelkezései közötti eltéréseket ki kell küszöbölni azokra a prudenciális szabályokra vonatkozóan, amelyek hatálya kiterjed a biztosítási csoportok tagjait képező biztosítóintézetekre;(5) mivel az elfogadott megközelítés abban áll, hogy olyan mértékű harmonizációt kell megvalósítani, amely ezen a téren a prudenciális ellenőrző rendszerek kölcsönös elismeréséhez lényeges, szükséges és elegendő; mivel ennek az irányelvnek különösen az a célja, hogy a biztosított személyek érdekeit védje;(6) mivel az irányelv egyes rendelkezései minimumkövetelményeket határoznak meg; mivel a saját tagállam szigorúbb szabályokat határozhat meg azokra a biztosítóintézetekre nézve, amelyeknek a tagállam saját illetékes hatóságai engedélyt adtak;(7) mivel ez az irányelv minden olyan biztosítótársaság kiegészítő felügyeletét előírja, amely legalább egy biztosítóintézet, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézetének részesedő vállalkozása, valamint eltérő szabályok alapján minden olyan biztosítótársaság kiegészítő felügyeletét előírja, amelynek az anyavállalata biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet, harmadik ország biztosítóintézete vagy vegyes tevékenységű biztosítási holdingtársaság; mivel az egyes biztosítóintézeteknek az illetékes hatóságok által történő felügyelete továbbra is a biztosítási felügyelet lényeges alapelve;(8) mivel a biztosítási csoportokban részesedő biztosítóintézetek módosított fizetőképességi helyzetét meg kell állapítani; mivel a Közösségben az illetékes hatóságok eltérő módszereket alkalmaznak a biztosítóintézetek pénzügyi helyzetét befolyásoló tényezők figyelembevételére annak tulajdoníthatóan, hogy a biztosítóintézet egy biztosítási csoporthoz tartozik; mivel az irányelv ennek a számításnak az elvégzésére három módszert határoz meg; mivel elfogadták azt az alapelvet, hogy ezek a módszerek prudenciálisan azonosak;(9) mivel a biztosítási holdingtársaság, a viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézete kapcsolódó biztosítási leányvállalatának fizetőképességére hatással lehetnek annak a csoportnak a pénzügyi erőforrásai, amelyben a biztosítóintézet részt vesz, és a pénzügyi erőforrások csoporton belüli elosztása is befolyásolhatja a fizetőképességet; mivel az illetékes hatóságok részére biztosítani kell a kiegészítő felügyelet gyakorlásának, valamint megfelelő intézkedések meghozatalának lehetőségét a biztosítóintézet szintjén, ha annak fizetőképessége veszélybe került vagy veszélybe kerülhet;(10) mivel biztosítani kell, hogy az illetékes hatóságok a kiegészítő felügyelet gyakorlásához szükséges összes információhoz hozzájussanak; mivel meg kell teremteni a biztosítóintézetek felügyeletéért felelős hatóságok, valamint az előbb említett hatóságok és más pénzügyi szektorok felügyeletéért felelős hatóságok közötti együttműködést;(11) mivel a csoporton belüli ügyletek hatással lehetnek a biztosítóintézet pénzügyi helyzetére; mivel az illetékes hatóságok részére lehetővé kell tenni, hogy a csoporton belül végzett bizonyos fajta ügyletek felett általános felügyeletet gyakorolhassanak, és hogy megfelelő intézkedéseket hozhassanak a biztosítóintézet szintjén, ha annak fizetőképessége veszélybe került vagy veszélybe kerülhet,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:a) biztosítóintézet: olyan vállalkozás, amely a 73/239/EGK irányelv 6. cikkének vagy a 79/267/EGK irányelv 6. cikkének megfelelően hivatalos engedéllyel rendelkezik;b) harmadik ország biztosítóintézete: olyan vállalkozás, amelynek a 73/239/EGK irányelv 6. cikkének vagy a 79/267/EGK irányelv 6. cikkének megfelelően engedélyre lenne szüksége, ha a Közösségben bejegyzett székhellyel rendelkezne;c) viszontbiztosító-intézet: olyan vállalkozás, amely különbözik a biztosítóintézettől vagy a harmadik ország biztosítóintézetétől, és amelynek fő tevékenysége abban áll, hogy vállalja a biztosítóintézet, harmadik ország biztosítóintézete vagy egyéb viszontbiztosító-intézet által átengedett kockázatokat;d) anyavállalat: a 83/349/EGK irányelv [8] 1. cikke értelmében meghatározott anyavállalat, valamint minden olyan vállalkozás, amely az illetékes hatóságok véleménye szerint ténylegesen meghatározó befolyást gyakorol más vállalkozásokra;e) leányvállalat: a 83/349/EGK irányelv 1. cikke értelmében meghatározott leányvállalat, valamint minden olyan vállalkozás, amely felett az illetékes hatóságok véleménye szerint az anyavállalat ténylegesen meghatározó befolyást gyakorol. A fiókintézetek összes fiókintézete is annak az anyavállalat fiókintézetének számít, amely a fiókintézetek élén áll;f) részesedés: a 78/660/EGK irányelv [9] 17. cikke első mondatának értelmében meghatározott részesedés vagy a vállalkozás szavazati jogának vagy tőkéjének legalább 20 %-ával való közvetlen vagy közvetett rendelkezés;g) részesedő vállalkozás: olyan vállalkozás, amely vagy anyavállalat, vagy olyan vállalkozás, amely részesedéssel rendelkezik;h) kapcsolt vállalkozás: vagy egy leányvállalat, vagy olyan egyéb vállalkozás, amelyben részesedéssel rendelkeznek;i) biztosítási holdingtársaság: olyan anyavállalat, amelynek a fő üzleti tevékenysége abban áll, hogy olyan leányvállalatban szerezzen részesedést vagy rendelkezzen részesedéssel, amelyek kizárólag vagy elsősorban biztosítóintézetek, viszontbiztosító-intézetek vagy harmadik ország biztosítóintézetei, amelyek közül legalább egy leányvállalatnak biztosítóintézetnek kell lennie;j) vegyes tevékenységű biztosítási holdingtársaság: olyan anyavállalat, amely nem biztosítóintézet, harmadik ország biztosítóintézete, viszontbiztosító-intézet vagy biztosítási holdingtársaság, és amelynek a leányvállalatai között legalább egy biztosítóintézet van;k) illetékes hatóságok: azok a nemzeti hatóságok, amelyeket törvény vagy rendelet biztosítóintézetek felügyeletére hatalmaz fel.2. cikkA biztosítóintézetek kiegészítő felügyeletének alkalmazási esetei(1) A biztosítóintézetek felügyeletének szabályait meghatározó 73/239/EGK és 79/267/EGK irányelv rendelkezésein túlmenően a tagállamok minden olyan biztosítóintézet felett felügyeletet gyakorolnak, amely legalább egy biztosítóintézetben, viszontbiztosító-intézetben vagy harmadik ország biztosítóintézetében részesedő vállalkozás, az 5., 6., 8. és 9. cikkben szabályozott módon kiegészítve.(2) Minden olyan biztosítóintézet, amelynek az anyavállalata biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézete, az 5. cikk (2) bekezdésében, valamint a 6., 8. és 10. cikkben előírt módon történő kiegészítő felügyelet alatt áll.(3) Minden olyan biztosítóintézet, amelynek az anyavállalata vegyes tevékenységű biztosítási holdingtársaság, az 5. cikk (2) bekezdésében, valamint a 6. és 8. cikkben előírt módon történő kiegészítő felügyelet alatt áll.3. cikkA kiegészítő felügyelet hatásköre(1) A 2. cikknek megfelelően a kiegészítő felügyelet gyakorlása semmilyen szempontból nem jelenti azt, hogy az illetékes hatóságoknak harmadik ország biztosítóintézetével, biztosítási holdingtársasággal, vegyes tevékenységű biztosítási holdingtársasággal vagy viszontbiztosító-intézettel kapcsolatban egyedi felügyeletet kell gyakorolniuk.(2) A kiegészítő felügyelet az 5., 6., 8., 9. és 10. cikkben említett- biztosítóintézetek kapcsolt vállalkozásait,- biztosítóintézetben részesedő vállalkozásokat,- biztosítóintézetben részesedő vállalkozás kapcsolt vállalkozásaitveszi figyelembe.(3) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy – az I. melléklet 2.5. pontja és a II. melléklet 4. pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül – nem veszik figyelembe a 2. cikkben említett kiegészítő felügyelet során azokat a vállalkozásokat, amelyek bejegyzett székhelye harmadik országban van, amennyiben a szükséges információ átadása jogi akadályokba ütközik.Továbbá a kiegészítő felügyelet gyakorlásáért felelős illetékes hatóságok az alább felsorolt esetekben eseti alapon úgy dönthetnek, hogy a 2. cikkben említett kiegészítő felügyelet során bizonyos vállalkozásokat nem vesznek figyelembe:- ha az adott vállalkozásnak a biztosítóintézetek kiegészítő felügyelete célkitűzéseit illetően elhanyagolható a jelentősége,- ha a vállalkozás pénzügyi helyzetének a figyelembevétele a biztosítóintézetek kiegészítő felügyelete célkitűzéseit illetően nem lenne megfelelő, vagy félrevezető lenne.4. cikkA kiegészítő felügyelet gyakorlására kijelölt illetékes hatóságok(1) A kiegészítő felügyeletet annak a tagállamnak az illetékes hatóságai gyakorolják, amelyben a biztosítóintézet a 73/239/EGK irányelv 6. cikke vagy a 79/267/EGK irányelv 6. cikke értelmében megkapta a hivatalos engedélyt.(2) Ha a két vagy több tagállamban engedélyezett biztosítóintézetnek ugyanaz a biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet, harmadik ország biztosítóintézete vagy vegyes tevékenységű biztosítási holdingtársaság az anyavállalata, az érintett tagállam illetékes hatóságai megállapodást köthetnek arról, hogy melyikük felel a kiegészítő felügyelet gyakorlásáért.(3) Amenyiben a tagállamban több hatóság felel a biztosítási és viszontbiztosítási vállalkozások prudenciális felügyeletéért, az illető tagállam teszi meg a szükséges intézkedéseket a hatóságok közötti koordináció megszervezésére.5. cikkAz információ rendelkezésre állása és jellege(1) A tagállamok előírják, hogy az illetékes hatóságok követeljék meg a kiegészítő felügyelet hatálya alá tartozó összes biztosítóintézettől, hogy a kiegészítő felügyelet céljaival kapcsolatos adatok és információk benyújtására megfelelő belső ellenőrzési mechanizmussal rendelkezzen.