title: A Tanács (EU) 2019/997 irányelve (2019. június 18.) az uniós ideiglenes úti okmány létrehozásáról, valamint a 96/409/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről

text:
                  20.6.2019

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 163/1

         A TANÁCS (EU) 2019/997 IRÁNYELVE
         (2019. június 18.)
         az uniós ideiglenes úti okmány létrehozásáról, valamint a 96/409/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 23. cikke második bekezdésére,
         tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
         tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
         különleges jogalkotási eljárás keretében,
         mivel:

                     (1)

                     Az uniós polgárság a tagállamok állampolgárainak alapvető jogállása. Minden uniós polgár számára biztosítja azt a jogot, hogy bármely másik tagállam diplomáciai és konzuli hatóságainak védelmét élvezze olyan harmadik ország területén, ahol az állampolgársága szerinti tagállam nem rendelkezik képviselettel, ugyanolyan feltételek szerint, mint az említett tagállam állampolgárai. Az (EU) 2015/637 tanácsi irányelv (2) azáltal érvényesíti ezt a jogot, hogy a képviselettel nem rendelkező uniós polgárok konzuli védelmének előmozdításához szükséges együttműködési és koordinációs intézkedéseket állapít meg.

                     (2)

                     Az (EU) 2015/637 irányelv a tagállami nagykövetségek és konzulátusok részéről a képviselettel nem rendelkező uniós polgárok számára biztosítandó konzuli segítségnyújtás egyik típusaként említi az ideiglenes úti okmányokat. Az ideiglenes úti okmány egyszeri utazásra feljogosító okmány, amely lehetővé teszi a birtokosa hazatérését, vagy kivételesen más célállomásra utazását abban az esetben, ha nem férhet hozzá rendes úti okmányaihoz, például azért, mert azokat ellopták vagy elvesztek. Más célállomás lehet például egy szomszédos vagy hasonlóan közeli ország, ahol a képviselettel nem rendelkező polgár állampolgársága szerinti tagállam nagykövetséggel vagy konzulátussal rendelkezik.

                     (3)

                     A tagállamok kormányai Tanács keretében ülésező képviselőinek 96/409/KKBP határozata (3) közös ideiglenes úti okmányt hozott létre, amelyet a tagállamok uniós polgárok számára állítanak ki olyan helyeken, ahol az adott polgárok állampolgársága szerinti tagállam nem rendelkezik állandó diplomáciai vagy konzuli képviselettel. Most aktualizálni kell az említett határozat szabályait, és létre kell hozni az uniós ideiglenes úti okmány korszerűsített és biztonságosabb formátumát. Biztosítani kell a következetességet az uniós ideiglenes úti okmányok kiállítására vonatkozó különös feltételek és eljárások, valamint az (EU) 2015/637 irányelvben megállapított, a konzuli védelemre vonatkozó általános szabályok között, ugyanis az említett irányelv és többek között az annak 14. cikke által előírt pénzügyi eljárás alkalmazandó az uniós ideiglenes úti okmány képviselettel nem rendelkező polgárok számára történő kiállítására. Ebben az irányelvben az (EU) 2015/637 irányelv szabályai mellett szükség esetén alkalmazandó, kiegészítő szabályokat kell meghatározni.

                     (4)

                     Helyénvaló, hogy az uniós ideiglenes úti okmányt kérelemre kiállítsák bármely olyan, valamely harmadik országban képviselettel nem rendelkező polgár számára, akinek az útlevele vagy úti okmánya elveszett, azt ellopták vagy megsemmisült, vagy egyéb okból nem szerezhető be észszerű időn belül, például utazás során született újszülöttek részére, vagy olyan személy számára, akinek az úti okmánya lejárt, és az állampolgársága szerinti tagállam azt nem tudja könnyen pótolni. Uniós ideiglenes úti okmányt azt követően lehet kiállítani, hogy a képviselettel nem rendelkező polgárnak segítséget nyújtó tagállam megkapta az állampolgárság szerinti tagállamtól a polgár állampolgárságának és személyazonosságának megerősítését.

                     (5)

                     Mivel az útlevél vagy úti okmány elvesztése jelentős nehézségeket okozhat a képviselettel nem rendelkező polgároknak harmadik országokban, egyszerűsített eljárást kell meghatározni a segítséget nyújtó tagállam és a képviselettel nem rendelkező polgár állampolgársága szerinti tagállam közötti együttműködés és koordináció tekintetében. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a konzultációra a lehető leggyorsabban, jellemzően néhány munkanapon belül sor kerüljön. Ugyanakkor kivételes esetekben meg kell őrizni a kellő rugalmasságot. A segítséget nyújtó tagállam csak kivételesen sürgős esetekben állíthatja ki az uniós ideiglenes úti okmányt az állampolgárság szerinti tagállammal való előzetes egyeztetés nélkül. Ezt megelőzően a tagállamoknak általánosságban minden lehetséges módon meg kell próbálniuk kommunikációt folytatni az állampolgárság szerinti tagállammal. Például első lépésként meg kell próbálniuk továbbítani a szükséges információk egy részét, így a kérelmező nevét, állampolgárságát és születési dátumát. Ilyen helyzetekben az állampolgárság szerinti tagállam megfelelő tájékoztatása érdekében a segítséget nyújtó tagállamnak a lehető leghamarabb értesítenie kell az állampolgárság szerinti tagállamot a nevében nyújtott segítségről.

                     (6)

                     Biztonsági okokból az uniós ideiglenes úti okmány kedvezményezettjeinek biztonságos hazatérésük után vissza kell szolgáltatniuk az okmányt, például a határőrök vagy az útlevelek kiállításáért felelős hatóságok részére. Ezenfelül minden kiállított uniós ideiglenes úti okmány egy másolatát vagy szkennelt példányát meg kell őrizni a segítséget nyújtó tagállam okmányt kiállító hatóságánál, egy további másolatot vagy szkennelt példányt pedig meg kell küldeni az állampolgárság szerinti tagállamnak. A visszaszolgáltatott uniós ideiglenes úti okmányokat és a tárolt másolatokat a lehető leghamarabb meg kell semmisíteni.

                     (7)

                     Biztosítani kell, hogy a képviselettel nem rendelkező polgárok bármely tagállam nagykövetségén vagy konzulátusán kérelmezhessenek uniós ideiglenes úti okmányt. Az (EU) 2015/637 irányelv értelmében a tagállamok gyakorlati megállapodásokat köthetnek az uniós ideiglenes úti okmányoknak a képviselettel nem rendelkező polgárok részére történő kiállításával kapcsolatos felelősség megosztása céljából. Az uniós ideiglenes úti okmány iránti kérelmeket fogadó tagállamoknak eseti alapon kell értékelniük, hogy helyénvaló-e uniós ideiglenes úti okmányt kiállítani, vagy továbbítani kell az ügyet arra a nagykövetségre vagy konzulátusra, amelyet egy hatályos megállapodás alapján illetékesnek jelöltek ki.

                     (8)

                     Az uniós ideiglenes úti okmány egyszeri utazásra feljogosító okmányként elérendő céljának megfelelően helyénvaló, hogy az az említett utazáshoz szükséges időre legyen érvényes. A modern utazási lehetőségekre és azok gyorsaságára figyelemmel az uniós ideiglenes úti okmány érvényessége – kivételes körülményektől eltekintve – nem haladhatja meg a 15 naptári napot.

                     (9)

                     Ez az irányelv nem zárhatja ki, hogy a tagállamok az uniós ideiglenes úti okmányok harmadik országokban képviselettel nem rendelkező polgárok számára történő kiállítása mellett – a nemzeti jogot és gyakorlatot figyelembe véve – más helyzetekben is kiállíthassanak uniós ideiglenes úti okmányokat. A tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra is, hogy uniós ideiglenes úti okmányt állítsanak ki saját állampolgáraik részére, a tagállamok területén belül képviselettel nem rendelkező uniós polgárok részére, valamint olyan más tagállam állampolgárai részére, amely képviselettel rendelkezik abban az országban, ahol az említett állampolgárok az uniós ideiglenes úti okmány kiállítását kérik. Ennek során a tagállamoknak meg kell hozniuk a visszaélés és a csalás megelőzéséhez szükséges intézkedéseket. A tagállamok azonban úgy is dönthetnek, hogy ilyen helyzetekben nem állítanak ki uniós ideiglenes úti okmányokat.

                     (10)

                     Az (EU) 2015/637 irányelv 5. cikkével összhangban, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 20. cikke (2) bekezdésének c) pontjában foglalt jog és az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: a Charta) 7. cikkében elismert, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jog érvényesülésének biztosítása érdekében, továbbá szem előtt tartva a nemzeti jogot és gyakorlatot és figyelembe véve az egyes ügyek egyedi körülményeit, a segítséget nyújtó tagállam uniós ideiglenes úti okmányt állíthat ki az uniós polgárt kísérő nem uniós polgárnak minősülő családtagok részére, amennyiben e családtagok jogszerűen tartózkodnak a tagállamok valamelyikében.

                     (11)

                     Bizonyos nem uniós polgárnak minősülő családtagok számára elő lehet írni, hogy az Unió területére történő visszatéréshez az uniós ideiglenes úti okmány mellett vízumot is beszerezzenek. A 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 5. cikkének (2) bekezdése értelmében azoktól a családtagoktól, akik nem valamelyik tagállam állampolgárai, csak az (EU) 2018/1806 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) vagy adott esetben a nemzeti joggal összhangban kérhető beutazási vízum. A 2004/38/EK irányelv 10. cikkében említett érvényes tartózkodási kártya birtoklása mentesíti a családtagokat a vízumkötelezettség alól. A tagállamoknak minden eszközt biztosítaniuk kell e személyek számára a szükséges vízumok megszerzéséhez. Az ilyen vízumokat ingyenesen, a lehető legrövidebb időn belül, gyorsított eljárással kell kiadni.

