title: A Tanács irányelve (1983. március 28.) a magánszemélyek személyes tulajdonának valamely tagállamból történő végleges behozatalára alkalmazandó adómentességekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31983L0183

Hivatalos Lap L 105 , 23/04/1983 o. 0064 - 0067 finn különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0117  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0161  svéd különkiadás fejezet 9 kötet 1 o. 0117  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0161

		A Tanács irányelve(1983. március 28.)a magánszemélyek személyes tulajdonának valamely tagállamból történő végleges behozatalára alkalmazandó adómentességekről(83/183/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 99. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel annak érdekében, hogy a tagállamok népei jobban tudatában legyenek az Európai Közösség létezésének, a magánszemélyek számára további előnyös intézkedéseket kell hozni azért, hogy a Közösségben a hazai piacon fennállókhoz hasonló feltételeket hozzanak létre;mivel különösen a magánszemélyek személyes tulajdonának egyik tagállamból a másik tagállamba történő behozatalára vonatkozó adóakadályok olyanok, hogy azok gátolják a személyek szabad mozgását a Közösségen belül; mivel ezért ezen akadályokat adómentességek bevezetésével a lehető legnagyobb mértékben fel kell számolni;mivel ezen adómentességek csak a nem kereskedelmi vagy spekulatív jellegű áruk behozatalára alkalmazhatók; mivel a mentesség alkalmazását ezért korlátoktól és feltételektől függővé kell tenni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. CÍMÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkAlkalmazási kör(1) Az alábbiakban meghatározott feltételekre és esetekre is figyelemmel minden tagállam mentesíti a magánszemélyek által valamely más tagállamból véglegesen behozott személyes vagyontárgyat a forgalmi adótól, a jövedéki adótól és egyéb, az ilyen vagyontárgyra általánosságban alkalmazott fogyasztási adóktól.(2) Az országon belül ilyen vagyontárgy használatával összefüggő különleges és/vagy időszakos vámok és adók, mint például a gépjármű-bejelentési díjak, útadók és televíziós díjak nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá.2. cikkA vagyontárgyra vonatkozó feltételek(1) Ezen irányelv alkalmazásában a "személyes vagyontárgy": az érintett személyek személyes használatát vagy háztartásuk szükségleteit szolgáló vagyontárgy. Az ilyen vagyontárgy jellegénél vagy mennyiségénél fogva nem tükrözhet semmilyen kereskedelmi érdeket, és azt nem szánhatják a 77/388/EGK irányelv [4] 4. cikke értelmében gazdasági tevékenységre. Az érintett személy számára a szakmájának vagy foglalkozásának végzéséhez szükséges szerszámokat vagy eszközöket is személyes vagyontárgyként kell kezelni.(2) Az (1) cikkben előírt mentességet olyan személyes vagyontárgyra adják meg:a) amelyet valamely tagállam hazai piacán hatályos általános adózási feltételek mellett szereztek be, és amely kivitel alapján nem esik semmilyen forgalmi adó, jövedéki adó vagy egyéb más fogyasztási adó mentességének vagy visszatérítésének hatálya alá. Ezen irányelv alkalmazásában a 77/388/EGK irányelv 15. cikkének (10) bekezdésében említett feltételek mellett beszerzett áruk e feltételeket kielégítőnek minősülnek;b) amelyet a kivitel szerinti tagállamban az érintett személy legalább a következő időtartamig használt:- motorhajtású járművek (beleértve azok pótkocsiját), lakókocsik, lakóautók, szabadidős célú vízijárművek és sportcélú légijárművek esetében a tartózkodási hely megváltoztatása előtt hat hónapig,- egyéb vagyontárgy esetében a tartózkodási hely megváltoztatása vagy a másodlagos lakóhely létrehozása előtt három hónapig.Az a) pont második mondatában említett áruk esetében a tagállamok a fenti időszakokat 12 hónapra növelhetik.(3) Az illetékes hatóságok igazolást kérnek arra vonatkozóan, hogy a motorhajtású járművek (beleértve azok pótkocsiját), lakókocsik, lakóautók, szabadidős célú vízijárművek és sportcélú légijárművek esetében a (2) bekezdésben említett feltételeket teljesítették. Egyéb tulajdon esetén csak abban az esetben kérnek ilyen igazolást, ha csalás komoly gyanúja merül fel.3. cikkBehozatali feltételekA vagyontárgyat a 7., 8., 9. és 10. cikkben meghatározott időszakokon belül egy vagy több alkalommal lehet behozni.4. cikkA behozatalt követő kötelezettségekAz importált vagyontárgyat az azok vámmentes behozatalát követő 12 hónapos időszak során nem lehet értékesíteni, bérbe vagy kölcsönbe adni, kivéve az importáló tagállam illetékes hatóságainak megelégedésére kellően indokolt körülmények esetén.5. cikkBizonyos típusú tulajdonra vonatkozó konkrét feltételek(1) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a legutóbb a 82/443/EGK irányelvvel [5] módosított 69/169/EGK irányelv [6] 4. cikke (1) bekezdésében felsorolt árukat vámmentesen csak az említett cikkben a tagállamok közötti utazásra meghatározott mennyiségig lehet behozni.(2) A hátaslovak, motorhajtású közúti gépjárművek (beleértve azok pótkocsiját), lakókocsik, lakóautók, szabadidős célú vízijárművek és sportcélú légijárművek behozatalára vonatkozó mentességet csak akkor adják meg, ha a magánszemély szokásos tartózkodási helyét az importáló tagállamba helyezi át.6. cikkA tartózkodási hely meghatározására vonatkozó általános szabályok(1) Ezen irányelv alkalmazásában "szokásos tartózkodási hely": az a hely, ahol a személy általában él, azaz minden naptári évben legalább 185 napot tartózkodik személyes és foglalkozási kötődések vagy – foglalkozási kötődéssel nem rendelkező személy esetében – olyan személyes kötődések miatt, amelyek szoros kapcsolódást mutatnak a személy és a között a hely között, ahol él.Olyan személy esetében azonban, akinél a foglalkozási és a személyes kötődések különböző helyhez kapcsolódnak és aki ebből következően két vagy több tagállamban különböző helyeken él, a szokásos tartózkodási helynek a személyes kötődései szerinti helyet kell tekinteni, feltéve hogy az adott személy ide rendszeresen visszatér. Ez utóbbi feltételt nem szükséges teljesíteni azon esetben, ha a személy egy meghatározott időtartamú feladat elvégzése érdekében lakik valamelyik tagállamban. Valamely egyetemre vagy iskolába való járás nem utal a szokásos tartózkodási hely áthelyezésére.(2) A magánszemélyek bármilyen megfelelő módon igazolják szokásos tartózkodási helyüket, ilyen például a személyazonosító igazolvány vagy bármilyen egyéb érvényes okmány.(3) Ha az importáló tagállam illetékes hatóságainak kétségei vannak a (2) bekezdésnek megfelelően megadott, szokásos tartózkodási helyre vonatkozó nyilatkozat érvényességével kapcsolatban, illetve bizonyos különleges ellenőrzések céljából, e hatóságok bármilyen általuk előírt tájékoztatást vagy további bizonyítékot kérhetnek.II. CÍMSZEMÉLYES VAGYONTÁRGY BEHOZATALA A SZOKÁSOS TARTÓZKODÁSI HELY ÁTHELYEZÉSÉVEL ÖSSZEFÜGGÉSBEN7. cikk(1) Az 1. cikkben előírt mentességet a 2–5. cikkben meghatározott feltételek függvényében adják meg a magánszemély által szokásos tartózkodási helye áthelyezésekor behozott személyes vagyontárgya tekintetében.(2) Az utolsó vagyontárgyat a szokásos tartózkodási hely áthelyezését követően legkésőbb 12 hónappal kell behozni.III. CÍMSZEMÉLYES VAGYONTÁRGY BEHOZATALA A MÁSODLAGOS LAKÓHELY BERENDEZÉSÉVEL VAGY ELHAGYÁSÁVAL ÖSSZEFÜGGÉSBEN8. cikk(1) Az 1. cikkben előírt mentességet a 2–5. cikkben meghatározott feltételek függvényében adják meg a magánszemély által egy másodlagos lakóhely berendezésére behozott személyes vagyontárgya tekintetében.E mentességet csak abban az esetben adják meg, ha:i. az érintett személy a másodlagos lakóhely tulajdonosa, vagy azt legalább 12 hónapos időszakra bérli;ii. a behozott tulajdon megfelel a másodlagos lakóhely szokásos bútorzatának.(2) A mentességet az (1) bekezdésben meghatározott feltételekre figyelemmel abban az esetben is megadják, ha a másodlagos lakóhely elhagyását követően a vagyontárgyat a szokásos tartózkodási helyre vagy egy másik másodlagos lakóhelyre importálják, feltéve, hogy a szóban forgó vagyontárgy ténylegesen az érintett személy birtokában volt, és ő azt legalább 12 hónapig használta.Az utolsó vagyontárgyat legkésőbb 12 hónappal a másodlagos lakóhely elhagyását követően kell behozni.A 4. cikket nem kell alkalmazni azon esetben, ha a vagyontárgyat újrabehozzák.IV. CÍMVAGYONTÁRGY BEHOZATALA HÁZASSÁGKÖTÉSKOR9. cikk(1) A 2. cikk (2) bekezdése b) pontjának második francia bekezdésétől eltérve, de a 2–5. cikkben foglalt egyéb rendelkezések sérelme nélkül házasságkötés esetén bármely személy jogosult az 1. cikkben említett adók alóli mentességre az általa kevesebb mint 3 hónappal azt megelőzően megszerzett, vagy kevesebb mint 3 hónappal azt megelőzően birtokába került személyes vagyontárgyának azon tagállamba történő behozatalakor, amelybe szokásos tartózkodási helyét át kívánja helyezni, feltéve hogy:a) az ilyen behozatalra a házasságkötés tervezett napját 2 hónappal megelőzően kezdődő és a házasságkötés tényleges napja után 4 hónappal végződő időszakban kerül sor;b) az érintett személy bizonyítja házasságkötésének megtörténtét, vagy azt, hogy a házasságkötéshez szükséges előzetes formalitások intézését megkezdték.(2) Mentesség jár a házasságkötés alkalmából szokásosan adott ajándékok tekintetében is, amelyeket az (1) bekezdésben meghatározott feltételeket teljesítő személynek olyan személyek küldenek, amelyeknek szokásos tartózkodási helye az importáló tagállamtól eltérő tagállamban van. A mentességet olyan ajándékokra alkalmazzák, amelyek egységnyi értéke nem haladja meg a 200 ECU-t. A tagállamok azonban mentességet nyújthatnak abban az esetben is, ha a 200 ECU-t ez túllépi, feltéve, hogy az egyes mentességet élvező ajándékok értéke nem haladja meg az 1000 ECU-t.(3) A tagállamok e mentesség megadását megfelelő garancia nyújtásától tehetik függővé, amennyiben a vagyontárgyat a házasságkötés napja előtt hozzák be.(4) Abban az esetben, ha a magánszemély a házasságkötésre megadott naptól számított 4 hónapon belül nem bizonyítja házasságkötését, az adók a behozatal napjával esedékessé válnak.V. CÍMELHUNYT SZEMÉLY ÖRÖKLÉS RÉVÉN MEGSZERZETT SZEMÉLYES VAGYONTÁRGYÁNAK BEHOZATALA10. cikk(1) A 2. cikk (2) és (3) bekezdésétől, valamint a 4. cikktől és az 5. cikk (2) bekezdésétől eltérve, de a 2., 3. és 5. cikkben foglalt egyéb rendelkezések sérelme nélkül bármely magánszemély jogosult az 1. cikkben említett adók alóli mentességre, aki elhunyt személy valamely tagállamban található személyes vagyontárgyának tulajdonjogát vagy kedvezményezetti tulajdonjogát öröklés útján szerzi meg, amikor ezt a vagyontárgyat abba a másik tagállamba hozza be, amelyben lakóhellyel rendelkezik, feltéve hogy:a) a magánszemély a tagállam illetékes hatóságainak átadja az exportáló tagállam jegyzője vagy más illetékes hatósága által kibocsátott nyilatkozatot, amely szerint az általa behozott vagyontárgyat öröklés útján szerezte;b) a vagyontárgyat legfeljebb két éven belül behozzák attól a naptól számítva, amelyen az ilyen személynek a vagyontárgy a birtokába jutott.VI. CÍMZÁRÓ RENDELKEZÉSEK11. cikk(1) A 77/388/EGK irányelv 14. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott közösségi adószabályok hatálybalépéséig a tagállamok törekednek arra, hogy a magánszemélyek ezen irányelvben megállapított korlátokon belül és feltételek mellett lebonyolított behozatalára vonatkozó formalitásokat a lehető legnagyobb mértékben csökkentsék és törekednek az olyan ellenőrzésekkel összefüggő behozatali formalitások elkerülésére, amelyek a határon jelentős mértékű kirakodással és visszarakodással járnak.(2) A 2. cikk (2) bekezdésében meghatározottakat kivéve, az adómentességek megadására vonatkozóan az ezen irányelvben megállapítottaknál liberálisabb feltételeket tarthatnak fenn és/vagy vezethetnek be a tagállamok.(3) A 2. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok ezen irányelv alapján a Közösségen belül nem alkalmazhatnak annál kedvezőtlenebb adómentességeket, mint amelyeket magánszemélyek harmadik országból érkező személyes tulajdonának behozatalára alkalmaznak.12. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1984. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. A Görög Köztársaság azonban fenntarthatja jelenleg hatályos adórendszerét a közös hozzáadottérték-adó rendszerének bevezetéséig, feltéve hogy kiküszöböli a kettős adóztatást.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, és különösen a 11. cikk (2) és (3) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásából fakadó bármilyen eredményt. Bizottság tájékoztatja ez utóbbi intézkedésekről a többi tagállamot.(3) A Bizottság a tagállamokkal folytatott konzultációt követően kétévente beszámolót küld a Tanács és az Európai Parlament részére az ezen irányelv tagállamokban történő végrehajtásáról.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1983. március 28-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Ertl[1] HL C 267., 1975.11.21., 11. o.[2] HL C 53., 1976.3.8, 39. o.[3] HL C 131., 1976.6.12, 49. o.[4] HL L 145., 1977.6.13, 1. o.[5] HL L 206., 1982.7.14, 35. o.[6] HL L 133., 1969.6.4, 6. o.--------------------------------------------------


title: Az európai parlament és a tanács 94/22/EK irányelve (1994. május 30.) a szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére vonatkozó engedélyek megadásának és felhasználásának feltételeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0022

Hivatalos Lap L 164 , 30/06/1994 o. 0003 - 0008 finn különkiadás fejezet 6 kötet 4 o. 0237  svéd különkiadás fejezet 6 kötet 4 o. 0237

		Az európai parlament és a tanács 94/22/EK irányelve(1994. május 30.)a szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére vonatkozó engedélyek megadásának és felhasználásának feltételeirőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen az 57. cikke (2) bekezdésének első és harmadik mondatára, a 66. és 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel a belső piac egy belső határok nélküli területet foglal magában, amelyben biztosított az áruk, a szolgáltatások, a személyek és a tőke szabad mozgása; mivel meg kell hozni a működéséhez szükséges intézkedéseket;mivel a Tanács az 1986. szeptember 16-án kelt állásfoglalásában [4] a Közösség és a tagállamok energiapolitikájának céljaként határozta meg a belső energiapiac nagyobb integrációját és korlátozásoktól mentes kereskedelmét, az ellátás biztonságának fokozása, a költségek csökkentése és a gazdasági versenyképesség javítása érdekében;mivel a Közösség a saját szénhidrogén-ellátása érdekében nagymértékben behozatalra szorul; mivel ennek következtében célszerű támogatni a Közösség területén belül található készletek kutatásának, feltárásának és kitermelésének lehető legjobb módszereit;mivel a tagállamok a saját területükön található szénhidrogén-készletekre vonatkozóan szuverenitással és szuverén jogokkal rendelkeznek;mivel a Közösség aláírója az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének;mivel ennek megfelelően lépéseket kell tenni, hogy megkülönböztetéstől mentesen lehessen hozzájutni a szénhidrogének kutatásához, feltárásához és kitermeléséhez, valamint ezek gyakorlásához, olyan feltételek mellett, amelyek nagyobb versenyre ösztönöznek ebben az ágazatban, és hogy támogassák a tagállamok készletei kutatásának, feltárásának és kitermelésének a lehető legjobb módszereit, valamint erősítsék a belső energiapiac integrációját;mivel ebből a célból közös eljárási szabályokat szükséges alkotni annak érdekében, hogy a szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére jogosító engedélyek kiadására vonatkozó eljárások nyitva álljanak valamennyi, a szükséges alkalmassággal rendelkező vállalkozás előtt; mivel az engedélyek megadásának objektív és nyilvános kritériumok alapján kell történnie; mivel egyébként az engedélyek megadásának feltételeit az eljárásban részt vevő vállalkozásoknak már előzetesen ismerniük kell;mivel a tagállamoknak fenn kell tartaniuk maguk számára annak lehetőségét, hogy közérdekű indokok alapján korlátozhassák az ilyen tevékenységekhez és a gyakorlásukhoz való hozzájutást és azt pénzbeli vagy szénhidrogénekkel történő ellenszolgáltatáshoz köthessék, ezen ellenszolgáltatás részletes szabályait úgy kell megállapítani, hogy az ne jelentsen beavatkozást a vállalkozások gazdálkodásába; mivel e lehetőséggel megkülönböztetéstől mentesen kell élni; mivel az e lehetőség igénybevételéhez kapcsolódó kötelezettségek kivételével el kell kerülni a vállalkozások számára olyan feltételek vagy kötelezettségek előírását, amelyek nem szükségesek az adott tevékenység kifogástalan elvégzéséhez; mivel a vállalkozások tevékenységének ellenőrzését olyan szintűre kell korlátozni, amely szükséges e feltételek és kötelezettségek teljesítésének biztosításához;mivel az engedéllyel érintett területek nagyságát és az engedély időtartamát korlátozni kell annak megelőzése érdekében, hogy egyetlen vállalkozás részére se biztosítsanak kizárólagos jogosultságot egy olyan területre, amelynek kutatását, feltárását és kitermelését több vállalkozás hatékonyabban végezheti el;mivel a tagállamok vállalkozásainak harmadik országokban ugyanolyan bánásmódban kell részesülniük, mint amelyet harmadik országok vállalkozásai élveznek a Közösségben ezen irányelv alapján; mivel ennek érdekében meg kell határozni egy megfelelő eljárást;mivel ez az irányelv olyan engedélyekre vonatkozik, amelyeket attól a naptól kezdődően adtak ki, amelytől a tagállamoknak hatályba kell léptetniük az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket;mivel a vízügyi, energiaipari, fuvarozási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló, 1990. szeptember 17-i 90/531/EGK tanácsi irányelvet [5], illetvea vízügyi, energiaipari, fuvarozási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/38/EGK tanácsi irányelvet [6] kell alkalmazni az energiaágazatban működő vállalkozásokra is árubeszerzésre, építési beruházásra és szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseikre vonatkozóan; mivel a 90/531/EGK irányelv 3. cikkében előírt alternatív szabályozás alkalmazása azzal a feltétellel lehetséges, hogy abban a tagállamban, amely ilyen intézkedést kér, az engedélyeket megkülönböztetéstől mentesen és átlátható módon kell megadni; mivel egy tagállam attól a pillanattól kezdve teljesíti ezt a feltételt, és egészen addig, amíg megfelel ezen irányelv követelményeinek; mivel ennek következtében szükséges a 90/531/EGK irányelv módosítása;mivel a 90/531/EGK irányelv 36. cikke előírja, hogy négy éven belül, a piac megnyitása és a verseny szintje területén tapasztalt fejlődés fényében felül kell vizsgálni az irányelv alkalmazási körét. Az alkalmazási kör felülvizsgálata kiterjed a szénhidrogén feltárására és kitermelésére is;mivel Dánia különleges helyzetben van abból a tényből eredően, hogy az 1962. július 8-án megadott koncesszió lejárta után, vagyis a 2012. július 8-án elhagyandó területeken a tevékenységei esetleges folytatására vonatkozóan köteles tárgyalásokat folytatni, és ezért indokolt, hogy Dánia engedélyt kapjon az említett területeken az irányelvtől való eltérésre,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:(1) "illetékes hatóság": a 90/531/EGK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hatóságok, amelyeknek feladata az engedélyek megadása és/vagy a felhasználásuk ellenőrzése;(2) "vállalkozás": olyan természetes vagy jogi személy, illetve ilyen személyek társulása, aki, illetve amely engedélyt kérelmez alkalmas kérelem benyújtására vagy arra, hogy engedéllyel rendelkezzen;(3) "engedély": minden olyan törvényi, rendeleti, közigazgatási vagy szerződéses rendelkezés vagy ezekből eredő okmány, amellyel valamely tagállam illetékes hatóságai egy vállalkozást feljogosítanak arra, hogy az a saját nevében és saját kockázatára az adott földrajzi területen kizárólagos joggal szénhidrogént kutathasson, tárjon fel vagy termeljen ki. Az engedély az egyes tevékenységekre külön-külön vagy egyidejűleg e tevékenységek közül többre is megadható;(4) "közvállalkozás": a 90/531/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott közvállalkozás.2. cikk(1) A tagállamok fenntartják maguknak a jogot, hogy kijelölhessék területük azon részeit, ahol a szénhidrogének kutatásával, feltárásával és kitermelésével összefüggő tevékenységek gyakorolhatók.(2) Amint valamely területet az (1) bekezdésben meghatározott tevékenység végzésére rendelkezésre bocsátanak, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az ilyen tevékenységekhez való hozzájutás és azok gyakorlása során a vállalkozások között semmiféle megkülönböztetés ne történjen.Mindazonáltal a tagállamok nemzetbiztonsági okokból megtilthatják a hozzájutást ilyen tevékenységhez való hozzáférést és annak gyakorlását olyan vállalkozás számára, amely ténylegesen harmadik országok vagy harmadik országok állampolgárainak irányítása alatt áll.3. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az engedélyt olyan eljárást követően adják meg, amelyben minden érdekelt vállalkozás benyújthatja kérelmét, akár a (2) bekezdésnek, akár a (3) bekezdésnek megfelelően.