(2) A tagállamok megteszik a megfelelő lépéseket annak biztosítására, hogy jogrendszerükön belül ne legyenek olyan jogi akadályok, amelyek a kiegészítő felügyeletre kötelezett vállalkozásokat és azok kapcsolt vállalkozásait, valamint a részesedő vállalkozásokat megakadályozhatják abban, hogy egymás között a kiegészítő felügyelet céljaira vonatkozó információkat kicseréljék.6. cikkAz információhoz való hozzáférés(1) A tagállamok előírják, hogy a kiegészítő felügyelet gyakorlásáért felelős illetékes hatóságaik minden olyan információhoz hozzáférnek, amely az ilyen kiegészítő felügyeletre kötelezett biztosítóintézet felügyeletéhez szükséges. Az illetékes hatóságok a szükséges információ megszerzése érdekében csak akkor fordulhatnak közvetlenül a 3. cikk (2) bekezdésében említett vállalkozásokhoz, ha a biztosítóintézettől megkérték az információt, de azt nem kapták meg.(2) A tagállamok előírják, hogy az illetékes hatóságaik területükön belül saját maguk vagy az erre a célra kijelölt személyek közvetítésével- a kiegészítő felügyeletre kötelezett biztosítóintézetnél,- a biztosítóintézet leányvállalatainál,- a biztosítóintézet anyavállalatainál,- a biztosítóintézet anyavállalatának leányvállalatainálelvégzik az (1) bekezdésben említett információ helyszíni ellenőrzését. (3) Amennyiben e cikk alkalmazása során valamely tagállam illetékes hatósága egyes esetekben ellenőrizni kívánja a másik tagállamban található olyan vállalkozásra vonatkozó fontos információt, amely kiegészítő felügyeletre kötelezett kapcsolódó biztosítóintézet, leányvállalat, anyavállalat vagy a biztosítóintézet anyavállalatának leányvállalata, fel kell kérnie a másik tagállam illetékes hatóságát az ellenőrzés elvégeztetésére. Az ilyen felkéréssel megkeresett hatóságnak hatásköre keretein belül saját magának kell elvégeznie az ellenőrzést, vagy lehetővé kell tennie, hogy a felkérő hatóság vagy egy könyvvizsgáló vagy szakértő elvégezze azt.7. cikkAz illetékes hatóságok közötti együttműködés(1) Ha a különböző tagállamokban alapított biztosítóintézetek közvetlenül vagy közvetetten kapcsolt vállalkozások, vagy közös részesedő vállalkozással rendelkeznek, az összes tagállam illetékes hatósága felkérésre átad egymásnak minden olyan vonatkozó információt, amely az irányelv alapján a felügyelet gyakorlását lehetővé teszi vagy megkönnyíti, és saját kezdeményezésére átadja azokat az információkat, amelyek véleménye szerint lényegesek lehetnek a többi illetékes hatóság számára.(2) Ha egy biztosítóintézet és vagy a 77/780/EGK irányelvben [10] meghatározott hitelintézet, vagy a 93/22/EGK irányelvben [11] meghatározott befektetési cég, vagy mindkettő közvetlenül vagy közvetetten kapcsolt vállalkozások vagy közös részesedő vállalkozással rendelkeznek, az illetékes hatóságok és a többi ilyen vállalkozás felügyeletéért közösen felelős hatóság szorosan együttműködnek. Saját felelősségük sérelme nélkül – különösen az irányelv keretében – ezek a hatóságok átadják egymásnak azokat az információkat, amelyek megkönnyíthetik feladatuk ellátását.(3) Az irányelv alapján kapott információ és különösen az irányelvben előírt, az illetékes hatóságok közötti információcsere a 92/49/EGK irányelv 16. cikkében és a 92/96/EGK irányelv 15. cikkében meghatározott szakmai titoktartási kötelezettség alá tartozik.8. cikkCsoporton belüli ügyletek(1) A tagállamok előírják, hogy az illetékes hatóságok általános felügyeletet gyakoroljanak a:a) biztosítóintézet és:i. a biztosítóintézet kapcsolt vállalkozása;ii. a biztosítóintézetben részesedő vállalkozás;iii. a biztosítóintézetben részesedő vállalkozás kapcsolt vállalkozásaközötti ügyletek felett, valamintb) a biztosítóintézet ési. a biztosítóintézetben vagy annak kapcsolt vállalkozásában;ii. a biztosítóintézetben részesedő vállalkozásban;iii. a biztosítóintézetben részesedő vállalkozás kapcsolt vállalkozásábanrészesedéssel rendelkező természetes személy közötti ügyletek felett.Ezek az ügyletek különösen a- kölcsönökre,- garanciákra és mérlegen kívüli ügyletekre,- engedélyezhető szavatolótőke-elemekre,- befektetésekre,- viszontbiztosítási tevékenységekre,- költségmegosztási megállapodásokravonatkoznak.(2) E célból a tagállamok megkövetelik, hogy a biztosítóintézetek a jelentős ügyletek legalább évenkénti beszámolóját adják át az illetékes hatóságoknak az (1) bekezdésben előírtak szerint.Amennyiben ennek az információnak az alapján úgy tűnik, hogy a biztosítóintézet fizetőképessége veszélyben van vagy veszélybe kerülhet, az illetékes hatóság a biztosítóintézet szintjén megteszi a megfelelő intézkedéseket.9. cikkMódosított szavatolótőke-követelmény(1) A tagállamok a 2. cikk (1) bekezdésében említett esetben megkövetelik, hogy a módosított szavatolótőke-számítás elvégzése az I. mellékletnek megfelelően megtörténjen.(2) Az (1) bekezdésben említett számítás az összes kapcsolt vállalkozást, részesedő vállalkozást vagy a részesedő vállalkozás kapcsolt vállalkozását magában foglalja.