title: A Tanács 2011/64/EU irányelve ( 2011. június 21. ) a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról

text:
               5.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 176/24

         A TANÁCS 2011/64/EU IRÁNYELVE
   (2011. június 21.)
   a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról
   (kodifikált szöveg)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
   különleges jogalkotási eljárás keretében,
   mivel:

               (1)

               A cigaretták adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/79/EGK tanácsi irányelvet (1), a cigarettán kívüli dohánygyártmány adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/80/EGK tanácsi irányelvet (2) és a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében a fent említett irányelveket egységes aktusba foglalva kell kodifikálni.

               (2)

               A dohánytermékekre vonatkozó uniós adójogszabályoknak biztosítaniuk kell a belső piac megfelelő működését és ezzel egyidejűleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 168. cikkében előírt magas szintű egészségvédelmet, szem előtt tartva, hogy a dohánytermékek súlyosan károsíthatják az egészséget, továbbá hogy az Unió részes fele az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezményének. A módosítások során figyelembe kell venni a különböző típusú dohánygyártmányok helyzetét.

               (3)

               Az Európai Unióról szóló Szerződés egyik célja egy gazdasági unió fenntartása, amely jellemzői hasonlítanak egy nemzeti piac jellemzőihez, amelyen belül egészséges verseny uralkodik. A dohánygyártmányok tekintetében e cél elérése előfeltételezi, hogy a tagállamokban az ezen ágazat termékeinek forgalmát érintő adók alkalmazása ne torzítsa a versenyfeltételeket, és az Unión belül ne akadályozza azok szabad mozgását.

               (4)

               Az egymástól jellemzőik és felhasználási céljuk alapján megkülönböztetett különböző típusú dohánygyártmányokat meg kell határozni.

               (5)

               Szükséges különbséget tenni a cigaretták sodrására szánt finomra vágott dohány és az egyéb fogyasztási dohány között.

               (6)

               Azon dohányrudat, amely meglévő állapotában egy egyszerű eljárás után dohányzásra alkalmas, szintén cigarettának kell tekinteni e termékek egységes adóztatása céljából.

               (7)

               A gyártót olyan természetes vagy jogi személyként kell meghatározni, aki ténylegesen dohányterméket gyárt, és megállapítja a legmagasabb kiskereskedelmi árat minden olyan tagállam számára, amelyikben a kérdéses termékeket szabad forgalomba bocsátják.

               (8)

               Az egységes és méltányos adóztatás érdekében a cigaretták, szivarok, szivarkák és egyéb fogyasztási dohányok fogalmát úgy kell meghatározni, hogy a hosszuk alapján két vagy több cigarettának megfelelő dohányrudakat a jövedéki adó szempontjából kettő vagy több cigarettának lehessen tekinteni, az a szivarfajta, amely számos tekintetben hasonlít egy cigarettához, a jövedéki adó szempontjából cigarettának minősüljön, és az a fogyasztási dohány, amely számos tekintetben hasonlít a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányhoz, a jövedéki adó szempontjából finomra vágott dohánynak minősüljön, a dohánytörmelék fogalmát egyértelműen meg kell határozni. Figyelembe véve mindazokat a gazdasági nehézségeket, amelyeket az azonnali végrehajtás okozhatna a német és a magyar gazdasági szereplőknek, Németország és Magyarország számára engedélyezni kell, hogy 2015. január 1-jéig elhalaszthassa a szivarok és szivarkák meghatározásának alkalmazását.

               (9)

               Különösen a jövedéki adók szerkezete összehangolásának kell ahhoz vezetnie, hogy az ugyanazon csoportba tartozó dohánygyártmányok kategóriái közötti verseny az adóterhek következtében ne torzuljon, és hogy ez a tagállamok nemzeti piacainak megnyitását valósítsa meg.

               (10)

               A szabad verseny követelménye a szabad árképzést jelenti a dohánygyártmányok minden csoportja tekintetében.

               (11)

               A cigarettákra vonatkozó jövedéki adó szerkezetének egy, a termékegységre számított tételes összetevő mellett tartalmaznia kell egy, valamennyi adót tartalmazó kiskereskedelmi áron alapuló százalékos összetevőt; mivel a cigarettákat terhelő forgalmi adónak ugyanaz a hatása, mint a ad valorem jövedéki adónak, és e tényt figyelembe kell venni a jövedéki adó tételes összetevője és a teljes adóteher közötti arány megállapításánál.

               (12)

               A vegyes adószerkezet és a teljes adóterhen belül a tételes összetevő maximális százalékarányának sérelme nélkül, hatékony eszközöket kell a tagállamok rendelkezésére bocsátani, amelyekkel a cigarettára tételes vagy minimum jövedéki adót vethetnek ki, és ezáltal biztosíthatják, hogy legalább egy bizonyos minimális adóösszeg érvényesüljön az Unió egészén belül.

               (13)

               A belső piac megfelelő működése érdekében minimális jövedéki adót kell meghatározni a dohánygyártmányok minden kategóriájára.

               (14)

               A cigaretták tekintetében a termelők vonatkozásában semleges versenyfeltételeket kell biztosítani, a dohánypiacok felosztottságát csökkenteni kell, és az egészségvédelmi célkitűzéseket kell hangsúlyozni. Az árhoz kapcsolódó adóminimum alapját így a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárnak kell képeznie, egy pénzösszegben kifejezett adóminimumnak pedig valamennyi cigarettára vonatkoznia kell. Ugyanezen okokból kell a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat alapul venni a tételes jövedéki adóknak a teljes adóterhen belüli jelentősége felméréséhez.

               (15)

               Az árak és a jövedékiadó-szintek tekintetében különösen a cigaretta – a messze legjelentősebb dohánytermék-kategória –, valamint a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében a tagállamok között még mindig jelentős eltérések léteznek, ami zavarhatja a belső piac működését. Az adószinteknek a tagállamok közötti bizonyos mértékű közelítése elősegítené a csalás és a csempészet Unión belüli visszaszorítását.

               (16)

               A közelítés elősegítené az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítását is. Az adószint lényeges tényező a dohánytermékek árában, amely pedig befolyásolja a fogyasztók dohányzási szokásait. A csalás és csempészet aláássa különösen a cigaretta és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány adóalapon kialakított árszintjét, és ezzel veszélyezteti a dohány-ellenőrzési és egészségvédelmi célkitűzések elérését.

               (17)

               A cigarettától eltérő termékek tekintetében harmonizált adóterhet kell megállapítani minden olyan termékre, amely a dohánygyártmánynak ugyanabba a csoportjába tartozik. Az általános minimális jövedéki adónak százalékban vagy kilogrammonkénti összegben történő kifejezése, illetve egy adott tételszámra való meghatározása a legmegfelelőbb a belső piac működése céljából.