                     (12)

                     Az uniós ideiglenes úti okmánynak az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványából és az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegéből kell állnia. Az uniós ideiglenes úti okmánynak valamennyi szükséges adatot tartalmaznia kell, és magas szintű műszaki előírásoknak kell megfelelnie, különösen az utánzás és a hamisítás elleni védelem tekintetében. Költséghatékonynak kell lennie és alkalmasnak arra, hogy az összes tagállam használhassa, valamint szabad szemmel is jól látható, mindenki által felismerhető biztonsági elemekkel kell rendelkeznie.

                     (13)

                     Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának tartalmaznia kell üres oldalakat, hogy szükség esetén a vízumok közvetlenül elhelyezhetők legyenek a formanyomtatványon. E formanyomtatványon kell elhelyezni az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét, amely a kedvezményezettre vonatkozó releváns információkat tartalmazza. Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének az 1683/95/EK tanácsi rendeletben (6) meghatározott egységes vízumformátum mintáját kell követnie, és ahhoz hasonló biztonsági elemeket kell tartalmaznia. Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét a tagállam nagykövetségén vagy konzulátusán a vízumokhoz használtakkal azonos nyomtatók segítségével kell kitölteni. Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének kitöltését technikai vis maior esetén kézzel is el lehet végezni. Annak érdekében, hogy az okmányt minél több helyen elfogadják, valamint hogy ki lehessen védeni a biztonsági kockázatokat, a kézzel történő kitöltést amennyire csak lehet, korlátozni kell, és azt kizárólag azokban az esetekben szabad használni, ha az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét nem lehet észszerű időn belül nyomtató segítségével kitölteni.

                     (14)

                     A kiállítási eljárás biztonságának és gyorsaságának fokozása érdekében a kérelmezőnek az uniós ideiglenes úti okmányhoz használt arcképmását digitális kamera vagy hasonló eszköz segítségével a nagykövetségen vagy konzulátuson helyben kell elkészíteni. Fénykép kizárólag abban az esetben használható, ha ez nem lehetséges, és ha a nagykövetség vagy konzulátus megbizonyosodott róla, hogy a fényképen a kérelmező szerepel. Ezután ugyanezt az arcképmást vagy fényképet továbbítani kell az állampolgárság szerinti tagállamnak a kérelmező személyazonosságának megerősítése céljából.

                     (15)

                     Ennek az irányelvnek olyan előírásokat kell meghatároznia, amelyek nem minősülnek titkosnak. Adott esetben ezek az előírások az utánzás és a hamisítás megelőzése érdekében kiegészíthetők további titkos előírásokkal.

                     (16)

                     Annak biztosítása érdekében, hogy csak a szükséges számú személy férhessen hozzá a további technikai előírásokra vonatkozó információkhoz, mindegyik tagállamnak ki kell jelölnie az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának vagy bélyegének előállításáért felelős szervet. Hatékonysági megfontolások miatt célszerű, hogy a tagállamok közös szervet jelöljenek ki. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy szükség esetén megváltoztassák az általuk kijelölt szervet. Biztonsági okokból minden tagállamnak közölnie kell a Bizottsággal és a többi tagállammal a kijelölt szerv nevét.

                     (17)

                     A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el abból a célból, hogy az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványára és bélyegére vonatkozó előírásokat a műszaki fejlődés alapján kiigazítsa, valamint hogy másik tagállamot jelöljön ki arra a feladatra, hogy benyújtsa a mintapéldányokat, amelyek szükségesek a harmadik országoknak az uniós ideiglenes úti okmány egységes formátumáról való értesítéséhez. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak (7) megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértői rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein.

                     (18)

                     Annak biztosítása érdekében, hogy ezen irányelv végrehajtása az alkalmazásának nyomon követésére vonatkozó további technikai előírások és mutatók tekintetében egységes feltételek mellett történjen, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően kell gyakorolni.

                     (19)

                     Annak érdekében, hogy az uniós ideiglenes úti okmányt minél több helyen elfogadják, a harmadik országbeli uniós képviseleteknek értesíteniük kell a harmadik országok illetékes hatóságait az uniós ideiglenes úti okmány egységes formátumáról és annak bármely későbbi módosításáról, jelentést kell tenniük az uniós ideiglenes úti okmány harmadik országok általi elfogadásáról, és elő kell segíteniük annak használatát. Az e célra használandó mintapéldányokat a Bizottság támogatásával valamely tagállamnak kell benyújtania az Európai Külügyi Szolgálat részére.

                     (20)

                     Ez az irányelv nem érinti a kedvezőbb nemzeti rendelkezéseket, amennyiben azok összeegyeztethetők ezen irányelvvel.

                     (21)

                     A személyes adatoknak a tagállamok által ezen irányelv végrehajtása során végzett kezelésére az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) alkalmazandó. Az uniós ideiglenes úti okmány rendszere szükségessé teszi azon személyes adatok kezelését, amelyek a kérelmező személyazonosságának ellenőrzése, az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének kinyomtatása, valamint az érintett személy utazásának megkönnyítése céljából szükségesek. Tovább kell pontosítani a személyes adatok kezelésére vonatkozó biztosítékokat, így például a gyűjtött személyes adatok maximális megőrzési idejét. Az alkalmazandó díjak beszedésének, valamint az esetleges visszaélések vagy más csalárd tevékenységek megelőzésének biztosítása érdekében a segítséget nyújtó tagállam esetében 180 napos, az állampolgárság szerinti tagállam esetében kétéves maximális megőrzési időszakra van szükség. A kérelmező személyes adatainak törlése nem érintheti a tagállamok képességét ezen irányelv alkalmazásának nyomon követésére.

                     (22)

                     A jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodás (22) és (23) bekezdésének megfelelően a Bizottságnak értékelnie kell ezt az irányelvet, különösen a konkrét nyomonkövetési rendelkezések révén gyűjtött információk alapján, annak érdekében, hogy megvizsgálja ezen irányelv hatásait és a további intézkedések szükségességét. Az említett értékelésben olyan jövőbeli műszaki fejlesztéseket is figyelembe lehet venni, amelyek lehetővé tennék az elektronikus ideiglenes úti okmányok bevezetését.

                     (23)

                     Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a képviselettel nem rendelkező polgárok konzuli védelmének biztonságos és széles körben elfogadott ideiglenes úti okmányok kiállítása révén való megkönnyítéséhez szükséges intézkedések megállapítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban – mivel el kell kerülni, hogy a tagállamok által a képviselettel nem rendelkező uniós polgárok számára kiállított ideiglenes úti okmányok egymástól különbözzenek és ebből adódóan csökkenjen az elfogadásuk mértéke – e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

                     (24)

                     Ezen irányelv célja a Charta 46. cikkében garantált konzuli védelem elősegítése. Az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat és a különösen a Chartában elismert elveket, többek között a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jogot, valamint a személyes adatok védelméhez való jogot. Ezt az irányelvet e jogokkal és elvekkel összhangban kell értelmezni és alkalmazni.

                     (25)

                     A 96/409/KKBP határozatot hatályon kívül kell helyezni,

               ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
         I. FEJEZET

            TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

            1. cikk
            Tárgy
            Ez az irányelv megállapítja az azon feltételekre és eljárásra vonatkozó szabályokat, amelyek mellett a harmadik országokban képviselettel nem rendelkező polgárok uniós ideiglenes úti okmányt szerezhetnek be, és meghatározza ezen okmányok egységes formátumát.

            2. cikk
            Fogalommeghatározások
            Ezen irányelv alkalmazásában:
            1.   „képviselettel nem rendelkező polgár”: valamely tagállam állampolgára, aki az (EU) 2015/637 irányelv 6. cikkében foglaltak szerint nem rendelkezik képviselettel valamely harmadik országban;
            2.   „kérelmező”: uniós ideiglenes úti okmányt kérelmező személy;
            3.   „kedvezményezett”: az a személy, aki számára uniós ideiglenes úti okmányt állítanak ki;
            4.   „segítséget nyújtó tagállam”: az uniós ideiglenes úti okmány iránti kérelmet fogadó tagállam;
            5.   „állampolgárság szerinti tagállam”: az a tagállam, amelyről a kérelmező azt állítja, hogy az állampolgára;
            6.   „munkanap”: minden nap, azokat a munkaszüneti vagy hétvégi napokat kivéve, amelyeken az eljárni köteles hatóság szünetelteti tevékenységét.

         II. FEJEZET

            AZ UNIÓS IDEIGLENES ÚTI OKMÁNY

            3. cikk
            Az uniós ideiglenes úti okmány

               (1)   Az uniós ideiglenes úti okmány egy tagállam által, egy adott harmadik országban képviselettel nem rendelkező polgár részére, a polgár állampolgársága vagy lakóhelye szerinti tagállamba, vagy kivételes esetben más célállomásra történő egyszeri utazás céljából a polgár kérésére kiállított úti okmány. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a 7. cikkel összhangban más kedvezményezetteknek is kiállítanak uniós ideiglenes úti okmányt.

               (2)   A tagállamok – a 4. cikkben meghatározott eljárással összhangban – uniós ideiglenes úti okmányt állítanak ki a harmadik országokban képviselettel nem rendelkező azon polgárok számára, akiknek az útlevele vagy úti okmánya elveszett, azt ellopták vagy megsemmisült, vagy egyéb okból nem szerezhető be észszerű időn belül.