(2) Az ilyen eljárás kezdeményezhető:a) akár az illetékes hatóságok kezdeményezésére, az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában legalább 90 nappal a kérelmek benyújtására megadott határidő előtt közzétett hirdetmény útján;b) akár az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétett hirdetmény útján, azt követően, hogy egy vállalkozás kérelmet nyújtott be a 2. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül. A többi érdekelt vállalkozás a közzététel napja után legalább 90 napos határidővel rendelkezik a kérelem benyújtására.A hirdetményben meg kell határozni az engedély típusát, azt a földrajzi területet vagy azokat a területeket, amelyek bizonyos részeire vagy egészére már nyújtottak be vagy be lehet nyújtani kérelmet, továbbá az engedély kiadásának tervezett időpontját vagy határidejét.A hirdetményben fel kell tüntetni, ha a természetes vagy jogi személyiségű vállalkozások előnyben részesülnek.(3) A tagállamok engedélyeket adhatnak ki a (2) bekezdésben meghatározott eljárás megindítása nélkül, ha az a terület, amelyre vonatkozóan engedélyt kérnek:a) állandó jelleggel rendelkezésre áll; vagyb) tárgya volt egy korábbi, a (2) bekezdésnek megfelelő eljárásnak, amely nem végződött engedély kiadásával; vagyc) valamely vállalkozás elhagyta, és nem tartozik az a) pont hatálya alá.Az a tagállam, amely alkalmazni kívánja e bekezdést, köteles az ezen irányelv elfogadásától számított három hónapon belül, vagy olyan tagállamok esetében, amelyek még nem vezették be ezt az eljárási módot, haladéktalanul felhívást közzétenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, amelyben megjelöli a területének e bekezdés alapján rendelkezésre álló részeit, feltüntetve azt is, hogy erre vonatkozóan hol lehet részletes információkat kapni. Ezen információk bármely jelentős változásáról újabb közleményt kell kiadni. Mindazonáltal egyetlen, e bekezdés szerinti engedély iránti kérelmet sem lehet megvizsgálni ez e rendelkezés szerinti megfelelő hirdetmény megjelenése előtt.(4) Egy tagállam határozhat úgy is, hogy nem alkalmazza az (1) bekezdés rendelkezéseit, ha egy területnél geológiai és termelési szempontok alátámasztják, hogy a szomszédos terület engedélyese kapjon arra engedélyt. Az érintett tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy ilyen esetben bármely más szomszédos terület engedélyesei is benyújthassanak kérelmet, és ehhez elegendő időt kell számukra biztosítani.(5) A következők nem tekinthetők az (1) bekezdés szerinti engedély megadásának:a) az engedély megadása kizárólag egy, már meglévő engedéllyel rendelkező vállalkozás névváltozásából vagy tulajdonosváltozásából ered, vagy az ilyen vállalkozás tulajdonosi összetételének változásából vagy az engedély átruházásából;b) az engedély megadása olyan vállalkozás részére, amely másfajta engedéllyel rendelkezik, ha az utóbbi engedély birtoklása magában foglalja a jogot az előbbi engedélyre;c) az illetékes hatóságok olyan, az engedélyezési eljárás keretében hozott határozata (akár a 14. cikkben említett időpont előtt, akár az után történt az engedély megadása), amely a tevékenységek megkezdésére, félbeszakítására, meghosszabbítására vagy megszüntetésére, illetve magának az engedélynek a meghosszabbítására vonatkozik.(6) A (2) bekezdésben említett eljárás megindítása ellenére a tagállamok fenntartják maguknak a jogot az engedély kiadásának megtagadására, miközben ügyelniük kell arra, hogy ez a lehetőség ne vezessen a vállalkozások közötti hátrányos megkülönböztetéshez.4. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:a) ha a földrajzi területegységeket nem egy korábbi mértani területfelosztás alapján jelölték ki, az egyes részek nagyságát oly módon állapítsák meg, hogy azok ne haladják meg a tevékenység műszakilag és gazdaságilag optimális elvégzéséhez indokolt nagyságot. Ha az engedélyeket a 3. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően adták meg, e célból objektív szempontrendszert kell kialakítani és ezt a kérelmek benyújtása előtt a vállalkozások számára hozzáférhetővé kell tenni;b) az engedély időtartama ne haladja meg azt az időtartamot, amely az engedélyben szereplő tevékenységek elvégzéséhez szükséges. Az illetékes hatóságoknak azonban jogukban áll az engedélyt meghosszabbítani, ha az abban rögzített időtartam nem elegendő a szóban forgó tevékenység befejezéséhez, és a tevékenységet egyébként az engedélynek megfelelően végezték;c) olyan vállalkozások, amelyek egy földrajzi területre az engedélyezett tevékenység megfelelő elvégzéséhez a szükségesnél hosszabb időre kaptak engedélyt, ne tarthassák meg kizárólagos jogaikat.5. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy:(1) minden esetben a következő szempontok alapján adják meg az engedélyeket:a) a vállalkozások műszaki és pénzügyi alkalmassága; ésb) milyen módon szándékoznak a kérdéses földrajzi területen a kutatást, a feltárást és/vagy a termelés megkezdését megvalósítani;és adott esetben:c) ha az engedélyt értékesítésre kínálják fel, milyen összeget kész fizetni a vállalkozás az engedély elnyerése érdekében;d) ha az a), b) és adott esetben a c) pontban említett szempontok szerinti értékelést követően két vagy több kérelem azonos értékűnek bizonyul, akkor olyan további, a tárgyra vonatkozó, objektív és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján, amelyek lehetővé teszik a kérelmek közül a végleges kiválasztást.Az illetékes hatóságok a kérelmek elbírálásakor figyelembe vehetik azt, ha a korábbi engedélyeik alapján a vállalkozások tevékenységüket nem megfelelő hatékonysággal és felelősséggel végezték.Ha az erre illetékes hatóságok meghatározzák az engedélyben részesíthető vállalkozás összetételét, ezt objektív és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján kell megtenniük.Ha az erre illetékes hatóságok meghatározzák az engedélyben részesíthető vállalkozás üzemeltetőjének jellegét, ezt objektív és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján kell megtenniük.A kérelmek benyújtására meghatározott időtartam kezdete előtt össze kell állítani és az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni a szempontrendszert. Azok a tagállamok, amelyek szempontrendszereiket saját közlönyükben már nyilvánosságra hozták, jogosultak az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő közzétételt egy, a saját hivatalos közlönyükben már megtörtént közlésre való hivatkozásra korlátozni. Azonban a szempontok valamennyi változtatását a teljes szöveggel közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában;(2) meg kell állapítani az adott tevékenység folytatására és befejezésére vonatkozó feltételeket és követelményeket, amelyeket a kérelmek benyújtása idején hatályban levő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések értelmében az engedélyezési eljárás valamennyi típusára alkalmazni kell, függetlenül attól, hogy azokat előírták-e az engedélyben, vagy részét képezik-e azoknak a feltételeknek, amelyeket az ilyen engedély kiadását megelőzően kell elfogadni, és e feltételeket és körülményeket bármikor az érdekelt pályázók rendelkezésére kell bocsátani. A 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában előírt esetben mindezeket csupán abban az időpontban kell hozzáférhetővé tenni, amikortól kezdve az engedély iránti kérelmeket be lehet nyújtani;(3) a feltételeknek és követelményeknek az eljárás során történő bármely megváltoztatását valamennyi érdekelt vállalkozással közölni kell;(4) az e cikkben említett szempontokat, feltételeket és követelményeket megkülönböztetéstől mentesen kell érvényesíteni;(5) a döntés indokairól kérésükre tájékoztatni kell azokat a vállalkozásokat, amelyeknek a kérelmét nem fogadták el.6. cikk(1) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az 5. cikk (2) bekezdésében említett feltételeket és követelményeket, valamint az egy egyedi engedély felhasználására vonatkozó különböző kötelezettségeket kizárólag annak szükségessége igazolja, hogy a gyakorolt tevékenységet megfelelően elvégezzék azon az adott területen, amelyre az engedélyt kérték, a (2) bekezdés alkalmazásával vagy pénzbeli, illetve szénhidrogénekkel történő ellenszolgáltatással.(2) A tagállamoknak jogukban áll a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott tevékenységekre vonatkozóan feltételeket és követelményeket kikötni, amennyiben azokat nemzetbiztonsági, közbiztonsági, közegészségügyi, közlekedésbiztonsági, környezetvédelmi megfontolások, illetve biológiai erőforrások, művészeti, történelmi vagy archeológiai értékkel bíró nemzeti kincsek védelme indokolja, a berendezések és a munkavállalók biztonsága, a szénhidrogén-források ésszerű kezelése (például a szénhidrogén-források kiaknázásának mértéke vagy azok visszanyerésének optimalizálása) vagy az adóbevételek biztosításának szükségessége révén.(3) Az (1) bekezdésben említett ellentételezés nyújtásának szabályait, beleértve az állam részvételére vonatkozó követelményeket, a tagállamoknak oly módon kell rögzíteniük, hogy az irányítás terén biztosítsák a vállalkozás függetlenségét.Ha azonban az engedély kiadása a tevékenységben való állami részvétellel függ össze és ha e részvételnek a lebonyolításával egy jogi személyt bíznak meg, vagy ha a részvételt maga az állam biztosítja, sem a jogi személyt, sem pedig az államot nem szabad meggátolni az ilyen részvételhez kapcsolódó, a részvétel mértékével arányos jogok gyakorlásában, illetve kötelezettségek teljesítésében; feltéve, hogy a jogi személy vagy az állam nem rendelkezik információval, és nem gyakorol szavazati jogot a vállalkozások beszerzési forrásaira vonatkozó döntések tekintetében, a jogi személy vagy az állam, egy vagy több köztestülettel együttesen, nem rendelkezhet többségi szavazati jogosultsággal egyéb döntések tekintetében, valamint az állam vagy a jogi személy a szavazati jogait csak áttekinthető, tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes elvek alapján gyakorolhatja, és nem akadályozhatja a vállalkozást abban, hogy irányítási döntéseit a rendes kereskedelmi alapelvek alapján hozza meg.Az előző albekezdésben foglalt rendelkezések azonban nem akadályozhatják a jogi személyt vagy az államot abban, hogy kifogásolják az engedélyesek olyan döntését, amely nem veszi figyelembe az engedélyben megállapított feltételeket és követelményeket a kitermelési politikára és az állam pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozólag.A határozat elleni kifogásolás jogát megkülönböztetéstől mentesen kell gyakorolni, különösen a vállalkozások beruházási döntései, valamint beszerzési forrásai tekintetében. Amennyiben az állami részvételt a tevékenységekben olyan jogi személy biztosítja, amely egyúttal engedélyek birtokosa is, a tagállamoknak gondoskodniuk kell olyan intézkedések megtételéről, amelyek megkövetelik, hogy külön könyvelést vezessen saját üzleti tevékenységéről és külön könyvelést az állami részvétel kezelőjeként kifejtett tevékenységéről, garantálva, hogy a jogi személynek az állami részvételt kezelő részlegétől semmiféle információ ne jusson a jogi személynek a saját jogán birtokolt engedéllyel rendelkező részlegéhez. Ha azonban a jogi személynek az állami részvételt kezelő részlege tanácsadói megbízást ad a jogi személy azon részlegének, amely az engedély birtokosa, az előbbi megadhatja a tanácsadói munka elvégzéséhez szükséges információkat. Azokat az engedélyeseket, amelyekre ezek az információk vonatkoznak, előre tájékoztatni kell arról, hogy milyen információkat fognak ily módon átadni, és kellő időt kell biztosítani számukra, hogy módjuk legyen kifogásokat emelni.