(3) Ha az (1) bekezdésben említett számítás szerint a módosított szavatoló tőke negatív, az illetékes hatóságok a kérdéses biztosítóintézet szintjén megteszik a megfelelő intézkedéseket.10. cikkViszontbiztosító-intézetek, biztosítási holdingtársaságok és harmadik ország biztosítóintézetei(1) A tagállamok a 2. cikk (2) bekezdésében említett esetben megkövetelik, hogy a kiegészítő felügyelet módszerét a II. melléklet szerint alkalmazzák.(2) A számítás a 2. cikk (2) bekezdésében említett esetben a biztosítási holdingtársaság összes kapcsolt vállalkozását, a viszontbiztosító-intézetet vagy harmadik ország biztosítóintézetét magában foglalja a II. mellékletben előírt módon.(3) Ha ennek a számításnak az alapján az illetékes hatóságok arra jutnak, hogy a holding biztosítótársaság, a viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézet biztosítási leányvállalatának a fizetőképessége veszélybe került vagy veszélybe kerülhet, az érintett biztosítóintézet szintjén megteszik a megfelelő intézkedéseket.11. cikkVégrehajtás(1) A tagállamok legkésőbb 2000. június 5-ig elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok előírják, hogy az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket először a 2001. január 1-jén kezdődő pénzügyi év elszámolásának ellenőrzésekor vagy a 2001. naptári év folyamán kell alkalmazni.(3) Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(4) A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el.(5) A Bizottság legkésőbb 2006. január 1-jén jelentést nyújt be a Biztosítási Bizottságnak az irányelv alkalmazásáról és szükség esetén a további harmonizáció szükségességéről.12. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.13. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1998. október 27-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökJ. M. Gil-roblesa Tanács részérőlaz elnökE. Hostasch[1] HL C 341., 1995.12.19., 16. o. és HL C 108., 1998.4.7., 48. o.[2] HL C 174., 1996.6.17., 16. o.[3] Az Európai Parlament 1997. október 23-i véleménye (HL C 339., 1997.11.10., 136. o.), a Tanács 1998. március 30-i közös álláspontja (HL C 204., 1998.6.30., 1. o.), az Európai Parlament 1998. szeptember 16-i határozata (HL C 313., 1998.10.12.) és a Tanács 1998. október 13-i határozata.[4] HL L 228., 1973.8.16., 3. o. Legutóbb a 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 168., 1995.7.18., 7. o.).[5] HL L 63., 1979.3.13., 1. o. Legutóbb a 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv.[6] HL L 228., 1992.8.11., 1. o. A 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv.[7] HL L 360., 1992.12.9., 1. o. A 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv.[8] A Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontján alapuló konszolidált beszámolókról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv (HL L 193., 1983.7.18., 1. o.). Legutóbb az 1994-es csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[9] A Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontján alapuló, a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolóiról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv (HL L 222., 1978.8.14., 11. o.). Legutóbb az 1994-es csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[10] A hitelintézetek üzleti tevékenységének megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1977. december 12-i 77/780/EGK első tanácsi irányelv (HL L 322., 1977.12.17., 30. o.). Legutóbb a 96/13/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 66., 1996.3.16., 15. o.).[11] Az értékpapírok terén végzett befektetési szolgáltatásokról szóló, 1993. május 10-i 93/22/EGK tanácsi irányelv (HL L 141., 1993.6.11., 27. o.). Legutóbb a 97/9/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 84., 1997.3.26., 22. o.).--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA BIZTOSÍTÓINTÉZETEK MÓDOSÍTOTT SZAVATOLÓ TŐKÉJÉNEK SZÁMÍTÁSA1. A SZÁMÍTÁSI MÓDSZER KIVÁLASZTÁSA ÉS AZ ÁLTALÁNOS ALAPELVEKA. A tagállamok előírják, hogy a 2. cikk (1) bekezdésében említett biztosítóintézetek módosított szavatoló tőkéjének a kiszámítása a 3. pontban leírt valamelyik módszernek megfelelően történjen. A tagállamok azonban előírhatják az illetékes hatóságoknak, hogy a 3. pontban meghatározott, a tagállamok által választott módszer helyett másik, a 3. pontban meghatározott módszer alkalmazását engedélyezzék vagy előírják.B. ArányosságA biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének kiszámítása során figyelembe kell venni a részesedő vállalkozásnak a kapcsolt vállalkozásaiban meglévő arányos részesedését.Az "arányos részesedés" a 3. pontban meghatározott 1. vagy 2. módszer alkalmazása esetén a közvetlenül vagy közvetetten birtokolt jegyzett tőke arányát, vagy a 3. pontban meghatározott 3. módszer esetén a konszolidált elszámolások megállapításakor használt százalékos