            4. cikk
            Eljárás

               (1)   Ha egy tagállamhoz uniós ideiglenes úti okmány iránti kérelem érkezik, e tagállam a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem kézhezvételét követő két munkanapon belül, az (EU) 2015/637 irányelv 10. cikkének (2) bekezdésével összhangban konzultációt folytat az állampolgárság szerinti tagállammal a kérelmező állampolgárságának és személyazonosságának ellenőrzése céljából.

               (2)   A segítséget nyújtó tagállam az állampolgárság szerinti tagállam rendelkezésére bocsátja az összes releváns információt, beleértve az alábbiakat:

                           a)

                           a kérelmező vezetékneve és keresztneve(i), állampolgársága, születési ideje és neme;

                           b)

                           a kérelmezőnek a segítséget nyújtó tagállam hatóságai által a kérelem benyújtásának időpontjában elkészített arcképmása, vagy ha ez nem kivitelezhető, a kérelmező szkennelt vagy digitális fényképe, a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) géppel olvasható úti okmányokról szóló 9303. sz. dokumentumának (Hetedik Kiadás, 2015) (a továbbiakban: az ICAO 9303. sz. dokumentuma) 3. részében meghatározott szabványok alapján;

                           c)

                           minden rendelkezésre álló azonosító okmány, például személyazonosító igazolvány vagy vezetői engedély másolata vagy szkennelt példánya, valamint – amennyiben rendelkezésre áll – a helyettesített okmány típusa és száma, továbbá a kérelmező nemzeti nyilvántartási száma vagy társadalombiztosítási azonosító jele.

               (3)   Az állampolgárság szerinti tagállam a lehető leghamarabb, de legkésőbb a (2) bekezdésben említett információk kézhezvételétől számított három munkanapon belül válaszol a konzultáció iránti megkeresésre az (EU) 2015/637 irányelv 10. cikkének (3) bekezdésével összhangban, és megerősíti, hogy a kérelmező az állampolgára-e. Ha az állampolgárság szerinti tagállam nem tud három munkanapon belül válaszolni a megkeresésre, ezen időtartamon belül tájékoztatja erről a segítséget nyújtó tagállamot és közli a válasz várható időpontját. A segítséget nyújtó tagállam erről tájékoztatja a kérelmezőt. A kérelmező állampolgárságának megerősítését követően a segítséget nyújtó tagállam a lehető leghamarabb, de legkésőbb a megerősítés kézhezvételét követő két munkanapon belül kiállítja az uniós ideiglenes úti okmányt a kérelmező részére.

               (4)   Ha az állampolgárság szerinti tagállam kifogásolja az uniós ideiglenes úti okmány kiállítását valamely állampolgára számára, erről tájékoztatja a segítséget nyújtó tagállamot. Ebben az esetben az uniós ideiglenes úti okmányt nem lehet kiállítani, és jogi kötelezettségeivel és gyakorlataival összhangban az állampolgárság szerinti tagállam viseli a felelősséget az állampolgára konzuli védelméért. A segítséget nyújtó tagállam erről az állampolgárság szerinti tagállammal szoros együttműködésben tájékoztatja a kérelmezőt.

               (5)   Indokolt esetben a tagállamok az (1) és a (3) bekezdésben meghatározott határidőknél hosszabb idő alatt is eljárhatnak.

               (6)   Kivételesen sürgős esetekben a segítséget nyújtó tagállam az állampolgárság szerinti tagállammal való előzetes egyeztetés nélkül is kiállíthatja az uniós ideiglenes úti okmányt. Ezt megelőzően a segítséget nyújtó tagállamnak minden lehetséges módon meg kell próbálnia kommunikációt folytatni az állampolgárság szerinti tagállammal. A segítséget nyújtó tagállam a lehető leghamarabb értesíti az állampolgárság szerinti tagállamot az uniós ideiglenes úti okmány kiállításáról, valamint annak a személynek a személyazonosságáról, akinek a részére az uniós ideiglenes úti okmányt kiállította. Ebben az értesítésben valamennyi olyan adatot közölni kell, amely az uniós ideiglenes úti okmányban szerepel.

               (7)   Az uniós ideiglenes úti okmányt kiállító tagállami hatóságnak a kiállított uniós ideiglenes úti okmányok egy másolatát vagy szkennelt változatát meg kell őriznie, egyet pedig meg kell küldenie a kérelmező állampolgársága szerinti tagállamnak.

               (8)   Az uniós ideiglenes úti okmány kedvezményezettjét fel kell szólítani arra, hogy amikor megérkezik végső úti céljára, szolgáltassa vissza az uniós ideiglenes úti okmányt, függetlenül attól, hogy az lejárt-e.

               (9)   A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az uniós ideiglenes úti okmány iránti kérelem szabványos formanyomtatványának kidolgozása céljából, amely nyomtatványon tájékoztatásnak kell szerepelnie arra vonatkozóan, hogy az uniós ideiglenes úti okmányt a megérkezést követően vissza kell szolgáltatni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 12. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

            5. cikk
            Pénzügyi rendelkezések

               (1)   A segítséget nyújtó tagállam kiszabhatja a kérelmezőre azokat a díjakat, amelyeket a saját állampolgárainak számít fel az ideiglenes nemzeti okmányok kiállításáért.

               (2)   A segítséget nyújtó tagállam általánosságban vagy az általa meghatározott különleges helyzetekben eltekinthet a díjak kiszabásától.

               (3)   Ha a kérelmező a kérelem benyújtásakor nem tudja megfizetni a segítséget nyújtó tagállamnak az alkalmazandó díjakat, akkor az állampolgárság szerinti tagállam részére kell vállalnia az ilyen díjak visszafizetését az (EU) 2015/637 irányelv I. mellékletében foglalt szabványosított formanyomtatvány felhasználásával. Ilyen esetekben az (EU) 2015/637 irányelv 14. cikkének (2) bekezdése és 15. cikke alkalmazandó.

            6. cikk
            Érvényesség
            Az uniós ideiglenes úti okmány a kiállításának tárgyát képező utazás befejezéséhez szükséges időre érvényes. Ezen idő kiszámításánál a szükséges éjszakai pihenőket és az átszállásokhoz szükséges időt is figyelembe kell venni. Az érvényességi időnek kétnapos türelmi időt is tartalmaznia kell. Az uniós ideiglenes úti okmány érvényessége csak rendkívüli körülmények esetén haladhatja meg a 15 naptári napot.

            7. cikk
            Az uniós ideiglenes úti okmányok kiállításának lehetőségei

               (1)   Ha a kérelmező útlevele vagy úti okmánya elveszett, ellopták vagy megsemmisült vagy egyéb okból nem szerezhető be észszerű időn belül, a tagállamok uniós ideiglenes úti okmányt állíthatnak ki:

                           a)

                           saját állampolgáraik részére;

                           b)

                           a tagállamok területén belül képviselettel nem rendelkező uniós polgárok részére, az EUMSZ 355. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett tengerentúli országokat és területeket is beleértve;

                           c)

                           olyan más tagállam állampolgárai részére, amely képviselettel rendelkezik abban az országban, ahol az említett állampolgárok az uniós ideiglenes úti okmány kiállítását kérik, amennyiben létezik ilyen irányú megállapodás az érintett tagállamok között;

                           d)

                           az alkalmazandó vízumkövetelmények sérelme nélkül, egy harmadik országban képviselettel nem rendelkező vagy az a), b) vagy c) pontban említett uniós polgárt kísérő családtagok részére, akik maguk nem uniós polgárok, amennyiben e családtagok jogszerűen tartózkodnak egy tagállamban;

                           e)

                           egyéb olyan személyek részére, akik számára az érintett tagállamnak vagy egy másik tagállamnak a nemzetközi vagy a nemzeti jog alapján kötelessége védelmet nyújtani, és akik jogszerűen tartózkodnak egy tagállamban.

               (2)   Amennyiben egy tagállam az uniós ideiglenes úti okmányt:

                           a)

                           e cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontja alapján állítja ki, a 4. cikkben előírt konzultációba az érintett uniós polgárok állampolgársága szerinti tagállamot kell bevonni;

                           b)

                           e cikk (1) bekezdésének d) pontja alapján állítja ki, a 4. cikkben előírt konzultációba a kísért uniós polgár állampolgársága szerinti tagállamot és szükség esetén a családtag tartózkodási helye szerinti tagállamot kell bevonni. A 4. cikk (6) bekezdésétől eltérve nem állítható ki uniós ideiglenes úti okmány a kísért uniós polgár állampolgársága szerinti tagállammal és szükség esetén a családtag tartózkodási helye szerinti tagállammal folytatott előzetes konzultáció nélkül;

                           c)

                           e cikk (1) bekezdésének e) pontja alapján állítja ki, a 4. cikkben előírt konzultációba azt a tagállamot kell bevonni, amely a kérelmező számára a nemzetközi vagy a nemzeti jog alapján védelmet köteles nyújtani, és ez lesz az uniós ideiglenes úti okmányon feltüntetett célország is.

         III. FEJEZET

            AZ UNIÓS IDEIGLENES ÚTI OKMÁNY EGYSÉGES FORMÁTUMA

            8. cikk
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formátuma

               (1)   Az uniós ideiglenes úti okmány az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványából és az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegéből áll. Az említett formanyomtatványnak és bélyegnek meg kell felelnie az I. és II. mellékletben foglalt előírásoknak és a 9. cikknek megfelelően kidolgozott további technikai előírásoknak.

               (2)   Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének kitöltésekor ki kell tölteni a II. mellékletben foglalt rovatokat és – az ICAO géppel olvasható úti okmányokról szóló 9303. sz. dokumentumának megfelelően – a géppel olvasható vizsgálati zónát.