(4) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a vállalkozások engedély alapján történő ellenőrzését az (1) bekezdésben említett feltételeknek, követelményeknek és kötelezettségeknek való megfeleléshez szükséges mértékre korlátozzák. Különösképp intézkedniük kell arról, hogy egyetlen vállalkozástól se követeljék meg törvényi, rendeleti vagy közigazgatási úton, vagy bármely megállapodás vagy kötelezettségvállalás alapján, hogy adatokat nyújtson tervezett vagy jelenlegi beszerzési forrásairól, kivéve, ha minderre az illetékes hatóságok felszólítására és kizárólag a Szerződés 36. cikkében említett okok miatt kerül sor.7. cikkAz egyéni engedélyek vonatkozó rendelkezéseinek vagy az egyéni engedélyekben foglalt rendelkezéseknek, valamint a 3. cikk (5) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek a sérelme nélkül az érintett tagállamoknak 1997. január 1-jéig hatályon kívül kell helyezniük az olyan törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek egyetlen vállalkozásnak biztosítják azt a jogot, hogy egy tagállam területén valamely meghatározott földrajzi területen engedélyeket kapjon.8. cikk(1) A tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot mindazokról az általános jellegű nehézségekről, amelyekkel a vállalkozások de jure vagy de facto szemben találják magukat harmadik országokban szénhidrogének kutatásához, feltárásához és kitermeléséhez való hozzájutás vagy ilyen tevékenységük gyakorlása során, és amelyekre felhívták a figyelmüket. A tagállamoknak és a Bizottságnak gondoskodniuk kell arról, hogy az üzleti titkot tiszteletben tartsák.(2) A Bizottságnak 1994. december 31-ig, azután pedig rendszeresen be kell számolnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a vállalkozások harmadik országokbeli helyzetérőlés a (3) bekezdés alapján az ilyen országokkal vagy nemzetközi szervezeti keretben folytatott tárgyalásokról.(3) Ha a Bizottság, akár a (2) bekezdésben említett jelentések, akár egyéb információk alapján megállapítja, hogy egy harmadik ország nem biztosítja a közösségi vállalkozásoknak az (1) bekezdésben említett tevékenységekhez való ugyanolyan hozzájutást vagy azok gyakorlását, mint amilyent a Közösség nyújt azon harmadik ország vállalkozásai részére, a Bizottság javasolhatja a Közösségnek, hogy adjon meghatalmazást megfelelő tárgyalások folytatására annak érdekében, hogy a Közösség vállalkozásai összehasonlítható versenylehetőségekhez juthassanak. A Tanács minősített többséggel határoz.(4) A (3) bekezdésben említett körülmények között a Bizottság bármikor javasolhatja, hogy a Tanács hatalmazzon fel egy vagy több tagállamot arra, hogy tagadják meg az engedély megadását olyan vállalkozás részére, amelyet ténylegesen a szóban forgó harmadik ország és/vagy annak állampolgárai irányítanak.A Bizottság ilyen javaslatot saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kívánságára terjeszthet elő.A Tanács az ügyben a lehető legrövidebb időn belül minősített többséggel határoz.(5) Az e cikk alapján megtett intézkedések nem sérthetik a Közösségnek a szénhidrogének kutatását, feltárását és kitermelését szabályozó nemzetközi egyezményekből eredő kötelezettségeit.9. cikkValamennyi tagállam közzétesz és a Bizottságnak is megküld egy éves jelentést, amelynek a kutatásra, feltárásra és kitermelésre szabaddá tett földrajzi területekről, a megadott engedélyekről, az engedélyesekről és azok összetételéről, valamint a tagállam területén található becsült tartalékokról tartalmaz adatokat.Ez a rendelkezés a tagállamok számára nem tartalmaz kötelezettséget arra, hogy üzleti szempontból bizalmas természetű információkat hozzanak nyilvánosságra.10. cikkA tagállamok kötelesek a Bizottsággal legkésőbb 1995. május 1-jéig közölni az illetékes hatóságok nevét. A tagállamoknak késedelem nélkül közölniük kell a Bizottsággal minden később bekövetkező változást. A Bizottságnak az illetékes hatóságok jegyzékét és annak minden változását közzé kell tennie az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.11. cikkEzt az irányelvet a 14. cikkben megállapított időpont után kiadott engedélyekre kell alkalmazni.12. cikkA 90/531/EGK irányelv 3. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"5 Az olaj vagy gáz kutatása vagy kitermelése céljából hasznosítandó földrajzi területeket érintő feltárási tevékenységek vonatkozásában az (1)–(4) bekezdést attól az időponttól kell alkalmazni, amikor az érintett tagállam már teljesítette a szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére vonatkozó engedélyek megadásának és felhasználásának feltételeiről szóló, 1994. május 30-i 94/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseit [7]:a) Az (1) bekezdésben megállapított feltételeket ezen időponttól kell teljesítettnek tekinteni, a (3) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül.b) Ettől az időponttól kezdődően a (4) bekezdésben említett tagállamnak csak a (2) és (3) bekezdésben említett feltételek tiszteletben tartására vonatkozó rendelkezéseket kell közölnie."13. cikkA 3. és 5. cikket nem kell alkalmazni a Dánia által 2012. december 31-e előtt olyan területekre megadott új engedélyekre, amely területekre vonatkozó, 1962. július 8-án megadott engedély 2012. július 8-án hatályát fogja veszíteni. Az új engedélyeket objektív és megkülönböztetéstől mentes elvek alapján kell megadni.Következésképpen ez a cikk nem jelent precedenst a tagállamok számára.14. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1995. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.15. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.16. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. május 30-án.az Európa Parlament részérőlaz elnökE. Klepscha Tanács részérőlaz elnökC. Simitis[1] HL C 139., 1992.6.12. o.[2] HL C 19., 1993.1.25. 128., o.[3] Az Európai Parlament 1992. november 18-i véleménye (HL C 337., 1992.12.21., 145. o.). A Tanács 1993. december 22-i közös állásfoglalása (HL C 101., 1994.4.9., 14. o.) és az Európai Parlament 1994. március 9-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg).[4] HL C 241., 1986.9.25, 1. o.[5] HL L 297., 1990.10.29., 1. o.[6] HL L 199., 1993.8.9., 84. o.[7] HL L 164., 1994.6.30., 3. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 92/33/EGK irányelve (1992. április 28.) a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0033

Hivatalos Lap L 157 , 10/06/1992 o. 0001 - 0009 finn különkiadás fejezet 3 kötet 42 o. 0107  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 42 o. 0107

		A Tanács 92/33/EGK irányelve(1992. április 28.)a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a zöldségtermesztés jelentős szerepet játszik a Közösség mezőgazdaságában;mivel a zöldségtermesztésben elért eredmények nagymértékben függnek nemcsak a vetőmagnak már a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló, 1970. szeptember 29-i 70/458/EGK tanácsi irányelvben [4] szabályozott minőségétől és növény-egészségügyi állapotától, hanem a szaporításra használt zöldségültetési anyagokétól is; mivel egyes tagállamok következésképpen olyan szabályokat vezettek be, amelyek a forgalomba hozott zöldségfélék szaporító és ültetési anyagának minőségét, valamint növény-egészségügyi állapotát hivatottak szavatolni;mivel a zöldségszaporító és -ültetési anyagok tagállamonkénti eltérő kezelése kereskedelmi akadályokat eredményezhet, s így gátolja e termékek Közösségen belüli szabad mozgását; mivel a belső piac megvalósítása céljából ezen akadályokat el kell távolítani a tagállamok által meghatározott rendelkezések helyébe lépő közösségi rendelkezések elfogadásával;mivel a közösségi szinten összehangolt feltételek kialakítása biztosítja, hogy a felvásárlók a Közösség területén mindenütt egészséges és jó minőségű zöldségszaporító és -ültetési anyaghoz jussanak;mivel e harmonizált feltételeknek, amennyiben a növényegészségügyre vonatkoznak, összhangban kell lenniük a növények vagy növényi eredetű termékek károsító szervezeteinek a tagállamokba történő behurcolása elleni védekezési intézkedésekről szóló, 1976. december 21-i 77/93/EGK tanácsi irányelvvel [5];mivel a 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi rendelkezéseinek sérelme nélkül nem helyénvaló közösségi szabályokat alkalmazni olyan zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazása esetén, amelyekről kimutatható, hogy harmadik országokba irányuló kivitelre szánják őket, ugyanis az ott alkalmazandó szabályok eltérhetnek az irányelvben foglalt szabályoktól;mivel a növény-egészségügyi és minőségi szabványok kidolgozása a zöldségek minden egyes nemzetsége és faja esetében hosszadalmas és részletes tudományos és technikai megfontolást igényel; mivel e célból az eljárást is megfelelően ki kell dolgozni;mivel mindenekelőtt a zöldségszaporító és -ültetési anyagok szállítóinak felelőssége annak biztosítása, hogy termékeik megfeleljenek az ezen irányelvben megállapított feltételeknek;mivel az ellenőrzések és a vizsgálatok lefolytatásakor a tagállamok illetékes hatóságainak biztosítaniuk kell, hogy a szállítók betartsák e feltételeket;mivel közösségi szintű ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok egységesen alkalmazzák az ezen irányelvben megállapított szabványokat;mivel a zöldségszaporító és -ültetési anyagok felvásárlóinak érdeke, hogy a fajták neve ismert legyen és védelmezzék azonosságukat;mivel ennek érdekében rendelkezéseket kell elfogadni, hogy lehetőség szerint alkalmazzák a fajtákra vonatkozó szabályokat, ahogy azokat a zöldségvetőmag