arányt jelenti.Azonban bármelyik módszert is használják, ha a kapcsolt vállalkozás leányvállalat, és szavatolótőke-hiánya van, a leányvállalat teljes szavatolótőke-hiányát figyelembe kell venni.Azonban ha az illetékes hatóságok véleménye szerint a tőkerészesedéssel rendelkező anyavállalat felelőssége szigorúan és egyértelműen erre a tőkerészesedésre korlátozódik, az illetékes hatóságok engedélyezhetik, hogy a leányvállalat szavatolótőke-hiányát arányossági alapon vegyék figyelembe.C. A szavatolótőke-elemek kétszeri felhasználásának figyelmen kívül hagyásaC.1. A szavatoló tőke elemeinek általános kezeléseA biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének számítási módszerétől függetlenül figyelmen kívül kell hagyni azoknak az elemeknek a kétszeri felhasználását, amelyek a különböző biztosítóintézetek között a szavatoló tőke fedezeteként engedélyezhetők, és amelyeket a számításoknál figyelembe vettek.Ebből a célból a biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének kiszámításakor, és ha a 3. pontban meghatározott módszerek nem írják elő, az alábbi összegeket kell figyelmen kívül hagyni:- a biztosítóintézet bármely eszközének olyan értéke, amely a biztosítóintézet egyik kapcsolódó biztosítóintézetének engedélyezhető szavatolótőke-elemeinek finanszírozását képviseli,- a biztosítóintézet kapcsolódó biztosítóintézete bármely eszközének értéke, amely a biztosítóintézet engedélyezhető szavatolótőke-elemeinek finanszírozását képviseli,- a biztosítóintézet kapcsolódó biztosítóintézete bármely eszközének értéke, amely a biztosítóintézet bármely másik kapcsolódó biztosítóintézetének engedélyezhető szavatolótőke-elemeinek finanszírozását képviseli.C.2. Az egyes elemek kezeléseA C.1. szakasz rendelkezéseinek sérelme nélkül:- a biztosítóintézetnek annál a kapcsolódó életbiztosító-intézetnél keletkező nyereségtartaléka és jövőbeli nyeresége, amelyre a módosított szavatoló tőke kiszámolása történik, és- a biztosítóintézet olyan kapcsolódó biztosítóintézetének jegyzett, de be nem fizetett részvénytőkéje, amelyre a módosított fizetőképesség kiszámolása történika számítás során csak annyiban vehető figyelembe, amennyiben a kapcsolt vállalkozás szavatolótőke-követelményének fedezésére engedélyezhető. A számításból azonban teljesen ki kell zárni minden olyan jegyzett, de be nem fizetett tőkét, amely a részesedő vállalkozás részéről lehetséges kötelezettséget jelent.A számításból szintén ki kell zárni a részesedő biztosítóintézet olyan jegyzett, de be nem fizetett tőkéjét, amely a kapcsolódó biztosítóintézet részéről lehetséges kötelezettséget jelent.Ki kell zárni a számításból a kapcsolódó biztosítóintézet olyan jegyzett, de be nem fizetett tőkéjét, amely ugyanannak a részesedő biztosítóintézetnek egy másik kapcsolódó biztosítóintézete részéről lehetséges kötelezettséget jelent.C.3. ÁtruházhatóságHa az illetékes hatóságok úgy vélik, hogy a kapcsolódó biztosítóintézet engedélyezhető szavatoló tőkéjének a C.2. szakaszban nem szereplő egyes olyan elemei, amelyek nem állnak ténylegesen rendelkezésre az olyan részesedő biztosítóintézet szavatolótőke-követelményeinek a fedezésére, amelyre vonatkozóan a módosított fizetőképesség számítása történik, ezek az elemek a számítás során csak annyiban vehetők figyelembe, amennyiben a kapcsolt vállalkozás szavatolótőke-követelményének fedezésére engedélyezhetők.C.4. A C.2. és C.3. szakaszban említett elemek összege nem lépheti túl a kapcsolódó biztosítóintézet szavatolótőke-követelményét.D. A csoporton belüli tőkeképzés figyelmen kívül hagyásaA módosított szavatoló tőke számításakor nem vehetők figyelembe azok az engedélyezhető szavatolótőke-elemek, amelyek a biztosítóintézet és:- a kapcsolt vállalkozás,- a részesedő vállalkozás,- a részesedő vállalkozásának másik kapcsolt vállalkozása közötti kölcsönös finanszírozásból származnak.Továbbá nem vehetők figyelembe a biztosítóintézet kapcsolódó biztosítóintézetének azon engedélyezhető szavatolótőke-elemei, amelyekre a módosított szavatoló tőke számítása történik, ha a kérdéses elem a biztosítóintézetnek egy másik kapcsolt vállalkozásával történő kölcsönös finanszírozásából származik.A kölcsönös finanszírozás különösen akkor áll fenn, amikor a biztosítóintézet vagy annak egyik kapcsolt vállalkozása részesedéssel rendelkezik egy olyan vállalkozásban, vagy kölcsönt nyújt annak a vállalkozásnak, amely közvetlenül vagy közvetetten rendelkezik az első vállalkozás szavatolótőke-követelményeinek fedezeteként engedélyezhető elemmel.E. Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a módosított szavatoló tőke számítása a biztosítóintézetek szavatoló tőkéjének számításáról szóló 73/239/EGK és a 79/267/EGK irányelvben szabályozott gyakorisággal történjen. A források és eszközök értékét a 73/239/EGK, a 79/267/EGK és a 91/674/EGK irányelv [1] vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően állapítják meg.2. A SZÁMÍTÁSI MÓDSZEREK ALKALMAZÁSA2.1. Kapcsolódó biztosítóintézetekA módosított szavatoló tőke számítása a mellékletben meghatározott általános alapelveknek és módszereknek megfelelően történik.Ha a biztosítóintézet több kapcsolódó biztosítóintézettel rendelkezik, a módosított szavatolótőke számítása az összes módszer esetén az összes ilyen kapcsolódó biztosítóintézet egyesítésével történik.Egymást követő részesedések esetén (például ha a biztosítóintézet egy olyan másik biztosítóintézet részesedő vállalkozása, amely egyben egy biztosítóintézet részesedő vállalkozása) a módosított szavatolótőke-számítás minden egyes olyan részesedő biztosítóintézet szintjén történik, amely legalább egy kapcsolódó biztosítóintézettel rendelkezik.A tagállamok lemondhatnak a biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéje számításáról:- ha a vállalkozás egy olyan másik biztosítóintézet kapcsolt vállalkozása, amely ugyanabban a tagállamban rendelkezik engedéllyel, és ezt a kapcsolt vállalkozást figyelembe veszik a részesedő biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéje számításakor, vagy- ha a biztosítóintézet vagy egy biztosítási holdingtársaság, vagy egy viszontbiztosító-intézet kapcsolt vállalkozása, amelynek bejegyzett székhelye ugyanabban a tagállamban van, mint a biztosítóintézeté, és mind a holding biztosítótársaságot, mind a viszontbiztosító-intézetet és a kapcsolódó biztosítóintézetet figyelembe veszik az elvégzett számítás során.A tagállamok a biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének a számításáról akkor is lemondhatnak, ha az egy másik biztosítóintézet, viszontbiztosító-intézet vagy biztosítási holdingtársaság kapcsolódó biztosítóintézete, amelynek bejegyzett székhelye másik tagállamban található, és ha az érintett tagállamok illetékes hatóságai megegyeztek abban, hogy az utóbbi tagállam illetékes hatóságának megadják a kiegészítő felügyelet gyakorlásának a jogát.A lemondónyilatkozat mindegyik esetben csak akkor adható meg, ha az illetékes hatóságok meggyőződtek arról, hogy a számítással érintett biztosítóintézetek engedélyezhető szavatolótőke-elemeit megfelelően megosztották az említett vállalkozások között.A tagállamok előírhatják, hogy ha a kapcsolódó biztosítóintézet bejegyzett székhelye nem abban a tagállamban található, mint azé a biztosítóintézeté, amelyre vonatkozóan a módosított szavatolótőke-számítás elvégzése megtörténik, a kapcsolt vállalkozásra vonatkozó számítás a szavatolótőke-helyzetet a másik tagállam illetékes hatóságainak értékelése szerint veszi figyelembe.2.2. Kapcsolódó viszontbiztosító-intézetekAz olyan biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének a számítása esetén, amely egy viszontbiztosító-intézetben részesedő vállalkozás: e kapcsolódó viszontbiztosító-intézetet a mellékletben leírt általános alapelveket és módszereket alkalmazva – kizárólag a számítás céljából – kapcsolódó biztosítóintézetként kell kezelni.Ebből a célból mindegyik kapcsolódó viszontbiztosító-intézetre vonatkozóan egy fiktív szavatolótőke-követelményt állapítanak meg ugyanazoknak a szabályoknak az alapján, mint amelyeket a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (2)–(5) bekezdése vagy a 79/267/EGK irányelv 19. cikke ír elő. Azonban ha e szabályok alkalmazása jelentős nehézségekbe ütközik, az illetékes hatóságok engedélyezhetik, hogy a fiktív szavatolótőke-követelmény kiszámítása a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (3) bekezdésében rögzítettek szerinti első eredmény alapján történjen. Ugyanazokat az elemeket kell elismerni fiktív engedélyezhetőtőke-elemként, mint amelyeket a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése és a 79/267/EGK irányelv 18. cikke tartalmaz. Az eszközök és források értékének megállapítása ugyanazoknak a szabályoknak megfelelően történik, mint amelyeket az említett irányelvek és a 91/674/EGK irányelv szabályoz.2.3. Közvetítő biztosítási holdingtársaságokA közvetítő biztosítási holdingtársaság helyzetét veszik figyelembe az olyan biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének a számításakor, amely biztosítóintézetben, kapcsolódó viszontbiztosító-intézetben vagy harmadik ország biztosítóintézetében biztosítási holdingtársaság útján részesedéssel rendelkezik. Az e mellékletben leírt általános alapelveknek és módszereknek megfelelve – kizárólag a számítás céljából – a biztosítási holdingtársaságot úgy kell kezelni, mintha nulla szavatolótőke-követelményre kötelezett biztosítóintézet lenne, és ugyanolyan feltételektől függne, mint amelyeket a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése vagy a 79/267/EGK irányelv 18. cikke szabályoz az engedélyezhető szavatolótőke-elemek szempontjából.2.4. Harmadik országban székhellyel