               (3)   Ezen irányelv céljainak elérése érdekében, különösen a konzuli védelemhez való jog gyakorlásának az uniós ideiglenes úti okmány korszerű és biztonságos formáján alapuló biztosítása céljából, a Bizottság felhatalmazást kap, hogy a 11. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekkel a műszaki fejlődésre reagálva módosítja az I. és a II. mellékletet, valamint az e cikk (2) bekezdésében és a 4. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett ICAO-szabványokra vonatkozó hivatkozásokat.

               (4)   A tagállamok az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének „megjegyzések” rovatában megtehetik a szükséges nemzeti bejegyzéseiket a II. melléklet 9. pontjában említettek szerint. E nemzeti bejegyzések nem ismételhetik meg a II. mellékletben foglalt rovatokban feltüntetett információkat.

               (5)   Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének minden adatát – ideértve az arcképmást is – ki kell nyomtatni. Az uniós ideiglenes úti okmány kinyomtatott egységes bélyegén kézi változtatások nem eszközölhetők.
               Kivételesen, technikai vis maior esetén, az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét kézzel is ki lehet tölteni, és ahhoz csatolni lehet egy fényképet. Ilyen esetekben a fényképet további védelemmel kell ellátni a kicserélésének megakadályozása érdekében. Az uniós ideiglenes úti okmány kézzel kitöltött egységes bélyege nem módosítható.

               (6)   Ha az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén, amelyet még nem helyeztek el az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványán, hibát fedeznek fel, az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét érvényteleníteni kell és meg kell semmisíteni. Ha az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványán való elhelyezés után fedezik fel a hibát az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén, mindkettőt érvényteleníteni kell, meg kell semmisíteni és az uniós ideiglenes úti okmány új egységes bélyegét kell előállítani.

               (7)   Az uniós ideiglenes úti okmány kitöltött rovatokat tartalmazó, kinyomtatott egységes bélyegét az I. melléklettel összhangban az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványán kell elhelyezni.

               (8)   A tagállamok gondoskodnak az uniós ideiglenes úti okmányok kitöltetlen egységes formanyomtatványainak és bélyegeinek lopás ellen védett tárolásáról.

            9. cikk
            További technikai előírások

               (1)   A Bizottság az uniós ideiglenes úti okmányokra vonatkozó további technikai előírásokat tartalmazó végrehajtási jogi aktusokat fogad el a következők tekintetében:

                           a)

                           az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának és bélyegének kialakítása, formátuma és színei;

                           b)

                           az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának anyagára és nyomtatási technikáira vonatkozó követelmények;

                           c)

                           biztonsági elemek és követelmények, ideértve az utánzás és hamisítás elleni emelt szintű szabványokat;

                           d)

                           az uniós ideiglenes úti okmány kitöltésekor és kiállításakor betartandó egyéb szabályok.

                     Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 12. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

               (2)   Esetleg az a döntés születhet, hogy az (1) bekezdésben említett további technikai előírások titkosak legyenek és azok közzétételére ne kerüljön sor. Ebben az esetben ezekhez csak a tagállamok által kijelölt, az uniós ideiglenes úti okmány előállításával megbízott szervek és egy tagállam vagy a Bizottság által szabályszerűen felhatalmazott személyek férhetnek hozzá.

            10. cikk
            Az uniós ideiglenes úti okmányok előállítása

               (1)   Minden tagállam kijelöl egy szervet, amely felelős az uniós ideiglenes úti okmányok egységes formanyomtatványainak és bélyegeinek előállításáért. E feladat ellátására több tagállam vagy az összes tagállam ugyanazt a szervet is kijelölheti.

               (2)   Az egyes tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal, hogy melyik szerv felel az uniós ideiglenes úti okmányaik egységes formanyomtatványainak és bélyegeinek előállításáért. Ha valamely tagállam megváltoztatja az általa kijelölt szervet, megfelelően tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot.

            11. cikk
            A felhatalmazás gyakorlása

               (1)   A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás feltételeit ez a cikk határozza meg.

               (2)   A Bizottságnak a 8. cikk (3) bekezdésében és a 13. cikk (1) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása határozatlan időre szól 2019. július 10-től kezdődő hatállyal.

               (3)   A Tanács bármikor visszavonhatja a 8. cikk (3) bekezdésében és a 13. cikk (1) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

               (4)   A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása előtt a Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban foglalt elveknek megfelelően konzultál az egyes tagállamok által kijelölt szakértőkkel.

               (5)   A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul értesíti arról a Tanácsot.

               (6)   A 8. cikk (3) bekezdése és a 13. cikk (1) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. A Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

               (7)   Az Európai Parlament tájékoztatást kap arról, ha a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadott el, továbbá ha a Tanács a jogi aktussal kapcsolatban kifogást emelt vagy a felhatalmazást visszavonta.

            12. cikk
            Bizottsági eljárás

               (1)   A Bizottságot az 1683/95/EK rendelet 6. cikke alapján létrehozott bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

               (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.

            13. cikk
            Harmadik országok értesítése

               (1)   Legkésőbb 21 hónappal a 9. cikkben említett további technikai előírások elfogadását követően az EUSZ 16. cikkének (9) bekezdése szerint a Tanács elnökségét betöltő tagállam benyújtja a Bizottságnak és az EKSZ-nek az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának és bélyegének mintapéldányait.
               A Bizottság felhatalmazást kap, hogy a 11. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e bekezdés első albekezdésének oly módon történő módosítása céljából, hogy egy másik tagállamot jelöl ki objektív kritériumok alapján – például ha több vagy az összes tagállam uniós ideiglenes úti okmányának előállítására kijelölt szerv e tagállam területén található – arra a feladatra, hogy az említett albekezdésben említett mintapéldányokat benyújtsa.

               (2)   Az EKSZ továbbítja az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának és bélyegének mintapéldányait az Unió harmadik országbeli küldöttségei számára.

               (3)   Az Unió harmadik országbeli küldöttségei értesítik az adott harmadik országok illetékes hatóságait az uniós ideiglenes úti okmány használatáról, valamint annak egységes formátumáról és fő biztonsági elemeiről, és ennek keretében referenciaként a rendelkezésükre bocsátják az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának és bélyegének mintapéldányait. Egy harmadik ország kérésére a számára küldött értesítést meg kell ismételni. Az értesítésben nem szerepelhetnek azok az előírások, amelyek a 9. cikk (2) bekezdésével összhangban titkosnak minősülnek.

               (4)   Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának és bélyegének minden módosításakor meg kell ismételni az (1)–(3) bekezdésben meghatározott eljárást. Az (1) bekezdésben említett határidő az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványa, illetve bélyege módosított formátumának elfogadását követő 21 hónap.

               (5)   Ha egy harmadik országban nincs uniós küldöttség, a képviselt tagállamok helyi konzuli együttműködés keretében döntenek arról, hogy melyik tagállam értesítse az adott harmadik ország illetékes hatóságait az uniós ideiglenes úti okmány egységes formátumáról és fő biztonsági elemeiről. Az EKSZ egyeztet az érintett tagállammal az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványa és bélyege mintapéldányainak e célból történő átadásáról.

         IV. FEJEZET

            ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

            14. cikk
            Kedvezőbb bánásmód
            A tagállamok az ezen irányelvben foglaltaknál kedvezőbb rendelkezéseket vezethetnek be vagy tarthatnak fenn, amennyiben azok összeegyeztethetők ezzel az irányelvvel.

            15. cikk
            A személyes adatok védelme

               (1)   Az ezen irányelv alkalmazásában kezelt személyes adatok – ideértve a kérelmezőnek a 4. cikk (2) bekezdésében említett arcképmását vagy fényképét is – kizárólag abból a célból használhatók fel, hogy a 4. cikkben meghatározott eljárás szerint ellenőrizzék a kérelmező személyazonosságát, hogy kinyomtassák az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét, valamint hogy megkönnyítsék az említett kérelmező utazását. A segítséget nyújtó tagállam és az állampolgárság szerinti tagállam gondoskodik a személyes adatok megfelelő biztonságáról.

               (2)   Az (EU) 2016/679 rendelet sérelme nélkül, az a kérelmező, akinek a részére uniós ideiglenes úti okmányt állítottak ki, jogosult ellenőrizni az uniós ideiglenes úti okmányban szereplő személyes adatokat, valamint – adott esetben – egy új okmány kiállításával azok helyesbítését kérni.

               (3)   Géppel olvasható formátumban szereplő információk nem foglalhatók bele az uniós ideiglenes úti okmányba, kivéve ha azok a II. melléklet 6. pontjában említett rovatokban is fel vannak tüntetve.

               (4)   A segítséget nyújtó tagállam és az állampolgárság szerinti tagállam csak a szükséges ideig – többek között az 5. cikkben említett díjak beszedéséig – őrzi meg a kérelmezők személyes adatait. A segítséget nyújtó tagállam minden esetben csak legfeljebb 180 napig, az állampolgárság szerinti tagállam pedig legfeljebb két évig őrzi meg az említett személyes adatokat. A megőrzési időszak lejárta után a kérelmező személyes adatait törölni kell.

               (5)   A 4. cikktől eltérve a tagállamok gondoskodnak a visszaszolgáltatott uniós ideiglenes úti okmányoknak és minden kapcsolódó másolatnak a lehető leghamarabb történő, biztos megsemmisítéséről.