forgalmazására vonatkozóan megállapították;mivel a zöldségszaporító és -ültetési anyagok azonosságának és szabályszerű forgalmazásának biztosítása érdekében közösségi szabályokat kell kidolgozni a tételek különválasztására és megjelölésére vonatkozóan; mivel a használandó címkéken fel kell tüntetni minden olyan adatot, amelyek mind a hivatalos ellenőrzés, mind a felhasználó tájékoztatása céljából szükségesek;mivel szabályokat kell elfogadni, amelyek átmeneti ellátási nehézségek esetén megengedik az olyan zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazását, amelyek az ezen irányelvben előírtaknál kevésbé szigorú követelményeknek tesznek eleget;mivel az összehangolt feltételek felé vezető első lépésként a tagállamoknak meg kell tiltaniuk, hogy a II. mellékletben szereplő nemzetségekre és fajokra vonatkozóan – amelyekre adatlapokat dolgoznak ki – újabb, az ezen irányelvben előírtaktól eltérő forgalmazási feltételeket és korlátozásokat szabjanak meg;mivel olyan rendelkezéseket kell elfogadni, amelyek engedélyezik a harmadik országokban készült zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazását a Közösségen belül, feltéve, hogy ezek ugyanolyan garanciákat nyújtanak, mint a Közösségen belül készült és a közösségi szabályoknak megfelelő zöldségszaporító és -ültetési anyagok;mivel a tagállamokban alkalmazott vizsgálati technikai módszerek összehangolása, valamint a Közösségen belül termelt és a harmadik országokból származó szaporító és ültetési anyagok és zöldségek összevetése céljából összehasonlító kísérleteket kell végezni annak ellenőrzésére, hogy a termékek megfelelnek-e ezen irányelv követelményeinek;mivel ezen irányelv hatékony működésének elősegítése érdekében a Bizottságot meg kell bízni azzal a feladattal, hogy fogadjon el az irányelv végrehajtásához és mellékletének módosításához szükséges intézkedéseket, és e célból rendelkezzen a Bizottság és a tagállamok Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága keretében történő szoros együttműködését magában foglaló eljárásról,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ez az irányelv a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok Közösségen belüli forgalmazására alkalmazandó.(2) A 2–20. cikkek és a 24. cikk a II. mellékletben felsorolt nemzetségekre és fajokra, valamint ezek hibridjeire alkalmazandók.Az említett cikkek más nemzetségek és fajok vagy hibridjeik oltványaira s más részeire is vonatkoznak, amennyiben azokba a szóban forgó nemzetségek és fajok valamelyikéből vagy ezek hibridjeiből származó anyagot oltottak vagy kellett beoltani.(3) A nemzetségek és fajok II. mellékletben szereplő jegyzékére vonatkozó módosításokat a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadják el.2. cikkEz az irányelv nem alkalmazandó olyan szaporító és ültetési anyagokra, amelyekről kimutatják, hogy harmadik országokba irányuló kivitelre szánják azokat, amennyiben ezeket ilyenként megfelelő módon azonosították és elegendően elszigetelten tárolták, a 77/93/EGK tanácsi irányelvben meghatározott növény-egészségügyi előírások sérelme nélkül.Az első bekezdés végrehajtási intézkedéseit – különösen azokat, amelyek az azonosításra és a különválasztásra vonatkoznak – a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.3. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a következő meghatározások alkalmazandók:szaporítóanyagok : növények részei és valamennyi olyan növényi anyag, beleértve a töveket is, amelyet zöldségfélék szaporítására vagy termesztésére szánnak;ültetési anyagok : egész növények és növények részei, beleértve az oltott növények esetében az oltóelemeket, amelyeket zöldségtermesztés céljából elültetésre szánnak;szállító : bármely olyan természetes vagy jogi személy, aki hivatásszerűen foglalkozik a következő tevékenységek közül legalább eggyel a zöldségszaporító és -ültetési anyagokkal kapcsolatban: szaporítás, termesztés, megőrzés és/vagy kezelés, valamint forgalmazás;forgalmazás : szaporító- vagy ültetési anyagok rendelkezésre vagy raktáron tartása, eladásra történő kiállítása vagy felkínálása, az anyagok bármely formában más személynek történő eladása és/vagy leszállítása;felelős hivatalos szerv i. a tagállam által létrehozott vagy megbízott egyedüli és központi hatóság, amely a nemzeti kormány felügyelete alatt működik és felelősséggel tartozik a minőséggel kapcsolatos kérdésekért;ii. bármely állami hatóság, amelynek létrehozása:- akár nemzeti szinten,- akár regionális szinten a központi hatóságok felügyelete alatt és az érintett tagállam nemzeti jogszabályai által meghatározott korlátok között működik.Az i. és ii. alpontokban említett szervek nemzeti jogszabályaikkal összhangban átruházhatják az ezen irányelvben előírt és felelősségük, illetve felügyeletük alatt teljesítendő feladatokat bármely olyan, akár köz-, akár magánjog által szabályozott jogi személyre, amely hivatalosan jóváhagyott alapszabálya szerint kizárólag meghatározott közfunkciók ellátásáért felelős, feltéve, hogy e személynek, illetve tagjainak nincs személyes érdekeltsége az általa hozott intézkedések kimenetelében.A tagállamok gondoskodnak az ii. és az i. alpontban említett szervek szoros együttműködéséről.Továbbá a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően felhatalmazható más, az i. vagy a ii. alpontban említett valamely szerv által alapított és a szerv fennhatósága és felügyelete alatt működő jogi személy is, feltéve, hogy e jogi személynek nem fűződik érdeke az általa meghozott intézkedések eredményéhez.A tagállamok értesítik a Bizottságot felelős hivatalos szerveikről. A Bizottság továbbítja ezen információt a többi tagállamhoz;hivatalos intézkedések : a felelős hivatalos szerv által hozott intézkedések;hivatalos ellenőrzés : a felelős hivatalos szerv által végzett ellenőrzések;hivatalos nyilatkozat : a felelős hivatalos szerv által vagy e szerv felelősségi körében kiadott nyilatkozat;tétel : egyetlen áru egységeinek száma, amelyek az áru eredete és összetétele szerinti homogenitásuk alapján azonosíthatók;laboratórium : vizsgálatokat végző és teljes diagnózisokat felállító magán- vagy közjogi személy, amely képessé teszi a termelőket a termelés minőségének ellenőrzésére.4. cikkA 22. cikkben megállapított eljárással összhangban listát állítanak össze az I. mellékletben és a II. mellékletben említett valamennyi nemzetségre és fajra, valamint – amennyiben e nemzetségekből vagy fajokból származó anyagot oltottak rá, vagy fognak ráoltani – más nemzetségek és fajok alanyaira, a 77/93/EGK irányelvben meghatározott, az érintett nemzetségek és/vagy fajok esetében alkalmazandó növény-egészségügyi feltételekre utalással, és meghatározva:i. azon feltételeket, amelyeknek a zöldségültetési anyagnak meg kell felelnie, különös tekintettel a növényi termék minőségére és tisztaságára, és adott esetben a fajták sajátosságaira vonatkozó feltételekre. E követelményekkel kiegészül az I. melléklet A. része;ii. azon feltételeket, amelyeknek a szaporító anyagnak meg kell felelnie, különös tekintettel az alkalmazott szaporítási rendszerekre, a növekvő kultúra tisztaságára és adott esetben a fajták sajátosságaira vonatkozó feltételekre. E feltételeket az I. melléklet B. részében állapítják meg.5. cikk(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szállítók minden szükséges intézkedést meghoznak annak biztosítására, hogy a zöldségszaporító és -ültetési anyagok termelésének és forgalmazásának minden szakaszában megfelelnek az ezen irányelvben megállapított szabványoknak.(2) Az (1) bekezdés céljainak érdekében az említett szállítók vagy maguk végeznek, vagy pedig meghatalmazott szállítóval, illetve egy felelős hivatalos szervvel végeztetnek ellenőrzéseket a következő elvek alapján:- a termelési folyamataik kritikus pontjainak azonosítása az általuk alkalmazott termelési eljárások alapján,- az első francia bekezdésben említett kritikus pontok ellenőrzésére és vizsgálatára alkalmas módszerek kidolgozása és végrehajtása,- mintavétel a felelős hivatalos szerv által elismert valamely laboratóriumban az ezen irányelvben meghatározott szabványok betartása ellenőrzésének céljából végzett vizsgálatokhoz,- írásban vagy törölhetetlen módon rögzített nyilvántartás vezetése az első, második és harmadik francia bekezdésben említett adatokról, valamint a zöldségszaporító és -ültetési anyagok termeléséről és forgalmazásáról, a felelős hivatalos szerv rendelkezésére tartva. Ezen okmányokat és nyilvántartásokat legalább egy évig megőrzik.Azonban azon szállítóknak, akiknek tevékenysége e tekintetben mindössze a nem a saját telephelyükön termelt és csomagolt zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazására korlátozódik, csak e termékek vásárlásáról és eladásáról és/vagy szállításáról kell írásban vagy törölhetetlen módon rögzített nyilvántartást vezetni.Ez a bekezdés nem alkalmazandó azon szállítókra, akiknek tevékenysége e tekintetben arra korlátozódik, hogy kis mennyiségben szállítanak zöldségszaporító és -ültetési anyagokat a nem hivatásszerűen zöldségtermesztéssel foglalkozó végső fogyasztóknak.(3) Amennyiben saját ellenőrzéseik eredménye vagy az (1) bekezdésben említett, a szállítók rendelkezésére álló bármely információ feltárja a 77/93/EGK irányelvben említett egy vagy több károsító szervezet jelenlétét, vagy ezek mennyisége meghaladja a szabványokban általában megengedett mértéket, vagy feltárja a 4. cikk alapján összeállított listában meghatározott káros organizmusok valamelyikének jelenlétét, a szállítók ezt haladéktalanul jelentik a felelős hivatalos szervnek, és meghozzák a hivatalos szerv által jelzett vagy bármely más olyan intézkedést, amely szükséges a károsító szervezetek terjedéséből adódó kockázat csökkentéséhez. A szállítók az üzemükben nyilvántartást vezetnek minden megjelenő károsító szervezetről és valamennyi, azok megjelenésével kapcsolatos intézkedésről.(4) A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el a (2) bekezdés második albekezdésének alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.6. cikk(1) A felelős hivatalos szerv hitelesíti a szállítókat, ameny nyiben megállapította, hogy termelési eljárásaik és létesítményeik megfelelnek ezen irányelvnek az általuk folytatott tevékenységek természetére tekintettel. Az akkreditálást meg kell újítani, amennyiben egy szállító úgy dönt, hogy más tevékenységet végez, mint amelyre az akkreditálást megkapta.