               (18)

               A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében az Unióban egy árhoz kapcsolódó minimumadó alapját úgy kell meghatározni, hogy a cigaretta esetében kiváltotthoz hasonló hatást érjenek el, referenciaértéknek pedig a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat kell tekinteni.

               (19)

               A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány minimumadóját közelíteni kell a cigarettákra vonatkozó minimumadókhoz annak érdekében, hogy a két termék közötti, a megfigyelt fogyasztási szokásokban tükröződő verseny intenzitása, valamint azonos mértékben ártalmas jellegük egyaránt figyelembevehetőbb legyen.

               (20)

               Portugáliának lehetőséget kell adni kedvezményes adó alkalmazására a kisüzemi termelésben előállított, és az Azori-szigetek és Madeira távoli régióin elfogyasztott cigarettákra vonatkozóan.

               (21)

               Az átmeneti időszakoknak lehetővé kell tenniük a tagállamok részére, hogy zökkenőmentesen igazodjanak a teljes jövedéki adó szintjeihez, korlátozva ezáltal a lehetséges mellékhatásokat.

               (22)

               Annak érdekében, hogy Korzika gazdasági és társadalmi egyensúlya ne sérüljön, 2015. december 31-ig eltérés biztosítása szükséges és indokolt, amely révén Franciaország a Korzikán szabad forgalomba bocsátott cigarettákra és egyéb dohánygyártmányokra vonatkozó nemzeti adómértéknél alacsonyabb jövedékiadó-mértéket alkalmazhat. Az említett időpontra a Korzikán szabad forgalomba bocsátott dohánygyártmányokra vonatkozó adószabályokat teljes mértékben össze kell hangolni a francia anyaországbeli szabályokkal. Mindazonáltal el kell kerülni a túl hirtelen változást, és fokozatosan kell növelni Korzikán a cigarettát és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányt jelenleg terhelő jövedéki adót.

               (23)

               A tagállamok többsége bizonyos típusú dohánygyártmányok tekintetében mentességet ad a jövedéki adó alól, vagy jövedékiadó-visszatérítést alkalmaz azon az alapon, hogy milyen felhasználásra gyártják azokat, és ezen irányelvben meg kell határozni a konkrét felhasználásra alkalmazott mentességeket és visszatérítéseket.

               (24)

               Meg kell állapítani egy olyan eljárást, amely lehetővé teszi, hogy az ezen irányelvben meghatározott kulcsokat vagy összegeket egy, az összes megfelelő tényezőt figyelembe vevő bizottsági jelentés alapján időszakosan felülvizsgálják.

               (25)

               Ez az irányelv nem érinti az I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1.   FEJEZET

      TÁRGY

   1. cikk
   Ezen irányelv megállapítja a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolásának általános elveit.
   2.   FEJEZET

      FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

   2. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában a dohánygyártmány:

               a)

               cigaretták;

               b)

               szivarok és szivarkák;

               c)

               fogyasztási dohány:

                           i.

                           cigaretták sodrására szánt finomra vágott dohány;

                           ii.

                           egyéb fogyasztási dohány.

         (2)   Cigarettának és fogyasztási dohánynak kell tekinteni az olyan termékeket, amelyek teljesen vagy részben dohánytól eltérő anyagokat tartalmaznak, de egyébként megfelelnek a 3. cikkben vagy az 5. cikk (1) bekezdésében rögzített követelményeknek.
   Az első albekezdés ellenére nem lehet dohánygyártmánynak tekinteni azon termékeket, amelyek nem tartalmaznak dohányt, és azokat kizárólag gyógyászati célra használják.
   (3)   Az Unió meglévő rendelkezései ellenére, az e cikk (2) bekezdése szerinti, és a 3, 4. és 5. cikk szerinti meghatározások nem sértik az adózás rendszerének vagy szintjének kiválasztását, amelyet az e cikkekben említett különféle termékcsoportokra kell alkalmazni.
   3. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában a cigaretta:

               a)

               dohányrúd, amely meglévő állapotában dohányzásra alkalmas, és a 4. cikk (1) bekezdése értelmében nem minősül szivarnak vagy szivarkának;

               b)

               dohányrúd, amelyet egy egyszerű, nem ipari eljárással cigarettapapír-hüvelybe tolnak;

               c)

               dohányrúd, amelyet egy egyszerű, nem ipari eljárással cigarettapapír-lappal körbevesznek.

         (2)   A jövedéki adó szempontjából az (1) bekezdésben említett dohányrudat két darab cigarettának kell tekinteni, amenynyiben füstszűrő és szopóka nélkül 8 cm-nél hosszabb, de nem hosszabb mint 11 cm; három darab cigarettának kell tekinteni, amennyiben füstszűrő és szopóka nélkül 11 cm-nél hosszabb, de nem hosszabb mint 14 cm, és így tovább.
   4. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján a következő, dohányzásra alkalmas és kizárólag arra szánt dohányáruk minősülnek szivarnak vagy szivarkának:

               a)

               természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak;

               b)

               a kocsányozott keverékdohányból készült szivarbélből, valamint a szivar szokásos színével megegyező színű, regenerált dohánylevélből készült, és a terméket – adott esetben a füstszűrőt is beleértve, a szopókával ellátott szivaroknál azonban a szopóka kivételével – teljesen körülölelő, külső borítékból álló dohányrudak, amelyeknek darabsúlya – füstszűrő vagy szopóka nélkül – legalább 2,3 gramm és legfeljebb 10 gramm, valamint amelyek hosszának legalább egyharmadánál mért kerülete eléri a 34 millimétert.

         (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően Németország és Magyarország 2014. december 31-ig folytathatja a következő albekezdés alkalmazását.
   Szivar vagy szivarka a következő, amennyiben azok meglévő állapotukban dohányzásra alkalmasak:

               a)

               teljes egészében természetes dohányból készült dohányrúd;

               b)

               dohányrúd természetes dohányból készült borítékkal;

               c)

               dohányrúd kocsányozott keverékdohányból készült töltettel, a szivar szokásos színével megegyező, a terméket – adott esetben a füstszűrőt is, szopókás szivaroknál azonban a szopókát nem beleértve – teljesen körülölelő külső borítékkal, továbbá belső burokkal ellátva, amelyek mindegyike dohányfóliából készült, ha darabonkénti tömege – füstszűrő, illetve szopóka nélkül – legalább 1,2 g, és a külső boríték spirális irányban, legalább 30o-os hegyesszögben tekeredik fel a szivar hosszanti tengelyére;

               d)

               dohányrúd kocsányozott keverékdohányból készült töltettel, a szivar szokásos színével megegyező, a terméket – adott esetben a füstszűrőt is, szopókás szivaroknál azonban a szopókát nem beleértve – teljesen körülölelő, dohányfóliából készült külső borítékkal, ha darabonkénti tömege – füstszűrő, illetve szopóka nélkül – legalább 2,3 g, és kerülete a dohányrúd hosszának legalább egyharmadán legalább 34 mm.