            16. cikk
            Nyomon követés

               (1)   A tagállamok rendszeresen nyomon követik ezen irányelv alkalmazását a következő mutatók alapján:

                           a)

                           a 3. cikknek megfelelően kibocsátott uniós ideiglenes úti okmányok száma és a kedvezményezettek állampolgársága,

                           b)

                           a 7. cikknek megfelelően kibocsátott uniós ideiglenes úti okmányok száma és a kedvezményezettek állampolgársága, és

                           c)

                           az uniós ideiglenes úti okmányokkal való visszaélések és az utánzási esetek száma.

               (2)   A tagállamok megszervezik az (1) bekezdésben meghatározott mutatók változásának méréséhez szükséges adatok előállítását és gyűjtését, és évente megküldik ezeket az információkat a Bizottságnak.

               (3)   A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogathat el, amelyekben az (1) bekezdésben említett mutatókon túl további mutatókat határozhat meg. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 12. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

            17. cikk
            Értékelés

               (1)   Legkorábban öt évvel ezen irányelv átültetési határidejét követően a Bizottság elvégzi ezen irányelv értékelését, és az értékelés főbb megállapításairól jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A jelentésben értékeli a személyes adatok biztonsági szintjének megfelelőségét, az alapjogokra gyakorolt hatást és az uniós ideiglenes úti okmány egységes díja bevezetésének lehetőségét.

               (2)   A tagállamok megküldik az (1) bekezdésben említett jelentés elkészítéséhez szükséges információkat a Bizottságnak.

            18. cikk
            Hatályon kívül helyezés

               (1)   A 96/409/KKBP határozat 36 hónappal a 9. cikkben említett további technikai előírások elfogadását követően hatályát veszti.

               (2)   A hatályon kívül helyezett határozatra történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.

               (3)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdésben említett időpontig érvénytelenítsék és megsemmisítsék az ideiglenes úti okmányok 96/409/KKBP határozat szerint előállított formanyomtatványait.

            19. cikk
            Átültetés

               (1)   A tagállamok 24 hónappal a 9. cikkben említett további technikai előírások elfogadását követően elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
               A tagállamok ezen intézkedések alkalmazását 36 hónappal a 9. cikkben említett további technikai előírások elfogadását követően kezdik meg.
               Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

               (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal belső joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

            20. cikk
            Hatálybalépés
            Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

            21. cikk
            Címzettek
            Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

            Kelt Luxembourgban, 2019. június 18-án.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               G. CIAMBA

            (1)  2019. január 16-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

            (2)  A Tanács (EU) 2015/637 irányelve (2015. április 20.) a harmadik országokban képviselettel nem rendelkező uniós polgárok konzuli védelmét elősegítő koordinációs és együttműködési intézkedésekről és a 95/553/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 106., 2015.4.24., 1. o.).

            (3)  A tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott 96/409/KKBP határozat (1996. június 25.) egy ideiglenes úti okmány létrehozásáról (HL L 168., 1996.7.6., 4. o.).

            (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/38/EK irányelve (2004. április 29.) az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 158., 2004.4.30., 77. o.).

            (5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1806 rendelete (2018. november 14.) a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról (HL L 303., 2018.11.28., 39. o.).

            (6)  A Tanács 1683/95/EK rendelete (1995. május 29.) a vízumok egységes formátumának meghatározásáról (HL L 164., 1995.7.14., 1. o.).

            (7)  HL L 123., 2016.5.12., 1. o.

            (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

            (9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

            I. MELLÉKLET

               AZ UNIÓS IDEIGLENES ÚTI OKMÁNY EGYSÉGES FORMANYOMTATVÁNYA

            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának meg kell felelnie a következő előírásoknak:
            1.   Formátum és méret
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának háromba hajtott kialakításúnak (egyetlen, mindkét oldalán nyomtatott és három részre hajtott lap) kell lennie. Behajtva a formanyomtatvány méretének meg kell felelnie az ISO/IEC 7810 ID-3 szabványnak.
            2.   Első oldal: fedőlap
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványa fedőlapjának az alábbi sorrendben kell tartalmaznia a következő szavakat: „EURÓPAI UNIÓ” az Unió valamennyi hivatalos nyelvén, valamint „EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT” és „TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE”. Szerepelnie kell rajta tizenkét aranyszínű, kört alkotó csillagnak is.
            3.   Második oldal: az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének elhelyezése
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét biztonságosan el kell helyezni az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának második oldalán oly módon, hogy azt ne lehessen könnyen eltávolítani. Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét a lap széléhez kell illeszteni és ott kell rögzíteni. Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének géppel olvasható vizsgálati zónáját a lap külső széléhez kell illeszteni. Az okmányt kiállító hatóságok pecsétjét oly módon kell elhelyezni a bélyegen, hogy az az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén túl a lapra is átnyúljon.
            4.   Harmadik és negyedik oldal: információk
            A harmadik és negyedik oldalon az Unió valamennyi hivatalos nyelvén, kivéve angolul és franciául, szerepelnie kell az „ideiglenes úti okmány” elnevezésnek, valamint az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén szereplő rovatmegnevezéseknek. A következő szöveget is fel kell tüntetni:

               „This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.”

            5.   Ötödik és hatodik oldal: vízumok és beléptető/kiléptetőbélyegzők
            Az ötödik és a hatodik oldalon a „VISA/VISA” fejléc látható, egyébként üresen kell hagyni.
            Ezekre az oldalakra kerülnek a vízumok és a beléptető/kiléptetőbélyegzők.
            6.   Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának sorszáma
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványán előnyomtatott formában egy hétjegyű sorszámot kell feltüntetni.

            II. MELLÉKLET

               AZ UNIÓS IDEIGLENES ÚTI OKMÁNY EGYSÉGES BÉLYEGE

            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének meg kell felelnie a következő előírásoknak:
            Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének jellemzői

                        1.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén szerepelnie kell az okmánytulajdonos magas biztonsági standardok mellett nyomtatott arcképmásának, kivéve, ha a 8. cikk (5) bekezdésével összhangban fényképet használnak. Az arcképmás, illetve fénykép megegyezik a 4. cikk (2) bekezdése szerinti célokra használt arcképmással, illetve fényképpel.

                        2.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének olyan biztonsági elemeket kell tartalmaznia, amelyek elegendő védelmet biztosítanak a hamisítás ellen, figyelembe véve mindenekelőtt a vízumok egységes formátumánál használt biztonsági elemeket.

                        3.

                        Valamennyi tagállam esetében ugyanazokat a biztonsági elemeket kell használni.

                        4.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén a következőket kell feltüntetni:

                                    a)

                                    az „EU ETD/TVP UE” rövidítések;

                                    b)

                                    a „European Union/Union européenne” szavak;

                                    c)

                                    az ICAO 9303. sz. dokumentumában meghatározott hárombetűs „EUE” kód.

                        5.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének tartalmaznia kell az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének fekete színnel előnyomott, vízszintesen elhelyezkedő hétjegyű sorszámát. Különleges betűtípust kell alkalmazni. Ezt a sorszámot a kiállító tagállamnak az ICAO 9303. sz. dokumentumában meghatározott kétbetűs országkódjának kell megelőznie; ez a kód lehet előnyomtatott vagy azt az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének kitöltésekor is meg lehet adni. Biztonsági okokból ugyanez a hétjegyű sorszám többször szerepelhet előnyomtatva az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén.

                  Kitöltendő rovatok

                        6.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének a következő információk feltüntetésére szolgáló rovatokat kell tartalmaznia:

                                    a)

                                    a célország és bármely tranzitország, amely tekintetében az uniós ideiglenes úti okmányt kiállították;

                                    b)

                                    a kiállító tagállam és a kiállító hatóság székhelye;

                                    c)

                                    a kiállítás dátuma és az érvényesség ideje;

                                    d)

                                    az uniós ideiglenes úti okmány kedvezményezettjének vezetékneve és keresztneve(i), állampolgársága, születési ideje és neme;

                                    e)

                                    az uniós ideiglenes úti okmány egységes formanyomtatványának – amelyen az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegét elhelyezik – az I. melléklet 6. pontjában említett sorszáma.

                        7.

                        A kitöltendő rovatok megnevezésének angol és francia nyelven, számozással kell szerepelniük.

                        8.

                        A dátumokat a következőképpen kell feltüntetni: a nap két számjeggyel, amelyek közül az első nulla, ha a szóban forgó nap egyjegyű szám; a hónap két számjeggyel, amelyek közül az első nulla, ha a szóban forgó hónap egyjegyű szám; az év négy számjeggyel. A napot és a hónapot szóköznek kell követnie. Például: 20 01 2018 = 2018. január 20.

                        9.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegén kell lennie egy „megjegyzések” rovatnak, ahol az okmányt kiállító hatóság további szükséges adatokat tüntethet fel, például a helyettesített okmány típusát és számát.

                  Géppel olvasható információk

                        10.

                        Az uniós ideiglenes úti okmány egységes bélyegének az ICAO 9303. sz. dokumentumával összhangban tartalmaznia kell a megfelelő, géppel olvasható információkat a külső határellenőrzések megkönnyítése érdekében. A géppel olvasható vizsgálati zóna első két karaktereként az „AE” nagybetűket kell használni, ez jelöli, hogy az okmány uniós ideiglenes úti okmány. A géppel olvasható vizsgálati zónának a látható alnyomatban az „Európai Unió” nyomtatott szöveget kell tartalmaznia az Unió összes hivatalos nyelvén. Ez a szöveg nem módosíthatja a géppel olvasható vizsgálati zóna technikai jellemzőit vagy annak gépi olvashatóságát.

                        11.

                        Területet kell fenntartani egy közös 2D vonalkód esetleges hozzáadására.