rendelkező kapcsolódó biztosítási vagy viszontbiztosító-intézetekA. Harmadik országbeli kapcsolódó biztosítóintézetekAz olyan biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének a számításakor, amely harmadik ország biztosítóintézetében részesedő vállalkozás, a harmadik ország biztosítóintézetét a mellékletben leírt általános alapelveket és módszereket alkalmazva, kizárólag e számítás céljából, a kapcsolódó biztosítóintézethez hasonlóan kell kezelni.Ha azonban az a harmadik ország, amelyben ez a vállalkozás bejegyzett székhellyel rendelkezik, a tevékenység folytatását engedélyhez köti, illetve a 73/239/EGK irányelvben vagy a 79/267/EGK irányelvben szabályozott szavatolótőke-követelményhez legalább hasonló előírásokat alkalmaz a szavatoló tőke tekintetében, a fedezeti elemeket is figyelembe véve, a tagállamok előírhatják, hogy a számítás a kérdéses harmadik ország által szabályozott módon vegye figyelembe a vállalkozás tekintetében a szavatolótőke-követelményt és az annak fedezeteként engedélyezhető elemeket.B. Harmadik országbeli kapcsolódó viszontbiztosító-intézetekA 2.2. szakasztól eltekintve, az olyan biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének a számításakor, amely harmadik országban székhellyel rendelkező viszontbiztosító-intézetben részesedő vállalkozás, és ugyanazok a feltételek vonatkoznak rá, mint a fenti A. pontban említettek, a tagállamok előírhatják, hogy a számítás a kérdéses harmadik ország által szabályozott módon vegye figyelembe a vállalkozás tekintetében a saját tőke követelményét és az annak kielégítésére figyelembe vehető elemeket. Amennyiben ennek a harmadik országnak csak a biztosítóintézetei függnek ezektől a rendelkezésektől, a kapcsolódó viszontbiztosító-intézetre vonatkozó fiktív sajáttőke-követelmény és az e fiktív követelmény kielégítésére alkalmazható elemeket úgy lehet számításba venni, mintha a kérdéses vállalkozás ennek a harmadik országnak a kapcsolódó biztosítóintézete lenne.2.5. A szükséges információ hiányaHa az illetékes hatóságok részére a módosított fizetőképesség számításához szükséges információ bármilyen okból nem hozzáférhető arra a biztosítóintézetre vonatkozóan, amelynek kapcsolt vállalkozása valamelyik tagállamban vagy harmadik országban rendelkezik bejegyzett székhellyel, ennek a vállalkozásnak a részesedő biztosítóintézetben szerepeltetett könyv szerinti értékét le kell vonni a módosított engedélyezhető szavatolótőke-elemekből. Ebben az esetben az ilyen részesedéssel kapcsolatos nem realizált nyereség nem ismerhető el a módosított engedélyezhető szavatoló tőke elemeként.3. SZÁMÍTÁSI MÓDSZEREK1. módszer: Levonásos és összesítő módszerA részesedő biztosítóintézet módosított fizetőképességi helyzete:i. a) a részesedő biztosítóintézet engedélyezhető szavatolótőke-elemeinek; ésb) a kapcsolódó biztosítóintézet engedélyezhető szavatolótőke-elemeiben a részesedő biztosítási társaság arányos részesedésének összege; ésii. a) a kapcsolódó biztosítóintézetnek a részesedő biztosítóintézetében meglévő könyv szerinti értékének;b) a részesedő biztosítási társaság szavatolótőke-követelményének; ésc) a kapcsolódó biztosítóintézet szavatolótőke-követelménye arányos részesedésének összege közötti különbség.Ha a kapcsolódó biztosítóintézetben való részesedést részben vagy egészben közvetett tulajdon alkotja, a ii. a) tétel magában foglalja ennek a közvetett tulajdonnak az értékét, figyelembe véve a releváns egymást követő érdekeltségeket; és az i. b) tétel és a ii. c) tétel magában foglalja a kapcsolódó biztosítóintézet engedélyezhető szavatolótőke-elemeinek, illetve a szavatolótőke-követelménynek megfelelő arányos részesedést.2. módszer: Követelmény-levonásos módszerA részesedő biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéje:i. a részesedő biztosítóintézet szavatolótőke-követelményére figyelembe vehető elemek összegének; ésii. a) a részesedő biztosítóintézet szavatolótőke-követelményének; ésb) a kapcsolódó biztosítóintézet szavatolótőke-követelménye arányos részesedése összegének a különbsége.Az engedélyezhető szavatolótőke-elemek értékelésekor az irányelv értelmezésében a részesedések értékelése "equity"-módszerrel történik a 78/660/EGK irányelv 59. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott lehetőségnek megfelelően.3. módszer: Konszolidált beszámolón alapuló módszerA részesedő biztosítóintézet módosított szavatoló tőkéjének számítása a konszolidált pénzügyi beszámoló alapján történik. A részesedő vállalkozás módosított szavatoló tőkéje:a konszolidált adatok alapján számított engedélyezhető szavatolótőke-elemek és(a) vagy a konszolidált pénzügyi beszámoló készítéséhez alkalmazott százalékos részesedés alapján a részesedő biztosítóintézet szavatolótőke-követelményének és a kapcsolódó biztosítóintézet szavatolótőke-követelménye arányos részesedésének az összege,(b) vagy a konszolidált adatok alapján számított szavatolótőke-követelmény közötti különbség.A 73/239/EGK, a 79/267/EGK és a 91/674/EGK irányelv rendelkezéseit kell alkalmazni az engedélyezhető szavatolótőke-elemek és a konszolidált adatokon alapuló szavatolótőke-követelmény kiszámításánál.