(2) A felelős hivatalos szerv akkreditálja a laboratóriumokat, amennyiben ellenőrizte, hogy e laboratóriumok, módszereik és létesítményeik megfelelnek ezen irányelv 21. cikkében megállapított eljárással összhangban meghatározott követelményeinek, az általuk végzett vizsgálati tevékenységre tekintettel. Az akkreditálást meg kell újítani, amennyiben egy laboratórium úgy dönt, hogy más tevékenységet végez, mint amelyre az akkreditálást megkapta.(3) A felelős hivatalos szerv megteszi a szükséges intézkedéseket, amennyiben az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények nem teljesülnek. E célból különösen számításba veszi a 7. cikkel összhangban elvégzett bármely ellenőrzés megállapításait.(4) A szállítók, létesítmények és laboratóriumok felügyelete és ellenőrzése rendszeresen a felelős hivatalos szerv által vagy felelősségi körében zajlik; amely bármikor szabad bejárással rendelkezik a létesítmények valamennyi részéhez annak érdekében, hogy biztosítsa az ezen irányelv követelményeinek való megfelelést. A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban szükség szerint fogadják el a felügyelettel és ellenőrzéssel kapcsolatos végrehajtási intézkedéseket.Ha a felügyelet és ellenőrzés azt tárja fel, hogy az ezen irányelvben meghatározott követelmények nem teljesülnek, a felelős hivatalos szerv megteszi a megfelelő lépéseket.7. cikk(1) A Bizottság szakértői a tagállamok felelős hivatalos szerveivel együttműködve helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek, amennyiben ez szükséges ahhoz, hogy biztosítsák ennek az irányelvnek az egységes alkalmazását, és főként azt ellenőrizzék, hogy a szállítók ténylegesen betartják-e ezen irányelv követelményeit. Az a tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek, minden segítséget megad a szakértők számára feladataik végrehajtásához. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a vizsgálatok eredményeiről.(2) A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el az (1) bekezdés alkalmazásának részletes szabályait.8. cikk(1) Zöldségszaporító és -ültetési anyagot csak akkreditált szállítók forgalmazhatnak, feltéve, hogy eleget tesznek a 4. cikkben említett listában meghatározott követelményeknek.(2) A 77/93/EGK irányelv rendelkezéseinek sérelme nélkül, az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan zöldségszaporító és -ültetési anyagokra, amelyeketa) kísérletekre vagy tudományos célokra szánnak; vagyb) termesztési célokra szánnak; vagyc) a genetikai változatosság megőrzését célzó intézkedésekre szánnak.Az a) és b) pont alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat szükség szerint a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el. Ugyanezen eljárással összhangban fogadják el, lehetőleg 1993. január 1-jéig, a c) pont alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.9. cikk(1) A 2. cikk sérelme nélkül az olyan zöldségszaporító és -ültetési anyag, amely a II. mellékletben felsorolt nemzetségekbe vagy fajokba tartozik, és amely a 70/458/EGK irányelv hatálya alá tartozik, nem forgalmazható a Közösségen belül, kivéve, ha az a 70/458/EGK irányelv által elismert fajtához tartozik.(2) A 2. cikk és e cikk (3) és (4) bekezdésének sérelme nélkül az olyan zöldségszaporító és -ültetési anyag, amely a II. mellékletben felsorolt nemzetségekbe vagy fajokba tartozik, de nem tartozik a 70/458/EGK irányelv hatálya alá, nem forgalmazható a Közösségen belül, kivéve, ha az legalább egy tagállamban a hivatalosan elismert fajtákhoz tartozik.A 70/458/EGK irányelv 4. és 5. cikkében és 10. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések alkalmazandók az elismerés feltételeire.Az említett irányelv 3. cikkének (2) és (4) bekezdése, továbbá 6., 7. és 8. cikke, 10. cikkének (1), (2) és (4) bekezdése, valamint a 11–15. cikke megfelelően alkalmazandó az elismerésre és a fenntartó nemesítésre vonatkozó eljárásokra és alaki követelményekre.A nem hivatalos vizsgálatok eredményei, illetve a termesztés során összegyűjtött gyakorlati ismeretek minden esetben figyelembe vehetők.(3) A tagállamok megtesznek minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy a (2) bekezdésben említett nemzetségekbe vagy fajokba tartozó fajták hivatalos elismerése, amelyet 1993. január 1-je előtt a 70/458/EGK irányelvben meghatározott elvektől eltérő elvek alapján vagy azon tény alapján adtak meg, hogy a megjelölt dátum előtt az illető fajtából származó anyagot területükön forgalmazták, legkésőbb 1998. június 30-án lejár, ameny nyiben a kérdéses fajtákat ezen időpontban az (1) bekezdéssel összhangban nem ismerik el.(4) A (2) és (3) bekezdésnek megfelelően hivatalosan elismert fajták bekerülnek a 70/458/EGK irányelv 17. cikkében említett Zöldségfajok Közös Fajtajegyzékébe. A 16. cikk (2) és (3) bekezdése valamint a 17., 18. és 19. cikk megfelelően alkalmazandók.A kérdéses kiadványban a (3) bekezdés alapján engedélyezett fajtákat külön hivatkozással jelölik meg.10. cikk(1) A termesztés, a betakarítás vagy a hajtásoknak az anyanövényről való eltávolítása során a zöldségszaporító és -ültetési anyagokat külön tételekben kezelik.(2) Amennyiben különböző eredetű zöldségszaporító és -ültetési anyagok egy helyre kerülnek vagy összekeverednek a csomagolás, a tárolás, a kiszállítás vagy a szállítás során, a szállító nyilvántartást vezet, amelyben feltünteti a következő adatokat: a tétel összetétele és az egyes összetevők eredete.(3) A tagállamok hivatalos ellenőrzések útján biztosítják az (1) és (2) bekezdés követelményeinek teljesítését.11. cikk(1) A 10. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a zöldségszaporító -és ültetési anyagok csak megfelelő mértékben homogén tételek formájában forgalmazhatók, s csak akkor, ha elismerten eleget tesznek ezen irányelvnek, és a szállító a 4. cikk alapján összeállított listában megállapított feltételeknek megfelelően kiállított okmányt mellékel hozzájuk. Amennyiben az okmány hivatalos nyilatkozatot tartalmaz, akkor azt egyértelműen elkülönítik az okmány minden egyéb tartalmától.A zöldségszaporító és -ültetési anyagok címkézésére és/vagy lezárására és csomagolására vonatkozó követelményeket a 4. cikkben említett listában határozzák meg.(2) Abban az esetben, ha kiskereskedő szállít zöldségszaporító és -ültetési anyagot nem hivatásszerűen növénytermesztéssel foglalkozó végső felhasználónak, a címkézésre vonatkozó követelmények a megfelelő termékismertetésre korlátozhatók.12. cikkA tagállamok mentesíthetik:- a 11. cikk alkalmazása alól azon kistermelőket, akiknek teljes zöldségszaporító és -ültetési anyag termelési és értékesítési tevékenysége a helyi piac nem hivatásszerűen növénytermesztéssel foglalkozó végső felhasználóinak ellátása ("helyi áruforgalom"),- a 18. cikkben előírt vizsgálatok és hivatalos ellenőrzések alól az olyan zöldségszaporító és -ültetési anyagok helyi áruforgalmát, amelyet az ilyen mentesített szereplők állítanak elő.A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el a fenti első és második francia bekezdésben említett mentességekre vonatkozó egyéb követelményekre, különösen a "kistermelők" és a "helyi piac" fogalmával valamint a lényeges eljárásokra vonatkozó végrehajtási intézkedéseket.13. cikkAz irányelv követelményeinek megfelelő zöldségszaporító és -ültetési anyagok ellátásában fellépő átmeneti nehézségek esetén a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban intézkedések fogadhatók el a kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásával kapcsolatban a 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi előírásainak sérelme nélkül.14. cikk(1) Az ezen irányelv követelményeinek és feltételeinek megfelelő zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazása a szállító, a növényegészségügy, a termesztőközeg, az ellenőrzési szabályok tekintetében nem állhat más korlátozás hatálya alatt, mint amelyeket ezen irányelvben határoztak meg.(2) Azon zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazása, amelyek fajtái szerepelnek a Zöldségfajok Közös Fajtajegyzékében, a fajták tekintetében nem állhat más korlátozások hatálya alatt, mint amelyeket ezen irányelvben megállapítottak vagy említettek.15. cikkA II. mellékletben említett termékek tekintetében a tagállamok tartózkodnak a 4. cikkben említett jegyzékekben meghatározott feltételeknél, ezek hiányában az ezen irányelv elfogadásának időpontjában érvényes feltételeknél szigorúbb feltételek vagy ezektől eltérő forgalmazási korlátozások bevezetésétől.16. cikk(1) A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban határoznak arról, hogy a harmadik országban termesztett és a szállítóra, az azonosságra, a tulajdonságokra, a növényegészségügyre, a termesztőközegre, a csomagolásra, az ellenőrzési szabályokra, a címkézésre és a lezárásra vonatkozó kötelezettségek tekintetében ugyanolyan garanciákat nyújtó zöldségszaporító és -ültetési anyagok minden felsorolt szempontból egyenértékűek-e a Közösségben termelt és ezen irányelv követelményeinek és feltételeinek megfelelő zöldségszaporító és -ültetési anyagokkal.(2) Az (1) bekezdésben említett határozat meghozataláig a tagállamok 1993. január 1-jéig a 77/93/EGK irányelv rendelkezéseinek sérelme nélkül alkalmazhatnak a harmadik országokból származó zöldségszaporító és -ültetési anyagok behozatalára vonatkozóan a 4. cikkben említett listákban ideiglenesen vagy véglegesen megállapított feltételekkel legalább egyenértékű feltételeket. Amennyiben az említett listák nem állapítanak meg ilyen feltételeket, a behozatali feltételeknek egyenértékűnek kell lenniük legalább az érintett tagállamban folyó termelésre alkalmazandó feltételekkel.A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban meghosszabbítható az első albekezdésben említett, a különféle harmadik országokra irányadó határidő az (1) bekezdésben említett határozat meghozataláig.A tagállam által az első albekezdés szerint hozott határozattal összhangban behozott zöldségszaporító és -ültetési anyagokra a többi tagállam nem alkalmazhat forgalmazási korlátozást az (1) bekezdésben említett kérdések vonatkozásában.17. cikkA tagállamok biztosítják a zöldségszaporító és -ültetési anyagok termesztése és forgalmazása során a mintavételes vizsgálattal történő hivatalos ellenőrzés elvégzését abból a célból, hogy meggyőződjenek az irányelv követelményeinek és feltételeinek teljesítéséről.18. cikkA 21. cikkben megállapított eljárással összhangban szükség szerint részletes végrehajtási eljárásokat fogadnak el az 5. cikkben előírt vizsgálatokkal, valamint a 10. és 17. cikkben előírt hivatalos ellenőrzésekkel kapcsolatban, beleértve a mintavételi módszereket is.19. cikk(1) Amennyiben a 6. cikk (4) bekezdésében előírt felügyeleti és ellenőrzési tevékenység, a 17. cikkben előírt hivatalos ellenőrzések vagy a 20. cikkben előírt kísérletek során úgy találják, hogy a zöldségszaporító és -ültetési anyag nem felel meg ezen irányelv követelményeinek, az érintett tagállam felelős hivatalos szerve meghozza a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására, hogy a termék eleget tegyen az irányelv rendelkezéseinek vagy ameny nyiben ez nem lehetséges, megtiltja az adott zöldségszaporító és -ültetési anyag Közösségen belüli forgalmazását.