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/983 irányelve (2019. június 5.) a munkájuk során rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 2004/37/EK irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
                  20.6.2019

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 164/23

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2019/983 IRÁNYELVE
         (2019. június 5.)
         a munkájuk során rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 2004/37/EK irányelv módosításáról
         (EGT-vonatkozású szöveg)
         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen 153. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, összefüggésben annak 153. cikke (1) bekezdésének a) pontjával,
         tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
         a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
         tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
         a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
         rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
         mivel:

                     (1)

                     A szociális jogok európai pillérének (3) – amelyet az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2017. november 17-én hirdetett ki a tisztességes munkafeltételekről és a növekedésről szóló Göteborgban megrendezett szociális csúcstalálkozón – megvalósítása közös politikai kötelezettségünk és felelősségünk. A szociális jogok európai pillérének 10. alapelve előírja, hogy a munkavállalóknak joguk van az egészséges, biztonságos és megfelelően kialakított munkakörnyezethez. A munkavállalók magas szintű munkahelyi egészségvédelemhez és biztonsághoz, valamint a szakmai szükségleteikhez igazított munkakörnyezethez való joga magában foglalja a munkahelyi rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel szembeni védelmet is, függetlenül a munkaviszony vagy az expozíció időtartamától.

                     (2)

                     Ez az irányelv tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert alapvető jogokat és alapelveket, különösen az annak 2. cikkében meghatározott élethez való jogot és az annak 31. cikkében meghatározott tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogot.

                     (3)

                     A 2004/37/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) célja, hogy a munkájuk során rákkeltő anyagoknak és mutagéneknek kitett munkavállalók számára védelmet nyújtson az expozícióból eredő egészségügyi és biztonsági kockázatokkal szemben. Az említett irányelv egységes szintű védelmet ír elő a rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatokkal szemben, egy olyan általános elvi keret révén, amely lehetővé teszi a tagállamok számára a minimumkövetelmények egységes alkalmazásának biztosítását. E minimumkövetelmények célja, hogy uniós szintű védelemben részesítsék a munkavállalókat, és hogy Unió-szerte hozzájáruljanak a munkavállalók védelme tekintetében tapasztalható különbségek csökkentéséhez, valamint az egyenlő versenyfeltételek biztosításához. A kötelező erejű foglalkozási expozíciós határértékek fontos elemei a munkavállalók védelmét szolgáló, a 2004/37/EK irányelvben megállapított általános rendelkezéseknek. Ezeknek a határértékeknek tényeken alapulóknak, arányosaknak és mérhetőknek kell lenniük, és azokat a rendelkezésre álló információk – köztük naprakész tudományos és műszaki adatok –, a végrehajtás és megfelelőség gazdasági megvalósíthatósága, alapos társadalmi-gazdasági hatásvizsgálat, valamint az expozíciós mérési protokollok és technikák munkahelyen való elérhetősége alapján kell meghatározni. A tagállamok – a szociális partnerekkel szorosan együttműködve – szigorúbb kötelező erejű foglalkozási expozíciós határértékeket is meghatározhatnak. Ezen túlmenően, a 2004/37/EK irányelv nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy további intézkedéseket hozzanak, például biológiai határértéket állapítsanak meg.

                     (4)

                     A 2004/37/EK irányelv célja, hogy hatálya kiterjedjen az 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) I. mellékletében meghatározott, az 1A. vagy 1B. kategóriájú rákkeltő anyagként vagy mutagénként való besorolás kritériumainak megfelelő anyagokra és keverékekre, valamint a 2004/37/EK irányelv I. mellékletében említett anyagokra, keverékekre és eljárásokra. Az 1272/2008/EK rendelet I. mellékletében meghatározott, az 1A. vagy 1B. kategóriájú rákkeltő anyagként vagy mutagénként való besorolás kritériumainak megfelelő anyagok harmonizált besorolással rendelkeznek, vagy azokat az említett rendelet 4. vagy 36. cikkével összhangban sorolták be és az említett rendelet 40. cikke szerint jelentették be az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) felé. Ezek az anyagok szerepelnek az ECHA által fenntartott nyilvános osztályozási és címkézési jegyzékben. Az anyagok, keverékek és eljárások 2004/37/EK irányelv I. mellékletében említett listájának az említett irányelv 2. cikke a) pontjának ii. alpontjával összhangban történő kiegészítéséhez, megbízható tudományos bizonyítékot kell felmutatni az adott anyag rákkeltő hatásáról, többek között az ECHA kockázatértékelési bizottsága (RAC), a Nemzetközi Rákkutatási Ügynökség (IARC) és a nemzeti szervek rendelkezésére álló tudományos források alapján, különös figyelmet fordítva az adott anyagról elérhető, szakmailag lektorált, publikált szakirodalomra.

                     (5)

                     A foglalkozási expozíciós határértékek a 2004/37/EK irányelv szerinti kockázatkezelési intézkedések körébe tartoznak. Ezeket a határértékeket rendszeresen felül kell vizsgálni az elővigyázatosság elvével és a munkavállalók védelmének elvével összhangban, valamint a rákkeltő anyagok és mutagének tekintetében rendelkezésre álló, megbízható tudományos és technikai adatok fényében. Emellett figyelembe kell venni a fejlettebb mérési technikákat, kockázatcsökkentési intézkedéseket és egyéb releváns tényezőket. E határértékek betartása nem érinti a munkáltatóknak az említett irányelv szerinti egyéb kötelezettségeit, különösen azokat, amelyek a rákkeltő anyagok és mutagének munkahelyen történő használatának csökkentésére, a munkavállalók rákkeltő anyagoknak és mutagéneknek való kitettségének megelőzésére és csökkentésére, valamint az e célból végrehajtandó intézkedésekre vonatkoznak. Ezen intézkedéseknek – a műszakilag lehetséges mértékben – magukban kell foglalniuk a rákkeltő anyagok vagy mutagének olyan anyaggal, keverékkel vagy eljárással való helyettesítését, amely nem veszélyes vagy kevésbé veszélyes a munkavállalók egészségére, zárt rendszerek alkalmazását és a munkavállalók expozíciójának csökkentésére irányuló egyéb intézkedéseket is.

                     (6)

                     A veszélyes, többek között az elsősorban a rosszindulatú daganatos megbetegedések kezelésére alkalmazott citotoxikus gyógyszerek genotoxikus, rákkeltő vagy mutagén tulajdonságokkal rendelkezhetnek. Ezért fontos védeni a munkavégzés során az ilyen gyógyszereknek kitett munkavállalókat, ideértve: veszélyes gyógyszerek, köztük a citotoxikus gyógyszerek készítése, adagolása vagy ártalmatlanítása; veszélyes gyógyszerekkel vagy az ilyen gyógyszerek által szennyezett anyagokkal összefüggő tisztítási, szállítási, mosási vagy hulladékártalmatlanítási szolgáltatások; vagy veszélyes gyógyszerekkel kezelt páciensek személyes jellegű ápolása. A veszélyes gyógyszerek, köztük a citotoxikus gyógyszerek a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére vonatkozóan minimumkövetelményeket előíró uniós intézkedések ‒ különösen a 98/24/EK tanácsi irányelvben (6) előírtak ‒ hatálya alá tartoznak. Azok a veszélyes gyógyszerek, amelyek olyan anyagokat tartalmaznak, amelyek egyúttal rákkeltő anyagok vagy mutagének is, a 2004/37/EK irányelv hatálya alá tartoznak. A Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy milyen eszközzel biztosítható a legmegfelelőbben a veszélyes gyógyszereknek ‒ ideértve a citotoxikus gyógyszereket ‒ kitett munkavállalók munkahelyi biztonsága. Ennek során ügyelnie kell arra, hogy nem lehet veszélyeztetni a betegek számára elérhető legjobb kezelésekhez való hozzáférést.

                     (7)

                     A legtöbb rákkeltő anyag és mutagén esetében nem lehetséges tudományosan azonosítani azokat a szinteket, amelyek alatt az expozíció nem eredményez káros hatásokat. Noha a rákkeltő anyagok és mutagének tekintetében a munkahelyi határértékek ezen irányelv szerinti meghatározása nem szünteti meg teljes egészében a munkahelyi expozícióból eredően a munkavállalók egészségét és biztonságát érintő kockázatokat (fennmaradó kockázat), mindenképpen hozzájárul az ilyen expozícióból eredő kockázatok jelentős csökkentéséhez, a 2004/37/EK irányelv szerinti fokozatos és célirányos megközelítésnek megfelelően. Más rákkeltő anyagok és mutagének esetében ugyanakkor lehetséges tudományosan azonosítani azokat a szinteket, amelyek alatt az expozíció várhatóan nem eredményez káros hatásokat.

                     (8)

                     Egyes rákkeltő anyagok vagy mutagének esetében a munkavállalók expozíciójának maximális szintjét olyan értékek fejezik ki, amelyeket a 2004/37/EK irányelv értelmében nem szabad túllépni.

                     (9)

                     Ez az irányelv megerősíti a munkavállalók munkahelyi egészségvédelmét és biztonságát. A 2004/37/EK irányelvet a Bizottságnak rendszeresen felül kell vizsgálnia, és adott esetben jogalkotási javaslatokat kell tennie. Az említett irányelvben új határértékeket kell megállapítani a rendelkezésre álló információk fényében, ideértve az új tudományos és műszaki adatokat, valamint a kutatási eredményeken alapuló bevált gyakorlatokat, technikákat és munkahelyi expozíciós mérési protokollokat. Ezen információknak lehetőség szerint tartalmazniuk kell a dolgozók egészségére vonatkozó fennmaradó kockázatokat, a foglalkozási vegyianyag-expozíciós határértékekkel foglalkozó tudományos bizottság (SCOEL) ajánlásait, a RAC véleményeit, a munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi tanácsadó bizottság (ACSH) véleményeit, valamint az IARC-monográfiákat. Az információk átláthatósága ebben az összefüggésben a megelőzés eszköze, amelyet biztosítani kell. A fennmaradó kockázattal kapcsolatos információk értékesek a rákkeltő és mutagén anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak való kitettség korlátozását célzó jövőbeli munka vonatkozásában, és azokat uniós szinten nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenni. Ez az irányelv összhangban áll a SCOEL, a RAC és az ACSH konkrét ajánlásaival, amelyek fontosságát a 2004/37/EK irányelv korábbi módosításai során kihangsúlyozták.