         (3)   Azokat a termékeket, amelyek részben tartalmaznak dohánytól eltérő anyagokat is, de egyébként megfelelnek az (1) bekezdésben rögzített követelményeknek, szivarnak, illetve szivarkának kell tekinteni.
   5. cikk
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában a fogyasztási dohány:

               a)

               vágott vagy másképpen feldarabolt, tömbökbe csavart vagy préselt dohány, amely további ipari feldolgozás nélkül dohányzásra alkalmas;

               b)

               kiskereskedelmi értékesítésre felkínált dohánytörmelék, amely nem tartozik a 3. cikk és a 4. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, és dohányzásra alkalmas. E cikk alkalmazásában dohánytörmeléknek kell tekinteni a dohány feldolgozása és a dohánytermékek előállítása során keletkező dohánylevél-maradványokat és melléktermékeket.

         (2)   Cigaretta sodrására szánt finomra vágott dohánynak kell tekinteni az olyan fogyasztási dohányt, amelyben a dohányrészecskék több mint 25 tömegszázalékát kisebb mint 1,5 milliméter szélességűre vágták.
   A tagállamok azt a fogyasztási dohányt is cigaretta gyártására szánt finomra vágott dohánynak tekinthetik, amelyben a dohányrészecskék több mint 25 tömegszázalékát legalább 1,5 milliméter szélességűre vágták, és amelyet cigaretta sodrására szolgáló dohányként adtak el, illetve szándékoznak eladni.
   6. cikk
   A gyártó az Unión belül letelepedett olyan természetes vagy jogi személy, amely kiskereskedelmi forgalomba hozatala céljából a dohányt feldolgozott termékké alakítja át.
   3.   FEJEZET

      A CIGARETTÁKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK

   7. cikk
   (1)   Az Unióban gyártott cigarettákra és a harmadik országokból behozott cigarettákra a vámokat is tartalmazó legmagasabb kiskereskedelmi ár alapján számított ad valorem jövedéki adót és a termék egységére meghatározott tételes jövedéki adót kell kivetni.
   Az első albekezdés ellenére a tagállamok kizárhatják a vámokat a cigaretták ad valorem jövedéki adójának számítási alapjából.
   (2)   A ad valorem jövedéki adó mértékének és a tételes jövedéki adó összegének minden cigaretta esetén egyformának kell lennie.
   (3)   A szerkezeti összehangolás végső fázisában minden tagállamban a cigarettákra ugyanazon arányt alkalmazzák a ad valorem jövedéki adó és a forgalmi adó összege, valamint a tételes jövedéki adó között oly módon, hogy a kiskereskedelmi ártartomány híven tükrözze a gyártók szállítási árai közötti különbségeket.
   (4)   Amennyiben szükséges, a cigarettákra kivetett jövedéki adó magában foglalhat egy minimum adókomponenst, feltéve, hogy az adózás vegyes szerkezetét és a jövedéki adó tételes összetevőjének tekintetében a 8. cikkben meghatározott sávot szigorúan betartják.
   8. cikk
   (1)   A jövedéki adó tételes összetevőjének a cigarettákra vonatkozó teljes adóteher összegén belüli százalékarányát a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján kell kiszámolni.
   (2)   A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott cigaretták összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabad forgalomba bocsátott cigaretták teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
   (3)   2013. december 31-ig a kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek az 5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:

               a)

               tételes jövedéki adó;

               b)

               a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett ad valorem jövedéki adó és hozzáadottérték-adó (héa).

         (4)   2014. január 1-jétől a cigarettákra kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek a 7,5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:

               a)

               tételes jövedéki adó;

               b)

               a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett ad valorem jövedéki adó és héa.

         (5)   A (3) és (4) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, amenynyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának változása miatt a jövedéki adónak a teljes adóteher százalékában kifejezett tételes összetevője a teljes adóteher 5 vagy 7,5 %-a (amelyik alkalmazandó) alá csökken vagy 76,5 %-a fölé emelkedik, az érintett tagállam a változás bekövetkeztének évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a tételes jövedéki adó összegének kiigazításától.
   (6)   Az e cikk (3), (4) és (5) bekezdésére és a 7. cikk (1) bekezdésének második albekezdésére is figyelemmel, a tagállamok jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra.
   9. cikk
   (1)   A tagállamok az e fejezetben előírt szabályoknak megfelelő minimális fogyasztási adót alkalmaznak a cigarettára.
   (2)   Az (1) bekezdést azokra az adókra kell alkalmazni, amelyeket ezen fejezet alapján vetettek ki a cigarettára, és amelyek a következőkből állnak:

               a)

               egy különleges jövedéki adó, amely a termék minden egységére vonatkozik;

               b)

               egy ad valorem jövedéki adó, amelyet a maximális kiskereskedelmi ár alapján számítottak;

               c)

               egy héa, amely a kiskereskedelmi árral arányos.

         10. cikk
   (1)   A cigarettára kivetett teljes jövedéki adó (tételes és ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 57 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 64 EUR.
   Azonban azon tagállamoknak, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 101 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem szükséges alkalmazniuk az első albekezdésben előírt 57 %-os követelményt.
   (2)   2014. január 1-jétől a cigarettára kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 60 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR.
   Azonban azon tagállamoknak, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 115 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem szükséges alkalmazniuk az első albekezdésben előírt 60 %-os követelményt.
   Az első és második albekezdésben meghatározott követelmények teljesítéséhez Bulgária, Észtország, Görögország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Románia 2017. december 31-ig tartó átmeneti időszakban részesül.
   (3)   A tagállamok fokozatosan emelik a jövedéki adókat annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben meghatározott időpontokra megfeleljenek a (2) bekezdésben említett követelményeknek.
   11. cikk
   (1)   Amennyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárában változás következik be, és ezzel a teljes jövedéki adó a 10. cikk (1) bekezdésének első mondatában és a (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken, az érintett tagállam a változás évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a jövedéki adó kiigazításától.
   (2)   Amennyiben egy tagállam felemeli a cigarettákra kivetett héa kulcsát, a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adót akkora összeggel csökkentheti, amely megegyezik a – szintén a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett – héa növekményével, még abban az esetben is, ha az említett kiigazítás eredményeképpen a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adó a 10. cikk (1) bekezdésének első mondatában és (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken.
   Mindazonáltal a tagállamok újból növelik a jövedéki adót annak érdekében, hogy a csökkentés évétől számított második év január 1-jéig elérjék legalább az említett szinteket.
   12. cikk
   (1)   Portugália a 10. cikkben megállapítottnál legfeljebb 50 %-kal alacsonyabb kedvezményes kulcsot alkalmazhat arra a cigarettára, amelyet az Azori-szigetek és Madeira távoli régióin fogyasztanak el, és amelyet olyan kisüzemi termelők állítanak elő, akiknek az éves termelése egyenként nem haladja meg az 500 tonnát.
   (2)   A 10. cikktől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat az 1 200 tonna éves kvótát nem meghaladó mennyiségben Korzika megyéiben forgalomba hozott cigarettákra. E kedvezményes mérték a következő:

               a)

               2012. december 31-ig: az említett megyékben a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták esetében legalább 44 %;

               b)

               2013. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 50 %-a; a jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 88 EUR-nak kell lennie;

               c)

               2015. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 57 %-a; a jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR-nak kell lennie.