(2) Amennyiben úgy találják, hogy egy adott szállító által forgalmazott zöldségszaporító és -ültetési anyag nem felel meg ezen irányelv követelményeinek és feltételeinek, az érintett tagállam gondoskodik arról, hogy a szállítóval szemben meghozzák a megfelelő intézkedéseket. Amennyiben eltiltják a szállítót a zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásától, a tagállam értesíti erről a Bizottságot és a tagállamok felelős nemzeti hatóságait.(3) A (2) bekezdés alapján hozott bármely intézkedést visszavonnak, amint kellő bizonyossággal megállapították, hogy a szállító által forgalmazásra szánt zöldségszaporító és -ültetési anyag a jövőben meg fog felelni ezen irányelv követelményeinek és feltételeinek.20. cikk(1) A tagállamokban a mintákon kísérleteket, vagy adott esetben vizsgálatokat végeznek annak ellenőrzésére, hogy a zöldségszaporító és -ültetési anyag megfelel-e ezen irányelv követelményeinek és feltételeinek, beleértve a növényegészségügyi követelményeket és feltételeket is. A Bizottság megszervezheti e kísérletek ellenőrzését a tagállamok és a Bizottság képviselői útján.(2) A 21. cikkben megállapított eljárással összhangban elhatározható, hogy az (1) bekezdésben említett célból közösségi kísérletek elvégzése szükséges. A Bizottság megszervezheti a kísérletek ellenőrzését a tagállamok és a Bizottság képviselői útján.(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett kísérleteket vagy vizsgálatokat a zöldségszaporító és -ültetési anyagok technikai vizsgálati módszereinek összehangolására használják. A kísérletek és vizsgálatok lefolyásáról jelentést készítenek, s azt bizalmasan juttatják el a tagállamoknak és a Bizottságnak.(4) A Bizottság gondoskodik arról, hogy adott esetben az (1) és (2) bekezdésben említett kísérletek összehangolásához, elvégzéséhez, ellenőrzéséhez, valamint az eredményeik kiértékeléséhez szükséges szabályozást elkészítsék a 21. cikk által felállított bizottságon belül. Növényegészségügyi problémák felmerülésekor a Bizottság értesíti a Növényegészségügyi Állandó Bizottságot. Amennyiben szükséges, egyedi szabályozást fogadnak el. A kísérletekbe bevonják a harmadik országokban termelt zöldségszaporító és -ültetési anyagokat is.21. cikk(1) A Bizottságot egy "Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Növények Állandó Bizottsága" elnevezésű bizottság segíti a Bizottsága képviselőjének elnökletével.(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság részére a megteendő intézkedésekről. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. Olyan határozatok esetében, melyeket a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) A Bizottság elfogadja az intézkedéseket, amelyek haladéktalanul alkalmazandók.Azonban amennyiben ezen intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, a Bizottság erről értesíti a Tanácsot. Ez esetben a Bizottság az ilyen értesítés időpontjától számított legfeljebb egy hónappal elhalaszthatja az általa elfogadott intézkedések alkalmazását.A Tanács az előző bekezdésben említett határidőn belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.22. cikk(1) A Bizottságot a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága segíti a Bizottság képviselőjének elnökletével.(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság részére a megteendő intézkedésekről. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. Olyan határozatok esetében, melyeknél a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ameny nyiben azok összhangban vannak a bizottság véleményével.Ha az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el.23. cikkA 4. cikkben említett listák módosításait, valamint az ezen irányelv végrehajtására elfogadott feltételeket és részletes szabályokat a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.24. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy a területükön termelt és forgalmazásra szánt zöldségszaporító és -ültetési anyagok megfelelnek ezen irányelv követelményeinek.(2) Amennyiben egy hivatalos ellenőrzés során úgy találják, hogy a zöldségszaporító és -ültetési anyagokat azért nem lehet forgalmazni, mert nem tesznek eleget valamely növény-egészségügyi feltételnek, az érintett tagállam meghozza az ebből következő növény-egészségügyi kockázat megszüntetéséhez szükséges megfelelő hivatalos intézkedéseket.25. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1992. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkoznak erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást fűznek. Az ilyen hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) Az 5–11. cikkek, valamint a 14., 15., 17., 19. és 24. cikk időpontját a II. mellékletben említett minden egyes nemzetségre és fajra történő alkalmazásának időpontját a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban határozzák meg, amikor a 4. cikkben említett jegyzéket összeállítják.26. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1992. április 28-án.a Tanács részérőlaz elnökArlindo Marques Cunha[1] HL C 46., 1990.2.27., 4. o. és HL C 296., 1991.11.15., 10. o.[2] HL C 240., 1991.9.16., 193. o.[3] HL C 182., 1990.7.23., 19. o.[4] HL L 225., 1970.10.12., 7. o.; legutóbb a 90/654/EGK irányelvvel (HL L 353., 1990.12.17., 48. o.) módosított irányelv.[5] HL L 26., 1977.1.31., 20. o.; legutóbb a 92/10/EGK bizottsági irányelvvel (HL L 70., 1992.3.17., 27. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETA 4. cikkel összhangban meghatározandó feltételekA. pontFeltételek, amelyeknek az ültetési anyagnak meg kell felelnie.B. pontA 70/458/EGK irányelvben fel nem sorolt nemzetségekre és fajokra vonatkozó jegyzékek, amelyek tartalmazzák azon feltételeket, amelyeknek a szaporítóanyagnak meg kell felelnie.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA nemzetségeknek és fajoknak az 1. cikk (2) bekezdésében említett jegyzéke– Allium ascalonicum | mogyoróhagyma |– Allium cepa L. | vöröshagyma |– Allium fistulosum L. | metélőhagyma |– Allium porrum L. | póréhagyma |– Allium sativum | fokhagyma |– Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. | zamatos turbolya |– Apium graveolens L. | halványító zeller |– Asparagus officinalis L. | spárga |– Beta vulgaris L. var. vulgaris | mángold |– Beta vulgaris L. var. conditiva Alef. | vörös cékla |– Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. sabellica L. | leveles kel |– Brassica oleracea L. convar. botrytis (L) Alef. var. botrytis L. | karfiol |– Brassica oleracea L. convar. botrytis (L) Alef. var. cymosa Duch. | brokkoli |– Brassica oleracea L. convar. var. gemmifera DC | bimbóskel |– Brassica oleracea L. convar. capitata (L) Alef. var. sabauda L. | kelkáposzta |– Brassica oleracea L. convar. capitata (L) Alef. var. alba DC | fejes káposzta |– Brassica oleracea L. convar. capitata (L) Alef. var. rubra DC | vörös káposzta |– Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. Gongylodes | karalábé |– Brassica pekinensis L. | kínai kel |– Brassica rapa L. var. Rapa | tarlórépa |– Capsicum annuum L. | étkezési paprika |– Cichorium endivia L. | endívia |– Cichorium intybus L. (partim.) | salátacikória |– Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai | görögdinnye |– Cucumis melo L. | dinnye |– Cucumis sativus L. | fürtös uborka |– Cucurbita maxima Duchesne | sütőtök |– Cucurbita pepo L. | cukkini |– Cynara cardunculus | kárdi |– Cynara scolymus | articsóka |– Daucus carota L. | sárgarépa |– Foeniculum vulgare P. Mill. | édeskömény |– Lactuca sativa L. | fejes saláta |– Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. | paradicsom |– Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill | petrezselyem |– Phaseolus coccineus L. | futóbab |– Phaseolus vulgaris L. | zöldbab |– Pisum sativum L. (partim.) | borsó, a takarmányborsó kivételével |– Raphanus sativus l. | retekfélék |– Rheum | rebarbara |– Scorzonera hispanica L. | feketegyökér |– Solanum melongena L. | tojásgyümölcs |– Spinacia oleracea L. | spenót |– Valerianella locusta (L.) Laterr. | galambbegy |– Vicia faba L. (partim.) | lóbab |--------------------------------------------------


title: A Bizottság 95/17/EK irányelve (1995. június 19.) a 76/768/EGK tanácsi irányelve alkalmazásához szükséges, a kozmetikai termékek címkézésénél használt listán szereplő egy vagy több összetevő mellőzésére vonatkozó részletes szabályok meghatározásárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31995L0017

Hivatalos Lap L 140 , 23/06/1995 o. 0026 - 0029

		A Bizottság 95/17/EK irányelve(1995. június 19.)a 76/768/EGK tanácsi irányelve alkalmazásához szükséges, a kozmetikai termékek címkézésénél használt listán szereplő egy vagy több összetevő mellőzésére vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 94/32/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/768/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésének g) pontjára,mivel szükséges azoknak a kritériumoknak és feltételeknek a meghatározása, amelyek mellett üzleti titoktartás okából a gyártó egy vagy több összetevőt mellőzhet az összetevők azon listájáról, amelyeket legalább a kozmetikai termékek csomagolásán, vagy ahol ez gyakorlati okokból nem megoldható, egy mellékelt tájékoztatón, címkén, szalagon vagy kártyán kell feltüntetni;mivel a titkosítás engedélyezése nem ütközhet a 76/768/EGK irányelvben foglalt egyéb kötelezettségekbe és különösen a kozmetikai termékek biztonságával kapcsolatos cikkekből, mellékletekből, valamint a megfelelő orvosi ellátáshoz szükséges tájékoztatásra és azokra az ügyiratokra vonatkozó rendelkezésekből adódó felelősségekbe, amelyeknek hozzáférhetőknek kell lenniük a nemzeti ellenőrző hatóságok számára;mivel a titkosítás engedélyezése nem veszélyeztetheti a fogyasztók biztonságát;mivel a titkosítás iránti kérelmet abban a tagállamban kell benyújtani, ahol a terméket előállították vagy a közösségi piacon elsőként forgalomba hozták, és ott ahol a 93/35/EGK irányelvvel [3] módosított 76/768/EK irányelv 7a. cikkében megjelölt adatokba való betekintést szintén biztosítani kell ellenőrzés céljából;mivel a kérelemnek annak érdekében, hogy