                     (10)

                     A lehető legnagyobb szintű védelem biztosítása érdekében a tudományos adatok fényében a rákkeltő anyagok és mutagének esetében a belégzésen kívül figyelembe kell venni más felszívódási utakat is – többek között a bőrön keresztüli felszívódás lehetőségét –, és ilyen esetekben az adott anyagokhoz a bőrre vonatkozó megjegyzést kell fűzni. Az ezen irányelvben előírt, a 2004/37/EK irányelv III. mellékletének módosításai az említett irányelv aktualizálására irányuló kezdeményezés hosszú távú folyamatának újabb lépését jelentik.

                     (11)

                     Az ezen irányelv hatálya alá tartozó rákkeltő anyagok egészségre gyakorolt hatásainak értékelése a SCOEL és a RAC releváns tudományos szakértői véleményén alapul.

                     (12)

                     A SCOEL, amelyet a 2014/113/EU bizottsági határozattal (7) hoztak létre, támogatja a Bizottságot különösen a legújabb tudományos adatok azonosításában, értékelésében és részletes elemzésében, valamint a munkavállalók azon kémiai kóroki tényezőkkel szembeni védelmére vonatkozó foglalkozási expozíciós határértékekre való javaslattételben, amelyeket a 98/24/EK és a 2004/37/EK irányelv szerint uniós szinten kell meghatározni.

                     (13)

                     Az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (8) összhangban a RAC dolgozza ki a vegyi anyagok emberi egészségre és a környezetre jelentett kockázatairól szóló ECHA-véleményeket. A RAC az említett rendelet 77. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összhangban kérteknek megfelelően ezen irányelv tekintetében is elkészítette véleményét.

                     (14)

                     Az „Egészséges munkahelyek – A veszélyes anyagok helyes kezelése” címmel indított 2018–2019. évi kampány jól példázza, hogy az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség (EU-OSHA) támogatni tudja a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági jogszabályok uniós szintű végrehajtását. Kívánatos, hogy az EU-OSHA szorosan együttműködjön a tagállamokkal annak érdekében, hogy testre szabott tájékoztatással és bevált gyakorlatok példáival szolgáljon a bizonyos anyagokkal kapcsolatba kerülő munkavállalók számára, ismertetve a szakpolitikai fejleményeket és a már hatályban lévő jogi keretet.

                     (15)

                     A kadmium és annak számos szervetlen vegyülete megfelel az 1272/2008/EK rendelettel összhangban rákkeltő anyagként (1B. kategória) való besorolás kritériumainak, ezek tehát a 2004/37/EK irányelv értelmében rákkeltő anyagnak minősülnek. Ezért a rendelkezésre álló információk, köztük a tudományos és műszaki adatok alapján helyénvaló az említett irányelvben határértéket meghatározni a kadmium és annak szervetlen vegyületei tekintetében. Ezenfelül a kadmiumot, a kadmium-nitrátot, a kadmium-hidroxidot és a kadmium-karbonátot különös aggodalomra okot adó anyagként azonosították az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének a) pontja értelmében, és azokat felvették az említett rendelet 59. cikkének (1) bekezdésében említett jelöltlistára.

                     (16)

                     A kadmium esetében előreláthatóan nehéz lesz rövid távon megfelelni a 0,001 mg/m3-es határértéknek. Ezért helyénvaló egy nyolcéves átmeneti időszakot bevezetni, amelynek során 0,004 mg/m3-es határértéket (belélegezhető frakció) kell alkalmazni. A jogos elvárások védelme céljából, valamint annak érdekében, hogy ne keletkezzenek zavarok a meglévő gyakorlatok tekintetében azokban a tagállamokban, amelyek ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában olyan biológiai monitorrendszert alkalmaznak, amelyben a vizelet kreatininre vonatkoztatott biológiai határértéke legfeljebb 0,002 mg Cd/g kreatinin lehet, az érintett tagállamokban a 0,004 mg/m3 határértéket az átmeneti időszak alatt belélegezhető frakcióként kell mérni, a SCOEL és az ACSH kadmiumra és annak szervetlen vegyületeire vonatkozó véleményeivel összhangban.

                     (17)

                     A SCOEL, a RAC és a releváns nemzeti szervek által rendelkezésre bocsátott érvényes tudományos források alapján a Bizottságnak legkésőbb három évvel ezen irányelv hatálybalépésének időpontját követően meg kell vizsgálnia a 2004/37/EK irányelv olyan módon történő módosításának lehetőségét, hogy az irányelvbe a kadmium és annak szervetlen vegyületei tekintetében rendelkezéseket illeszt be az exponáltak esetében a munkahelyi légszennyezettség határérték (foglalkozási expozíciós határérték) és a biológiai határérték kombinációjára vonatkozóan.

                     (18)

                     A kadmiumra és annak szervetlen vegyületeire vonatkozó biológiai határérték megállapítása révén védelemben részesülnének a munkavállalók azok szisztémás toxicitásával szemben, amely főként a veséket és a csontokat érinti. A biológiai monitor így hozzájárulhat a munkavállalók munkahelyi védelméhez, de csak olyan eszközként, amely kiegészíti a levegőben, így a munkavállaló légzési zónájában található kadmium és szervetlen vegyületei koncentrációjának monitoringját. A Bizottságnak a biomonitoringra vonatkozó gyakorlati iránymutatásokat kell kiadnia.

                     (19)

                     A berillium és a legtöbb szervetlen berilliumvegyület megfelel az 1272/2008/EK rendelettel összhangban rákkeltő anyagként (1B. kategória) való besorolás kritériumainak, ezek az anyagok tehát a 2004/37/EK irányelv értelmében rákkeltő anyagnak minősülnek. A berriliumról – amellett, hogy rákkeltő tulajdonságokkal rendelkezik – köztudott, hogy krónikus berilliózist (CBD) és berilliumszenzibilizációt (BeS) vált ki. Ezért helyénvaló a rendelkezésre álló információk, köztük a tudományos és műszaki adatok alapján a berilliumra és a szervetlen berilliumvegyületekre vonatkozóan az említett irányelvben határértéket meghatározni, valamint ahhoz a bőr- és légzőszervi szenzibilizációra vonatkozó megjegyzést fűzni.

                     (20)

                     A berillium esetében előreláthatóan nehéz lesz a 0,0002 mg/m3 határértéknek rövid távon megfelelni. Ezért helyénvaló egy hétéves átmeneti időszakot bevezetni, amelynek során 0,0006 mg/m3 határértéket kell alkalmazni.

                     (21)

                     Az arzénsav és sói, valamint a legtöbb szervetlen arzénvegyület megfelelnek az 1272/2008/EK rendelettel összhangban rákkeltő anyagként (1A. kategória) való besorolás kritériumainak, ezek az anyagok tehát a 2004/37/EK irányelv értelmében rákkeltő anyagnak minősülnek. Ezért a rendelkezésre álló információk, köztük a tudományos és műszaki adatok alapján helyénvaló az említett irányelvben határértéket meghatározni az arzénsav és sói, valamint a szervetlen arzénvegyületek tekintetében. Ezenfelül az arzénsavat, a diarzén-pentoxidot és a diarzén-trioxidot különös aggodalomra okot adó anyagként azonosították az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének a) pontja értelmében, és azokat felvették az említett rendelet XIV. mellékletébe a használat előtti engedélyköteles anyagok listájára.

                     (22)

                     Az arzénsav esetében a rézkohósítási ágazatban előreláthatóan nehézségekbe fog ütközni a 0,01 mg/m3 határértéknek való megfelelés. Ezért egy négyéves átmeneti időszakot kell bevezetni.

                     (23)

                     A formaldehid megfelel az 1272/2008/EK rendelettel összhangban rákkeltő anyagként (1B. kategória) való besorolás kritériumainak, tehát a 2004/37/EK irányelv értelmében rákkeltő anyagnak minősül. A formaldehid helyi hatású genotoxikus rákkeltő anyag, és elegendő tudományos bizonyíték áll rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy az embereknél rákkeltő hatású. A formaldehid egyúttal kontaktallergén is, a bőrrel való érintkezés során (bőrszenzibilizáló). Ezért helyénvaló a rendelkezésre álló információk, köztük a tudományos és műszaki adatok alapján az említett irányelvben hosszú és rövid távú határértéket meghatározni a formaldehid tekintetében, valamint hozzá a bőrszenzibilizációra vonatkozó megjegyzést fűzni. Ezenkívül a Bizottság kérésére az ECHA gyűjti a meglévő információkat a formaldehid és a formaldehidet kibocsátó anyagok munkahelyi potenciális expozíciójának értékelése érdekében, ideértve az ipari és szakmai célú felhasználást is.