         4.   FEJEZET

      A CIGARETTÁN KÍVÜLI DOHÁNYGYÁRTMÁNYOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK

   13. cikk
   Az Unióban gyártott vagy a harmadik országokból importált dohánytermékek következő csoportjai minden tagállamban a 14. cikkben meghatározott minimális jövedéki adó alá tartoznak:

               a)

               a szivarok és a szivarkák;

               b)

               a cigaretták sodrására szánt, finomra vágott dohány;

               c)

               az egyéb szívható dohány.

         14. cikk
   (1)   A tagállamok olyan jövedéki adót alkalmaznak, amely lehet:

               a)

               vagy egy, valamennyi termék legmagasabb kiskereskedelmi ára alapján kiszámított értékarányos (ad volorem) adó, amely árat az Unióban letelepedett gyártók és a harmadik országokból importálók szabadon határoznak meg a 15. cikknek megfelelően; vagy

               b)

               egy tételes adó, amelyet kilogrammonkénti, illetve a szivarok és szivarkák esetében vagylagosan adott darabszám szerinti összeggel határoznak meg; vagy

               c)

               a kettő kombinációja, amely kombinálja az ad valorem összetevőt és a tételes összetevőt.

         Azon esetekben, amikor a jövedéki adó ad valorem vagy kombinált, a tagállamok megszabhatják a jövedéki adó minimumöszszegét.
   (2)   A százalékban, kilogrammonkénti összegben vagy adott darabszámra meghatározott teljes jövedéki adó (tételes és/vagy ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) meg kell hogy feleljen legalább a következő mértékeknek vagy minimumösszegeknek:
   a)   szivarok vagy szivarkák esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 5 %-a vagy 1 000 darabonként vagy kilogrammonként 12 EUR;
   b)   cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány esetében: a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának 40 %-a vagy kilogrammonként 40 EUR;
   c)   egyéb fogyasztási dohány esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 20 %-a vagy kilogrammonként 22 EUR.
   2013. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 43 %-a, vagy kilogrammonként legalább 47 EUR.
   2015. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 46 %-a, vagy kilogrammonként legalább 54 EUR.
   2018. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 48 %-a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
   2020. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 50 %-a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
   A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabad forgalomba bocsátott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
   (3)   Az (1) és (2) bekezdésben említett kulcsok vagy összegek minden olyan termékre érvényesek, amelyek az érintett dohánygyártmány csoportjába tartoznak, anélkül, hogy az egyes csoportokon belül különbséget tennének a minőséget, a kiszerelést, a termék származását, a felhasznált anyagokat, az érintett cégek jellemzőit vagy bármilyen más kritériumot illetően.
   (4)   Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat a Korzika megyéiben szabad forgalomba bocsátott, a cigarettán kívüli dohánygyártmányokra. A kedvezményes mérték a következő:
   a)   a szivarok és a szivarkák esetében: az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 10 %-a;
   b)   a cigaretták sodrására szánt, finomra vágott fogyasztási dohány esetében:

               i.

               2012. december 31-ig az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 27 %-a;

               ii.

               2013. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 30 %-a;

               iii.

               2015. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 35 %-a;

         c)   az egyéb fogyasztási dohány esetében: az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 22 %-a.
   5.   FEJEZET

      A DOHÁNYGYÁRTMÁNY LEGMAGASABB KISKERESKEDELMI ÁRÁNAK MEGHATÁROZÁSA, A JÖVEDÉKI ADÓ BESZEDÉSE, MENTESSÉGEK ÉS VISSZATÉRÍTÉSEK

   15. cikk
   (1)   A gyártók, vagy adott esetben azok Unión belüli képviselői vagy megbízottjai, valamint a harmadik országokból dohányt importálók szabadon határozhatják meg a legmagasabb kiskereskedelmi árat minden termék esetében és minden tagállam számára, ahol a kérdéses terméket szabad forgalomba bocsátják.
   Az első albekezdés azonban nem akadályozhatja az árszínvonalak ellenőrzésére vonatkozó nemzeti jogalkotási rendszerek végrehajtását, vagy a meghatározott árak betartását, feltéve, hogy azok összeegyeztethetők az Unió jogalkotásával.
   (2)   A jövedéki adók kivetésének megkönnyítése érdekében a tagállamok a dohánygyártmányok minden csoportjára kiskereskedelmi árskálákat rögzíthetnek olyan feltételek között, hogy minden skálának kielégítő alkalmazási köre és változatossága legyen ahhoz, hogy ténylegesen megfeleljen az Unióból származó termékek változatosságának.
   Minden skála érvényes a kérdéses dohánygyártmány-csoportba tartozó összes termékre, a minőségre, a kiszerelésre, a termékek vagy a felhasznált anyagok eredetére, a vállalkozás jellemzőire vagy bármilyen más feltételre vonatkozó megkülönböztetés nélkül.
   16. cikk
   (1)   Legkésőbb a jövedéki adó harmonizációjának végső fázisában össze kell hangolni a jövedéki adó beszedésének szabályait. A megelőző fázisban a jövedéki adót alapvetően adójegyek útján szedik be. Ha a jövedéki adót adójegyek útján szedik be, a tagállamok kötelesek az adójegyeket a többi tagállam gyártója és forgalmazója számára is elérhetővé tenni. Ha a jövedéki adót más úton szedi be, a tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy sem adminisztratív, sem technikai akadály ne befolyásolja ennek következtében a tagállamok közötti kereskedelmet.
   (2)   A dohánygyártmányok importőrei és uniós gyártói azon rendszer alá tartoznak, amelyet az (1) bekezdés ír elő a jövedéki adó beszedését és megfizetését illetően.
   17. cikk
   Mentesülhetnek a jövedéki adó alól, illetve a már befizetett jövedéki adót visszaigényelhetik a következők után:

               a)

               ipari és kertészeti célokra használt denaturált dohánygyártmányok;

               b)

               hatósági felügyelet alatt megsemmisített dohánygyártmányok;

               c)

               olyan dohánygyártmányok, amelyeket kizárólag tudományos kísérletek céljaira, vagy a termékminőséggel kapcsolatos vizsgálatokra használnak;

               d)

               olyan dohánygyártmányok, amelyeket a gyártó újra feldolgoz.