megfelelően felülvizsgálható és ellenőrizhető legyen, tartalmaznia kell a kérelmező azonosításához, az összetevők kozmetikai termékben történő használatának emberi egészségre gyakorolt hatásának azonosításához, és az adott összetevők tervezett felhasználásának meghatározásához szükséges minden adatot, illetve a titkosítás indokait és az összetevőket tartalmazó termékek neveit;mivel gazdasági megfontolásból és a kérelmező jogainak védelme érdekében a kérelmezőt az illetékes hatóságnak rövid határidőn belül, amely – a kivételes esetektől eltekintve – nem lehet több négy hónapnál, tájékoztatnia kell a döntésről; mivel a titkosítás iránti kérelem elutasítását minden esetben megfelelően indokolni kell, pontosan megjelölve a jogorvoslati lehetőségeket és ezek határidejét;mivel az átláthatóság és ellenőrzés érdekében az illetékes hatóság minden elfogadott kérelemhez egy regisztrációs számot rendel, ahol ez a szám az összetevők listáján helyettesíti a 76/768/EGK irányelv 6. cikk (1) bekezdése g) pontjában említett összetevőt;mivel az eredeti kérelem bármely adatának megváltozását a kérelmezőnek az illetékes hatóság felé be kell jelentenie, amely ezeknek a változásoknak ismeretében, vagy ha az új információ közegészségügyi okokból ilyen intézkedést tesz szükségessé, az engedélyt visszavonhatja;mivel a titkosításhoz való jog időtartama nem haladhatja meg az öt évet, amely kivételes körülmények között további három évre meghosszabbítható;mivel a termék biztonságának ellenőrzése és az irányelv alkalmazásának érdekében a Bizottságot és a többi tagállamot megfelelően tájékoztatni kell az illetékes hatóság által meghozott döntésről; mivel azonban egy ilyen döntést a Közösség teljes területén el kell fogadni, eltekintve néhány kivételes esettől;mivel az ezen irányelv által megállapított intézkedések összhangban vannak a kozmetikaitermék-ágazat kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelvek műszaki fejlődéshez való hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzt az irányelvet a 76/768/EK irányelvből eredő egyéb kötelezettségek és különösen annak 2., 4., és 5. cikkéből, a 7. cikk (3) bekezdéséből és 7a. cikkéből származó felelősség sérelme nélkül kell alkalmazni.2. cikkBármely gyártó, annak meghatalmazottja, vagy az a személy, akinek a költségére kozmetikai terméket állítanak elő, vagy bármely személy, aki felelős egy importált kozmetikai terméknek a közösségi piacon történő forgalomba hozataláért, aki az üzleti titoktartás indokával a kozmetikai termék egy vagy több összetevőjét a 76/768/EGK irányelv 6. cikk (1) bekezdése g) pontjában szereplő listán nem kívánja feltüntetni, kérelmet nyújthat be a gyártó vagy az első forgalomba hozatal helye szerinti tagállamnak az irányelv 10. cikkében említett illetékes hatóságához.3. cikkA 2. cikkben említett kérelemnek tartalmaznia kell a következő adatokat:a) a kérelmező neve vagy cégneve és címe vagy székhelye;b) pontos meghatározása annak az összetevőnek, amelynek titkosítását kérelmezték, azaz:- a CAS, Einecs és színindexszám, a kémiai név, az Iupac név, az INCI [4] név, az Európai gyógyszerkönyv szerinti név, az Egészségügyi Világszervezet által javasolt nemzetközi nem-bejegyzett név, és amennyiben létezik, a 76/768/EK irányelv 7. cikk (2) bekezdésében említett közönséges szakmai név,- az Elincs név, és a hozzárendelt hivatalos szám, ha a 67/548/EGK tanácsi irányelvnek [5] megfelelően bejelentették, valamint a titkosítás iránti kérelem jóváhagyása vagy elutasítása az irányelv 19. cikkének megfelelően,- ahol az első és második francia bekezdésben hivatkozott nevek vagy számok nem léteznek, például bizonyos természetes eredetű összetevők esetében, az alapanyag neve, a felhasznált növény vagy állat részének a neve és az összetevő vegyületeinek megnevezése, úgy, mint az oldószereké;c) az összetevő késztermék(ek)ben történő használatának emberi egészségre vonatkozó biztonságosságának felmérése, figyelembe véve az összetevő toxikológiai profilját, a kémiai szerkezetét és a kibocsátás mértékét, a 76/768/EGK irányelv 7a. cikk (1) bekezdése d) és e) pontjában és (2) bekezdésében leírtaknak megfelelően;d) az összetevő előre látható felhasználása és különösen a különböző termékfajták, amelyekben használni fogják;e) annak a részletes indoklása, hogy miért kivételes esetként kérik a titkosítás megadását; például:- az a tény, hogy az összetevőt vagy a forgalomba hozandó kozmetikai termékben gyakorolt hatását a szakirodalomban még nem írták le, és a szakma többi résztvevője sem ismeri,- az a tény, hogy az információ még nem közkincs, bár az összetevőre vagy annak használatára már benyújtották a szabadalmi kérelmet,- az a tény, hogy ha az információ nyilvánosságra kerülne, könnyen reprodukálható lenne, a kérelmező rovására;f) ha ismert, minden olyan terméknek a neve, amely tartalmazza az összetevőt, és ha a Közösség piacán eltérő neveket használnak, ezek mindegyikének pontos részletezése.Ha egy terméknek a neve még nem ismert, későbbi időpontban is közölhető, de legalább 15 nappal a termék piaci forgalomba hozatala előtt.Ha az összetevőt több termék tartalmazza, egy kérelem elegendő, feltéve, hogy abban a termékek világosan fel vannak tüntetve az illetékes hatóság számára;g) nyilatkozat arról, hogy az összetevővel kapcsolatban, amelynek titkosítását kérik, nyújtottak-e már be kérelmet más tagállam illetékes hatósághoz, és e kérelem eredménye.4. cikk(1) A titkosítás iránti kérelem kézhezvételét követően az illetékes hatóság a 3. cikknek megfelelően négy hónapot meg nem haladó időtartamon belül megvizsgálja a kérelmet, és írásban tájékoztatja a kérelmezőt a döntéséről. Engedélyezés esetén a hatóság közli a regisztrációs számot, amelyet a termékhez rendelt a mellékletben szabályozott eljárásnak megfelelően. Kivételes esetekben azonban, az illetékes hatóság írásban tájékoztathatja a kérelmezőt, hogy további – két hónapnál semmi esetre sem hosszabb – idő szükséges a kérelem elbírálásához.(2) A titkosítás elutasítását meg kell indokolni, és a kérelmező számára világosan le kell írni a jogorvoslati lehetőségeket a határidők megjelölésével együtt.5. cikkA 4. cikk (1) bekezdésében említett regisztrációs szám helyettesíti a kérdéses összetevőt a 76/768/EGK irányelv 6. cikk (1) bekezdése g) pontjában szereplő listán.6. cikk(1) A 3. cikk szerint megadott adatok bármiféle változását a lehető leghamarabb be kell jelenteni annak az illetékes hatóságnak, aki a titkosítás iránti kérelmet jóváhagyta. Az összetevőt tartalmazó kozmetikai termék nevének bármiféle változását az illetékes hatóságnak az új név alatt forgalmazott termék piacra kerülése előtt 15 nappal be kell jelenteni.(2) Tekintettel az (1) bekezdésben említett módosításokra, vagy ha az új adatok szükségessé teszik, különösen a közegészségügyet érintő kényszerítő okok miatt, az illetékes hatóság visszavonhatja az engedélyt. Ebben az esetben a kérelmezőt tájékoztatja az új döntésről a határidők betartásával, a 4. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően.7. cikkA titkosítást engedélyező döntés öt évig érvényes.Ha a döntés kedvezményezettje úgy véli, hogy kivételes indokok igazolják ennek az időszaknak a meghosszabbítását, indokolt kérelmet nyújthat be annak az illetékes hatóságnak, amely a titkosítás iránti kérelmét eredetileg elfogadta.Az illetékes hatóság az új kérelemről a 4. cikkben meghatározott határidőn belül és feltételek mellett dönt.A titkosítás időtartamának meghosszabbítása nem haladhatja meg a három évet.8. cikk(1) A tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot a titkosítás engedélyezésével vagy az engedély meghosszabbításával kapcsolatos döntéséről, megjelölve a kérelmező nevét vagy cégnevét és címét vagy székhelyét, a kozmetikai termék nevét, amely az összetevőt tartalmazza, és amelyre vonatkozóan a titkosítás iránti kérelmét jóváhagyták valamint a 4. cikk (1) bekezdésében említett regisztrációs számot.A Bizottság és a többi tagállam, kérésre, beszerezheti az összetevő titkosítása iránti kérelmet és az illetékes hatóság döntését tartalmazó ügyirat másolatát. Ennek keretében a tagállamok illetékes hatóságai és a Bizottság törekednek a megfelelő együttműködés biztosítására.(2) A tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot a titkosítás iránti kérelem elutasításával vagy visszavonásával, vagy a titkosítás időtartamának meghosszabbításának elutasításával kapcsolatos indokolt döntéseiről.(3) A tagállamok és a Bizottság megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a számukra ismertté vált bizalmas adatok alaptalanul ne kerüljenek nyilvánosság elé.9. cikkA tagállamok elismerik az illetékes hatóságok által a titkosítás engedélyezésével és időtartamának meghosszabbításával kapcsolatban meghozott döntéseket.Ha azonban egy tagállam a 8. cikk (1) bekezdésében szabályozott eljárásnak megfelelően tájékoztatást kapott, vagy a megkapta az ügyirat másolatát, és ezt követően a másik tagállam illetékes hatósága által hozott döntést vitatja, kérheti a Bizottságot, hogy hozzon döntést a 76/768/EGK irányelv 10. cikkében hivatkozott eljárásnak megfelelően.10. cikkA tagállamok kijelölik az ezen irányelvben említett illetékes hatóságokat, és erről tájékoztatják a Bizottságot, aki az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ezeket közzéteszi. Egy tagállam más tagállam illetékes hatóságát is kijelölheti, amely kivételes esetekben vállalja a 2. cikkben szereplő kérelmek vizsgálatát.11. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1995. november 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.12. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1995. június 19-én.a Bizottság részérőlEmma boninoa Bizottság tagja[1] HL L 181., 1994.7.15., 31. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 169. o.[3] HL L 151., 1993.6.23., 32.o.[4] Korábban: CTFA név[5] HL L 196., 1967.8.16., 1.o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 4. CIKKBEN SZEREPLŐ REGISZTRÁCIÓS SZÁM MEGADÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁS1. A 4. cikkben szereplő regisztrációs szám hét számjegyből áll, az első kettő a titkosítás engedélyezésének évszáma, a következő kettő az adott tagállamhoz a 2. pont szerint hozzárendelt szám, az utolsó három számjegyet pedig az illetékes hatóság határozza meg.2. A tagállamokhoz rendelt kódok:01 Franciaország02 Belgium03 Hollandia04 Németország05 Olaszország06 Egyesült Királyság07 Írország08 Dánia09 Luxemburg10 Görögország11 Spanyolország12 Portugália13 Finnország14 Ausztria15 Svédország--------------------------------------------------