                     (24)

                     A formaldehidtartalmú fixáló szereket Unió-szerte rutinszerűen alkalmazzák az egészségügyi ágazatban, tekintettel azok kényelmes kezelhetőségére, nagy fokú pontosságára és rendkívüli alkalmazásbeli rugalmasságára. Néhány tagállamban az egészségügyi ágazatban rövid távon előreláthatóan nehézségekbe fog ütközni a 0,37 mg/m3, illetve 0,3 ppm határértéknek való megfelelés. Ezért helyénvaló az említett ágazatra vonatkozóan ötéves átmeneti időszakot bevezetni, amelynek során 0,62 mg/m3, illetve 0,5 ppm határértéket kell alkalmazni. Az egészségügyi ágazatban ugyanakkor a minimumra kell szorítani a formaldehidnek való kitettséget, és az ágazatot ösztönözni kell arra, hogy amennyire csak lehetséges, az átmeneti időszakban is tartsa be a 0,37 mg/m3, illetve 0,3 ppm határértéket.

                     (25)

                     Néhány tagállamban a formaldehidet rutinszerűen használják elhunyt személyek balzsamozására kulturális vagy vallási gyakorlatuk részeként. A temetkezési ágazatban rövid távon előreláthatóan nehézségekbe fog ütközni a 0,37 mg/m3, illetve 0,3 ppm határértéknek való megfelelés. Ezért helyénvaló az említett ágazatra vonatkozóan ötéves átmeneti időszakot bevezetni, amelynek során 0,62 mg/m3, illetve 0,5 ppm határértéket kell alkalmazni.

                     (26)

                     Az ezen irányelvben a berillium és a formaldehid tekintetében meghatározott, szenzibilizációra vonatkozó megjegyzések az egyértelműség javítását szolgálják. Amennyiben a 2004/37/EK irányelv aktualizálása keretében ilyen megjegyzések meghatározására kerül sor, biztosítani kell a vonatkozó uniós joggal való összhangot. Ez adott esetben magában foglalhatja a szenzibilizációra vonatkozó megjegyzések olyan anyagokhoz való hozzáfűzését, amelyekre vonatkozóan az említett irányelv III. melléklete már tartalmaz konkrét bejegyzést.

                     (27)

                     A 4,4′-metilén-bisz(2-klór-anilin) (a továbbiakban: a MOCA) megfelel az 1272/2008/EK rendelettel összhangban rákkeltő anyagként (1B. kategória) való besorolás kritériumainak, tehát a 2004/37/EK irányelv értelmében rákkeltő anyagnak minősül. Karcinogén hatása és nyilvánvaló genotoxikus képessége miatt ez az anyag az emberekre rákkeltő hatású anyagok közé sorolható. A MOCA esetében a bőrön keresztüli jelentős felszívódás lehetőségét állapították meg. Ezért helyénvaló a MOCA tekintetében határértéket meghatározni, valamint ahhoz a „bőr” megjegyzést fűzni. Ezenfelül ezt az anyagot különös aggodalomra okot adó anyagként azonosították az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének a) pontja értelmében, és felvették az említett rendelet XIV. mellékletébe a forgalomba hozatal vagy használat előtti engedélyköteles anyagok listájára. A rendelkezésre álló információk, köztük a tudományos és műszaki adatok alapján lehetséges határértéket meghatározni a MOCA tekintetében.

                     (28)

                     A Bizottság konzultált az ACSH-val. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 154. cikkével összhangban kétszakaszos, uniós szintű konzultációt folytatott a szociális partnerekkel is. Az ACSH véleményeket fogadott el az ezen irányelv hatálya alá tartozó anyagokra vonatkozóan, és mindegyik esetében kötelező erejű foglalkozási expozíciós határértéket javasolt, néhányuk esetében támogatva a releváns megjegyzéseket.

                     (29)

                     Az ebben az irányelvben megállapított határértékek rendszeres ellenőrzés és felülvizsgálat tárgyát kell, hogy képezzék az 1907/2006/EK rendelettel való összhang biztosítása érdekében, különösen azzal a céllal, hogy a munkavállalók hatékony védelme érdekében figyelembe lehessen venni a 2004/37/EK irányelvben megállapított határértékek és a veszélyes vegyi anyagoknak az említett rendelet szerinti származtatott hatásmentes szintjei közötti kölcsönhatásokat.

                     (30)

                     Mivel ezen irányelv célját – nevezetesen, hogy védje a munkavállalókat azoktól az egészségüket és biztonságukat veszélyeztető kockázatoktól, amelyek munkájuk során a rákkeltő anyagoknak, illetve a mutagéneknek való kitettséggel kapcsolatosan merülnek vagy merülhetnek fel, valamint, hogy az ilyen kockázatokat megelőzze – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme és hatása miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvnek megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

                     (31)

                     Ezen irányelv végrehajtásakor a tagállamok nem írhatnak elő olyan közigazgatási, pénzügyi vagy jogi korlátozásokat, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését. E tekintetben a tagállamoknak és a releváns uniós és nemzeti szerveknek törekedniük kell arra, hogy ösztönzőket, iránymutatást és tanácsokat nyújtsanak a mikro-, a kis- és a középvállalkozások számára, hogy elősegítsék az ezen irányelvnek való megfelelést. Ezzel összefüggésben a leginkább üdvözlendő intézkedések: megállapodás a szociális partnerekkel, a bevált gyakorlatokat azonosító és kialakító iránymutatások és más közös fellépések.

                     (32)

                     Mivel ezen irányelv tárgya a munkavállalók munkahelyi egészségének és biztonságának védelme, azt a hatálybalépésének időpontjától számított két éven belül át kell ültetni.

                     (33)

                     A 2004/37/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

               ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

            1. cikk
            A 2004/37/EK irányelv a következőképpen módosul:

                        1.

                        A 18a. cikk a következő albekezdéssel egészül ki:
                        „Legkésőbb 2022. július 11-ig a Bizottság megvizsgálja ezen irányelv azzal a céllal történő módosításának lehetőségét, hogy az irányelvbe a kadmium és annak szervetlen vegyületei tekintetében rendelkezéseket illesszen be az exponáltak esetében a munkahelyi légszennyezettség határérték (foglalkozási expozíciós határérték) és a biológiai határérték kombinációjára vonatkozóan.
                        Legkésőbb 2020. június 30-ig a Bizottság – a legújabb tudományos ismeretek figyelembevételével és a releváns érdekelt felekkel, különösen az egészségügyi szakemberekkel való megfelelő konzultációt követően – megvizsgálja ezen irányelv annak érdekében történő módosításának lehetőségét, hogy hatályát kiterjessze a veszélyes gyógyszerekre, többek között a citotoxikus gyógyszerekre, vagy megfelelőbb eszközt javasoljon a munkavállalók munkahelyi, ilyen gyógyszereknek való kitettségével szembeni védelmének biztosítása céljából. A vizsgálat alapján a Bizottság – adott esetben, és a szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően – jogalkotási javaslatot nyújt be.”

                        2.

                        A III. melléklet az ezen irányelvhez csatolt melléklettel összhangban módosul.

            2. cikk

               (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2021. július 11-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
               Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

               (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

            3. cikk
            Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

            4. cikk
            Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

            Kelt Brüsszelben, 2019. június 5-én.

                  az Európai Parlament részéről

                  az elnök

               A. TAJANI

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               G. CIAMBA

            (1)  HL C 440., 2018.12.6., 145. o.

            (2)  Az Európai Parlament 2019. március 27-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2019. május 21-i határozata.

            (3)  HL C 428., 2017.12.13., 10. o.

            (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/37/EK irányelve (2004. április 29.) a munkájuk során rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről (hatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK tanácsi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) (HL L 158., 2004.4.30., 50. o.).

            (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1272/2008/EK rendelete (2008. december 16.) az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról (HL L 353., 2008.12.31., 1. o.).

            (6)  A Tanács 98/24/EK irányelve (1998. április 7.) a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről (tizennegyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) (HL L 131., 1998.5.5., 11. o.).

            (7)  A Bizottság 2014/113/EU határozata (2014. március 3.) a foglalkozási vegyianyag-expozíciós határértékekkel foglalkozó tudományos bizottság létrehozásáról és a 95/320/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 62., 2014.3.4., 18. o.).

            (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 1907/2006/EK rendelete (2006. december 18.) a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 396., 2006.12.30., 1. o.).

            MELLÉKLET
            A 2004/37/EK irányelv III. mellékletének A. pontja a következő sorokkal egészül ki:

                           Az anyag neve

                           EK-szám (1)

                           CAS-szám (2)

                           Határértékek

                           Megjegyzés

                           Átmeneti intézkedések

                           8 óra (3)

                           Rövid távon (4)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           „Kadmium és szervetlen vegyületei

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           0,004 mg/m3 határérték (12)2027. július 11-ig.

                           Berillium és szervetlen berilliumvegyületek

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           bőr- és légzőszervi szenzibilizáció (13)

                           0,0006 mg/m3 határérték 2026. július 11-ig.

                           Az arzénsav és sói, valamint szervetlen arzénvegyületek

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           A rézkohósítási ágazat esetében a határérték 2023. július 11-től alkalmazandó.

                           Formaldehid

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           Bőrszenzibilizáció (14)

                           0,62 mg/m3 vagy 0,5ppm határérték(3) az egészségügyi ágazat, a temetkezési és balzsamozási ágazat számára 2024. július 11-ig.

                           4,4′-metilén-bisz(2-klór-anilin)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           bőr (10)

               (11)  Belélegezhető frakció

               (12)  Belélegezhető frakció. Respirábilis frakció azokban a tagállamokban, amelyek ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában biomonitoring-rendszert alkalmaznak, amelyben a vizeletben kimutatható kreatinin esetében a biológiai határérték legfeljebb 0,002 mg Cd/g lehet.

               (13)  Az anyag a bőr és a légutak szenzibilizációját okozhatja.

               (14)  Az anyag a bőr szenzibilizációját okozhatja.”