         A tagállamok maguk határozzák meg azon körülményeket és alaki követelményeket, amelyek a fent említett mentességekre és visszatérítésekre vonatkoznak.
   6.   FEJEZET

      ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

   18. cikk
   (1)   A Bizottság évente egyszer közzéteszi az euró nemzeti pénznemekben megállapított értékét, amely a teljes jövedéki adó összegeire alkalmazandó.
   Az alkalmazandó átváltási árfolyamok az október első munkanapján érvényes és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett árfolyamok kell, hogy legyenek, és ezeket a következő naptári év január 1-jétől kell alkalmazni.
   (2)   Az (1) bekezdésben előírt éves kiigazítás során a tagállamok fenntarthatják a hatályos jövedékiadó-összegeket, ha az euróban kifejezett jövedékiadó-összegek átváltása nemzeti valutában kifejezve a jövedéki adó 5 %-ánál vagy 5 EUR-nál kisebb növekedését eredményezné, bármelyik is az alacsonyabb összeg.
   19. cikk
   (1)   A Bizottság négyévente jelentést nyújt be a Tanácsnak és – adott esetben – javaslatot tesz a jövedéki adó ezen irányelvben megállapított kulcsaira és szerkezetére.
   A Bizottság jelentése figyelembe veszi a belső piac megfelelő működését, a jövedékiadó-kulcsok reálértékét és a Szerződés szélesebb körű célkitűzéseit.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett jelentésnek elsősorban a tagállamok által nyújtott információkon kell alapulnia.
   (3)   A Bizottság a 2008/118/EK tanácsi irányelv (5) 43. cikkében említett eljárással összhangban összeállítja a jelentéshez szükséges statisztikai adatok listáját, amely nem foglal magában az egyes természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatos adatokat. A tagállamoknak már rendelkezésére álló adatokon kívül a lista kizárólag olyan adatokat tartalmaz, amelyek összegyűjtése és összeállítása nem ró aránytalan adminisztratív terhet a tagállamokra.
   (4)   A Bizottság nem tesz közzé és más módon sem hoz nyilvánosságra adatokat, ha ezáltal üzleti, ipari vagy foglalkozási titkot fedne fel.
   20. cikk
   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   21. cikk
   Az I. melléklet A. részében említett irányelvekkel módosított 92/79/EGK, 92/80/EGK és a 95/59/EK irányelv hatályát veszti, az I. melléklet B. részében említett irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
   A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozásokat ezen irányelvre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
   22. cikk
   Ez az irányelv 2011. január 1-jén lép hatályba.
   23. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Luxembourgban, 2011. június 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         FAZEKAS S.

      (1)  HL L 316., 1992.10.31., 8. o.

      (2)  HL L 316., 1992.10.31., 10. o.

      (3)  HL L 291., 1995.12.6., 40. o.

      (4)  Lásd az I. melléklet A. részét.

      (5)  HL L 9., 2009.1.14., 12. o.

      I. MELLÉKLET
      A.   RÉSZ

         A hatályon kívül helyezett irányelvek és egymást követő módosításaik jegyzéke

      (lásd a 21. cikket)

                  A Tanács 92/79/EGK irányelve
                  (HL L 316., 1992.10.31., 8. o.)

                  A Tanács 1999/81/EK irányelve
                  (HL L 211., 1999.8.11., 47. o.)

                  Csak az 1. cikk

                  A Tanács 2002/10/EK irányelve
                  (HL L 46., 2002.2.16., 26. o.)

                  Csak az 1. cikk

                  A Tanács 2003/117/EK irányelve
                  (HL L 333., 2003.12.20., 49. o.)

                  Csak az 1. cikk

                  A Tanács 2010/12/EU irányelve
                  (HL L 50., 2010.2.27., 1. o.)

                  Csak az 1. cikk

                  A Tanács 92/80/EGK irányelve
                  (HL L 316., 1992.10.31., 10. o.)

                  A Tanács 1999/81/EK irányelve
                  (HL L 211., 1999.8.11., 47. o.)

                  Csak a 2. cikk

                  A Tanács 2002/10/EK irányelve
                  (HL L 46., 2002.2.16., 26. o.)

                  Csak a 2. cikk

                  A Tanács 2003/117/EK irányelve
                  (HL L 333., 2003.12.20., 49. o.)

                  Csak a 2. cikk

                  A Tanács 2010/12/EU irányelve
                  (HL L 50., 2010.2.27., 1. o.)

                  Csak a 2. cikk

                  A Tanács 95/59/EK irányelve
                  (HL L 291., 1995.12.6., 40. o.)

                  A Tanács 1999/81/EK irányelve
                  (HL L 211., 1999.8.11., 47. o.)

                  Csak a 3. cikk

                  A Tanács 2002/10/EK irányelve
                  (HL L 46., 2002.2.16., 26. o.)

                  Csak a 3. cikk

                  A Tanács 2010/12/EU irányelve
                  (HL L 50., 2010.2.27., 1. o.)

                  Csak a 3. cikk

            B.   RÉSZ

         A nemzeti jogba való átültetésre és alkalmazásra előírt határidők

      (lásd a 21. cikket)

                  Irányelv

                  Az átültetés határideje

                  Az alkalmazás kezdőnapja

                  92/79/EGK

                  1992. december 31.

                  —

                  92/80/EGK

                  1992. december 31.

                  —

                  95/59/EK

                  —

                  —

                  1999/81/EK

                  1999. január 1.

                  1999. január 1.

                  2002/10/EK

                  2002. július 1. (1)

                  —

                  2003/117/EK

                  2004. január 1.

                  —

                  2010/12/EU

                  2010. december 31.

                  2011. január 1.

         (1)  A 2002/10/EK irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében megállapított időponttól eltérve:

                  a)

                  a Németországi Szövetségi Köztársaság engedélyt kap arra, hogy a 2002/10/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének való megfeleléséhez szükséges rendelkezéseket legkésőbb 2008. január 1-jéig léptesse hatályba;

                  b)

                  a Spanyol Királyság és a Görög Köztársaság (a 92/79/EGK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének második mondatára tekintettel) engedélyt kap arra, hogy a 2002/10/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének való megfeleléséhez szükséges rendelkezéseket legkésőbb 2008. január 1-jéig léptesse hatályba.