[1] A biztosítók éves és összevont (konszolidált) éves pénzügyi beszámolóiról szóló, 1991. december 19-i 91/674/EGK tanácsi irányelv (HL L 374., 1991.12.31., 7. o.).--------------------------------------------------II. MELLÉKLETKIEGÉSZÍTŐ FELÜGYELET AZOKRA A BIZTOSÍTÓINTÉZETEKRE VONATKOZÓAN, AMELYEK BIZTOSÍTÁSI HOLDINGTÁRSASÁG, VISZONTBIZTOSÍTÓ-INTÉZET VAGY HARMADIK ORSZÁG BIZTOSÍTÓINTÉZETÉNEK A LEÁNYVÁLLALATAI1. Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a mellékletben leírt módszert összehangolt módon alkalmazzák a 2. cikk (2) bekezdésében említett, különböző tagállamokban alapított két vagy több olyan biztosítóintézet esetében, amelyek biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézetének leányvállalatai.Az illetékes hatóságok olyan gyakorisággal végzik a kiegészítő felügyeletet, ahogyan azt a 73/239/EGK és a 79/267/EGK irányelv a biztosítóintézetek szavatolótőke-számítása esetére meghatározza.2. A tagállamok lemondhatnak a biztosítóintézetekre vonatkozó, ebben a mellékletben előírt számításról,- ha az érintett biztosítóintézet egy másik biztosítóintézet kapcsolt vállalkozása, és ha azt az ebben a mellékletben előírt, a másik vállalkozással kapcsolatban elvégzett számítása során figyelembe veszik,- ha az érintett biztosítóintézet és az ugyanabban a tagállamban engedélyezett egy vagy több biztosítóintézetnek az anyavállalata ugyanaz a biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik országbeli biztosítóintézet, és a biztosítási társaságot az ebben a mellékletben előírt, valamelyik másik anyavállalattal kapcsolatban elvégzett számítása során figyelembe veszik,- ha az érintett biztosítóintézetnek és egy másik tagállamban engedélyezett egy vagy több biztosítóintézetnek az anyavállalata ugyanaz a biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik országbeli biztosítóintézet, és a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően olyan megállapodás jött létre, amely a melléklet tárgyát képező kiegészítő felügyelet gyakorlásának jogát egy másik tagállam felügyelő hatóságának adja meg.Egymást követő részesedések esetén (pl. olyan biztosítási holdingtársaság vagy viszontbiztosító-intézet esetén, amelynek tulajdonosa egy másik biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik országbeli biztosítóintézet) a tagállamok a mellékletben előírt számításokat csak a biztosítóintézet olyan utolsó anyavállalatának a szintjén alkalmazhatják, amely biztosítási holdingtársaság, viszontbiztosító-intézet vagy harmadik országbeli biztosítóintézet.3. Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az I. mellékletben leírtakhoz hasonló számításokat a biztosítási holdingtársaság, a viszontbiztosító-intézet vagy harmadik ország biztosítóintézete szintjén elvégzik.A hasonlóság abban áll, hogy az I. mellékletben leírt általános alapelveket és módszereket a biztosítási holdingtársaság, a viszontbiztosító-intézet vagy harmadik országbeli biztosítóintézet szintjén kell alkalmazni.Kizárólag ennek a számításnak a céljából az anyavállalatot úgy kell kezelni, mintha olyan biztosítóintézet lenne, amely,- ha biztosítási holdingtársaságról van szó, nulla szavatolótőke-követelmény vonatkozik rá,- ha viszontbiztosító-intézetről van szó, az I. melléklet 2.2. szakaszában, vagy ha harmadik országban bejegyzett székhellyel rendelkező viszontbiztosító-intézetről van szó, az I. melléklet 2.4. szakasza B. pontjában előírt fiktív szavatolótőke-követelmény vonatkozik rá,- ha harmadik országbeli biztosítóintézetről van szó, az I. melléklet 2.4. szakasza A. pontjában szabályozott alapelveknek megfelelően meghatározott szavatolótőke-követelmény vonatkozik rá,és ugyanolyan feltételek vonatkoznak rá, mint amelyeket a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése vagy a 79/267/EGK irányelv 18. cikke az engedélyezhető szavatolótőke-elemek tekintetében megállapít.4. A szükséges információ hiányaHa az illetékes hatóságok részére bármilyen okból az e mellékletben előírt számításhoz szükséges információ hozzáférhetetlen arra a vállalkozásra vonatkozóan, amelynek kapcsolt vállalkozása valamelyik tagállamban vagy harmadik országban rendelkezik bejegyzett székhellyel, ennek a vállalkozásnak a részesedő biztosítóintézetben szerepeltetett könyv szerinti értékét le kell vonni a mellékletben előírt számításra figyelembe vehető elemekből. Ebben az esetben az ilyen részesedéssel kapcsolatos nem realizált nyereség nem alkalmazható a számításra alkalmazható elemként.--------------------------------------------------