      II. MELLÉKLET

         Megfelelési táblázat

                  A 92/79/EGK irányelv

                  A 92/80/EGK irányelv

                  A 95/59/EK irányelv

                  Ez az irányelv

                  —

                  —

                  1. cikk, (1) és (2) bekezdés

                     1. cikk

                  —

                  —

                  1. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  2. cikk, (1) bekezdés, bevezető szavak

                  2. cikk, (1) bekezdés, bevezető szavak

                  —

                  —

                  2. cikk, (1) bekezdés, a) és b) pont

                  2. cikk, (1) bekezdés, a) és b) pont

                  —

                  —

                  2. cikk, (1) bekezdés, c) pont, első francia bekezdés

                  2. cikk, (1) bekezdés, c) pont, i. alpont

                  —

                  —

                  2. cikk, (1) bekezdés, c) pont, második francia bekezdés

                  2. cikk, (1) bekezdés, c) pont, ii. alpont

                  —

                  —

                  2. cikk, (1) bekezdés, befejező szavak

                  —

                  —

                  —

                  2. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  7. cikk, (2) bekezdés

                  2. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  —

                  2. cikk, (3) bekezdés

                  2. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  4. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés

                  3. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  —

                  4. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  —

                  —

                  4. cikk, (2) bekezdés

                  3. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés

                  4. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  —

                  3. cikk, (2) bekezdés

                  4. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  —

                  7. cikk, (1) bekezdés

                  4. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  5. cikk, bevezető szavak

                  5. cikk, (1) bekezdés, bevezető szavak

                  —

                  —

                  5. cikk, 1. pont

                  5. cikk, (1) bekezdés, a) pont

                  —

                  —

                  5. cikk, 2. pont

                  5. cikk, (1) bekezdés, b) pont

                  —

                  —

                  6. cikk, első bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés

                  —

                  —

                  6. cikk, második bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  —

                  9. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés

                     6. cikk

                  —

                  —

                  8. cikk, (1) bekezdés

                  7. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés

                  —

                  —

                  16. cikk, (6) bekezdés

                  7. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  —

                  8. cikk, (2), (3) és (4) bekezdés

                  7. cikk, (2), (3) és (4) bekezdés

                  —

                  —

                  16. cikk, (1)–(5) bekezdés

                  8. cikk, (1)–(5) bekezdés

                  —

                  —

                  16. cikk, (7) bekezdés

                  8. cikk, (6) bekezdés

                     1. cikk

                  —

                  —

                     9. cikk

                  2. cikk, (1) és (2) bekezdés

                  —

                  —

                  10. cikk, (1) és (2) bekezdés,

                  2. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  2. cikk, (4) bekezdés

                  —

                  —

                  10. cikk, (3) bekezdés

                     2a. cikk

                  —

                  —

                     11. cikk

                  3. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  —

                  12. cikk, (1) bekezdés

                  3. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (4) bekezdés

                  —

                  —

                  12. cikk, (2) bekezdés

                  —

                     1. cikk

                  —

                     13. cikk

                  —

                     2. cikk

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, első és második albekezdés

                  —

                  14. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés, bevezető szavak

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés, bevezető mondat

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés, első, második és harmadik francia bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, negyedik és ötödik albekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, hatodik albekezdés, bevezető mondat

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, hatodik albekezdés, a), b) és c) pont

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés, a), b) és c) pont

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, hetedik albekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, nyolcadik albekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, kilencedik albekezdés

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, tizedik albekezdés

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, tizenegyedik albekezdés

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, negyedik albekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, tizenkettedik albekezdés

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, ötödik albekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, tizenharmadik albekezdés

                  —

                  14. cikk, (2) bekezdés, hatodik albekezdés

                  —

                  3. cikk, (1) bekezdés, tizennegyedik albekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  14. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  3. cikk, (3) bekezdés

                  —

                  —

                  —

                  3. cikk, (4) bekezdés

                  —

                  14. cikk, (4) bekezdés

                  —

                  —

                  9. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés

                  15. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés

                  —

                  —

                  9. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés

                  15. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  —

                  9. cikk, (2) bekezdés, első mondat

                  15. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés

                  —

                  —

                  9. cikk, (2) bekezdés, második mondat

                  15. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés

                  —

                  —

                     10. cikk

                     16. cikk

                  —

                  —

                     11. cikk

                     17. cikk

                  —

                  —

                     12. cikk

                  —

                  —

                  —

                     13. cikk

                  —

                  —

                  —

                     14. cikk

                  —

                  —

                  —

                     15. cikk

                  —

                  2. cikk, (5) bekezdés

                  5. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  18. cikk, (1) bekezdés

                  2. cikk, (6) bekezdés

                  5. cikk, (2) bekezdés

                  —

                  18. cikk, (2) bekezdés

                     4. cikk

                     4. cikk

                  —

                     19. cikk

                  5. cikk, (1) bekezdés

                  6. cikk, (1) bekezdés

                  —

                  —

                  5. cikk, (2) bekezdés

                  6. cikk, (2) bekezdés

                     18. cikk

                     20. cikk

                  —

                  —

                  19. cikk, (1) bekezdés

                  21. cikk, első bekezdés

                  —

                  —

                  19. cikk, (2) bekezdés

                  21. cikk, második bekezdés

                  —

                  —

                     20. cikk

                     22. cikk

                     6. cikk

                     7. cikk

                     21. cikk

                     23. cikk

                  —

                  —

                     I. melléklet

                  —

                  —

                  —

                     II. melléklet

                  —

                  —

                  —

                  —

                     I. melléklet

                  —

                  —

                  —

                     II. melléklet


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2005/44/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a közösségi belvízi közlekedésre vonatkozó harmonizált folyami információs szolgáltatásokról (RIS)

text:
               30.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 255/152

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2005/44/EK IRÁNYELVE

   (2005. szeptember 7.)
   a közösségi belvízi közlekedésre vonatkozó harmonizált folyami információs szolgáltatásokról (RIS)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával való konzultációt követően,
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               Az információs és kommunikációs technológiák belvízi közlekedésben történő alkalmazása elősegíti a belvízi közlekedés biztonságának és hatékonyságának jelentős növekedését.

               (2)

               Néhány tagállamban különböző vízi utakon már telepítik az információs szolgáltatások nemzeti alkalmazásait. A közösségi belvízi hálózatban a harmonizált, összekapcsolható és nyílt navigációs és információs rendszer biztosítása érdekében közös követelményeket és műszaki előírásokat kell bevezetni.

               (3)

               Biztonsági okokból és a páneurópai harmonizáció érdekében az ilyen közös követelmények és műszaki előírások tartalmának a releváns nemzetközi szervezetek, mint a Nemzetközi Hajózási Szövetség (PIANC), a Rajnai Hajózási Központi Bizottság (CCNR) és az Egyesült Nemzetek Szövetségének Európai Gazdasági Bizottsága (UNECE) e téren végzett munkájára kell építenie.

               (4)

               A folyami információs szolgáltatásoknak (RIS) olyan összekapcsolható rendszerekre kell támaszkodniuk, amelyeknek a rendszer valamennyi szolgáltatója és felhasználója számára megkülönböztetéstől mentesen hozzáférhető, nyílt és nyilvános szabványokon kell alapulniuk.

               (5)

               Olyan hajózható vízi utak esetében, amelyek nem kapcsolódnak másik tagállam hajózható hálózatához, ezeknek a követelményeknek és műszaki előírásoknak az alkalmazása nem kötelező. Mindazonáltal ajánlott az ezen irányelvben meghatározott RIS alkalmazása az említett belvízi utak vonatkozásában is, valamint a már meglévő rendszereknek az új szolgáltatásokkal való összekapcsolhatóságának kialakítása.

               (6)

               A RIS kifejlesztésének olyan célokon kell alapulnia, mint a belvízi hajózás biztonsága, hatékonysága és környezetbarát jellege, amelyeket például közlekedésirányítással, környezet- és infrastruktúravédelemmel, valamint a konkrét szabályok végrehajtásával lehet megvalósítani.

               (7)

               A RIS-re vonatkozó követelményeknek legalább a tagállamok által biztosított információs szolgáltatásokra kell vonatkozniuk.

               (8)

               A műszaki előírások létrehozásának ki kell terjednie az olyan rendszerekre, mint az elektronikus navigációs térképek, egy egységes európai hajószámozási rendszert is magában foglaló elektronikus hajózási adatszolgáltatás, hajósoknak szóló hirdetmények, valamint a hajók helymegállapítása és nyomon követése. A RIS igénybevételéhez szükséges berendezések műszaki összeegyeztethetőségét egy bizottságnak kell biztosítania.

               (9)

               A tagállamok felelőssége — a Közösséggel együttműködésben —, hogy ösztönözzék a felhasználókat az eljárások és a berendezésekre vonatkozó követelmények betartására, figyelembe véve azt, hogy a belvízi hajózási ágazat vállalatai kis- és közepes méretű társaságok.

               (10)

               A RIS bevezetése személyes adatok feldolgozásával jár együtt. Az ilyen adatfeldolgozást a közösségi szabályoknak megfelelően, például többek között a személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) meghatározott szabályoknak megfelelően kell elvégezni. A RIS bevezetése nem eredményezheti a piaci szereplők gazdaságilag érzékeny adatainak ellenőrizetlen feldolgozását.

               (11)

               A RIS olyan alkalmazásaiban, amelyekhez pontos helymeghatározás szükséges, ajánlott a műholdas helymeghatározó technológiák használata. Ezeknek a technológiáknak, amikor csak lehetséges, összekapcsolhatóknak kell lenniük más, releváns rendszerekkel, illetve e technológiákat integrálni kell azokkal, összhangban az e területen érvényes határozatokkal.

               (12)

               Mivel ezen irányelv célját, azaz a harmonizált közösségi RIS létrehozását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, ezért az — európai kiterjedése miatt — közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél megvalósításához szükséges mértéket.

               (13)

               Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak (5) megfelelően kell elfogadni.

               (14)

               A jobb jogszabályalkotásról szóló intézményközi megállapodás (6) (34) bekezdésével összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy — a maguk számára, illetve a Közösség érdekében — készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy
   (1)   Ez az irányelv kialakítja a harmonizált folyami információs szolgáltatások (RIS) közösségi létrehozásának és alkalmazásának keretrendszerét annak érdekében, hogy támogassa a belvízi közlekedést a hajózásbiztonság, hatékonyság és a környezetbarát megoldások alkalmazásának fokozása tekintetében, valamint hogy lehetővé tegye az egyéb közlekedési módokhoz való kapcsolódást.
   (2)   Ez az irányelv meghatározza a közösségi belvízi utakon a harmonizált, összekapcsolható és nyitott RIS biztosításához szükséges műszaki követelmények, előírások és feltételek kidolgozásának és továbbfejlesztésének keretét. A műszaki követelmények, előírások és feltételek kidolgozását és továbbfejlesztését a Bizottság hajtja végre, a 11. cikkben említett bizottság segítségével. E tekintetben a Bizottság megfelelően figyelembe veszi a releváns nemzetközi szervezetek, mint a PIANC, a CCNR és az UNECE által kidolgozott intézkedéseket. Biztosítani kell a folytonosságot az egyéb modális forgalomirányítási szolgáltatásokkal, főleg a tengeri hajóforgalom-irányítási és információs szolgáltatásokkal.
   2. cikk
   Alkalmazási kör
   (1)   Ez az irányelv a RIS-nek a tagállamok összes olyan IV. és magasabb osztályba sorolt belvízi útján való megvalósítására és működésére alkalmazandó, amelyeket IV. vagy magasabb osztályba sorolt vízi út köt össze egy másik tagállam IV. vagy magasabb osztályba sorolt vízi útjával, beleértve a tengeri kikötők, belvízi kikötők és a kombinált árufuvarozási terminálok, valamint a III. melléklet 8. projektje tekintetében az 1692/96/EK határozat módosításáról szóló, 2001. május 22-i 1346/2001/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (7) említett, ilyen vízi utak mentén elhelyezkedő kikötőket. Ezen irányelv alkalmazására az UNECE 1992. november 12-i 30. határozatában megállapított Európai Belvízi Hajóutak Osztályozása vonatkozik.
   (2)   A tagállamok ezt az irányelvet az (1) bekezdésben nem említett belvízi utakra és belvízi kikötőkre is alkalmazhatják.
   3. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:

               a)

               „folyami információs szolgáltatások (RIS)”: olyan harmonizált információs szolgáltatások, amelyek a belvízi hajózás forgalom- és közlekedésirányítását támogatják, beleértve — ha technikailag megvalósítható — a más közlekedési módokhoz való kapcsolódást. A RIS nem érinti az érintett vállalatok közötti belső kereskedelmi ügyleteket, ugyanakkor nyitott a kereskedelmi tevékenységekkel való kapcsolat kialakítása irányába. A RIS olyan szolgáltatásokat foglal magában, mint a hajóutakra vonatkozó információk, forgalmi információk, forgalomirányítás, kárenyhítési támogatás, információk a közlekedésirányításhoz, statisztikai és vámügyi szolgáltatások, valamint hajóútdíjak és kikötői illetékek;

               b)

               „hajóutakra vonatkozó információk”: a vízi utakkal (hajóutakkal) kapcsolatos földrajzi, hidrológiai és igazgatási adatok. A hajóutakra vonatkozó információk egyirányúak, azokat a szárazföldről a hajóra vagy a szárazföldről a hivatalba továbbítják;

               c)

               „taktikai forgalmi információk”: azok az információk, amelyek befolyásolják az azonnali navigációs döntéseket az adott forgalmi helyzetben és közvetlen földrajzi környezetben;

               d)

               „stratégiai forgalmi információk”: olyan információk, amelyek a RIS alkalmazóinak közép- és hosszú távú döntéseit befolyásolják;

               e)

               „RIS-alkalmazás”: a folyami információs szolgáltatások biztosítása az erre szolgáló rendszereken keresztül;

               f)

               „RIS-központ”: olyan hely, ahol a szolgáltatásokat technikai személyzet üzemelteti;

               g)

               „RIS-felhasználók”: különböző felhasználói csoportok, beleértve a hajókapitányokat, RIS-üzemeltetőket, zsilip és/vagy hídüzemeltetőket, a vízi utakért felelős hatóságokat, a kikötők és terminálok üzemeltetőit, a vészhelyzetek megszüntetésére szolgáló, sürgősségi szolgáltatások működtetőit, flottaparancsnokokat, a szállítmányok feladóit és az áruszállítókat;

               h)

               „összekapcsolhatóság”: a szolgáltatások, az adattartalom, az adatcsere formája és frekvenciája olyan módon harmonizált, hogy a RIS-felhasználók európai szinten ugyanazokhoz a szolgáltatásokhoz és információkhoz férnek hozzá.

         4. cikk
   A RIS létrehozása
   (1)   A tagállamok megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek a RIS-nek a 2. cikk hatálya alá tartozó belvízi utakon való alkalmazásához.
   (2)   A tagállamok úgy alakítják ki a RIS-t, hogy a RIS alkalmazása hatékony, bővíthető és összekapcsolható legyen annak érdekében, hogy a többi RIS-alkalmazással és — ha lehetséges — az egyéb közlekedési módok rendszereivel együtt tudjon működni. A RIS-alkalmazás a közlekedésirányítási rendszerekhez és a kereskedelmi tevékenységekhez való kapcsolódást is biztosítja.
   (3)   A RIS létrehozása érdekében a tagállamok:

               a)

               a RIS-felhasználók számára megadnak minden vonatkozó adatot, amely a belvízi hajózással és az útiterv kialakítással kapcsolatos. Ezeket az adatokat legalább hozzáférhető elektronikus formában kell megadni;

               b)

               biztosítják, hogy az európai belvízi utak osztályozásának megfelelően az Va. vagy annál magasabb kategóriába tartozó belvízi utjaik esetében a RIS-felhasználók számára az a) pontban említett adatokon kívül navigációs célra szolgáló elektronikus navigációs térképek is rendelkezésre állnak;

               c)

               lehetővé teszik, hogy — amennyiben a nemzeti vagy nemzetközi előírások megkövetelik — az illetékes hatóságok megkapják a szükséges elektronikus hajózási adatszolgáltatást. A határokon átnyúló forgalom esetén ezeket az információkat a szomszédos állam illetékes hatóságainak kell eljuttatni, továbbá minden ilyen információt a hajó határra való érkezését megelőzően kell eljuttatni;

               d)

               biztosítják, hogy a hajósoknak szóló hirdetményeket, többek között a belvízi útjaik vízszintjére (vagy a legnagyobb megengedett merülésre) és a jégveszélyre vonatkozó jelentéseket szabványosított, kódolt és letölthető üzenet formájában adják meg. A szabványüzenetek mindenképpen tartalmazzák a biztonságos hajózáshoz szükséges információkat. A hajósoknak szóló hirdetményeket mindenképpen könnyen hozzáférhető elektronikus formában kell megadni.

         Az e bekezdésben említett kötelezettségeket az I. és II. mellékletben meghatározott előírásokkal összhangban kell teljesíteni.
   (4)   A tagállamok illetékes hatóságai a regionális szükségletek szerint hozzák létre a RIS-központokat.
   (5)   Az Automatikus Hajóazonosító Rendszerek (AIS) használatára a belvízi utakon alkalmazott rádiótelefon-szolgáltatásokról szóló, a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) rádiószabályzatának keretében 2000. április 6-án Bázelben megkötött regionális megállapodást kell alkalmazni.
   (6)   A tagállamok — adott esetben a Közösséggel együttműködésben — szorgalmazzák, hogy a belvízi útjaikon hajózó hajóvezetők, hajóüzemeltetők, hajóügynökök vagy hajótulajdonosok, a hajón szállított áruk feladói és tulajdonosai, valamint a hajók teljes mértékben hasznát vegyék az ezen irányelv alapján rendelkezésre álló szolgáltatásoknak.
   (7)   A Bizottság meghozza a szükséges intézkedéseket a RIS összekapcsolhatóságának, megbízhatóságának és biztonságának ellenőrzésére.
   5. cikk
   Műszaki iránymutatások és előírások
   (1)   A RIS-k biztosítása, valamint e szolgáltatások a 4. cikk (2) bekezdésében előírt összekapcsolhatóságának garantálása érdekében a Bizottság összhangban a (2) bekezdéssel meghatározza a szolgáltatások tervezésére, megvalósítására és működtetésére vonatkozó műszaki iránymutatásokat (RIS-iránymutatások), valamint különösen a következő területekre vonatkozó műszaki előírásokat:

               a)

               a belvízi hajózásban alkalmazott elektronikus térkép-megjelenítő és információs rendszer (a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS);

               b)

               elektronikus hajózási adatszolgáltatás;

               c)

               hajósoknak szóló hirdetmények;

               d)

               helymegállapító és nyomon követő rendszerek;

               e)

               a RIS igénybevételéhez szükséges berendezések kompatibilitása.

         Ezeknek az iránymutatásoknak és előírásoknak a II. mellékletben meghatározott műszaki elveken kell alapulniuk, és figyelembe kell venniük a releváns nemzetközi szervezetek által ezen a téren végzett munkát.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett műszaki iránymutatásokat és előírásokat a Bizottság a 11. cikk (3) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően alakítja ki, illetve adott esetben módosítja. Az iránymutatások és előírások kialakítása a következő ütemezés szerint történik:

               a)

               a RIS-iránymutatásokat legkésőbb 2006 június 20-áig;

               b)

               a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS-re vonatkozó előírásokat, az elektronikus hajózási adatszolgáltatást és a hajósoknak szóló hirdetményeket legkésőbb 2006 október 20-éig;

               c)

               a helymegállapító és nyomon követő rendszereket legkésőbb 2006 december 20-éig.

         (3)   A RIS-iránymutatásokat és előírásokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
   6. cikk
   Műholdas helymeghatározás
   A pontos helymeghatározást igénylő RIS céljából ajánlott a műholdas helymeghatározó technológiák alkalmazása.
   7. cikk
   A RIS berendezések típusjóváhagyása
   (1)   Amennyiben a hajózás biztonsága, valamint a vonatkozó műszaki előírások szükségessé teszik, a RIS termináljait, hálózati berendezéseit és szoftveralkalmazásait a megfelelőség tekintetében típusjóváhagyással kell ellátni, mielőtt üzembe helyezik őket belvízi utakon.
   (2)   A tagállamok értesítik a Bizottságot a típusjóváhagyásért felelős nemzeti hatóságokról. A Bizottság eljuttatja ezeket az információkat a többi tagállam részére.
   (3)   Valamennyi tagállam elismeri a többi tagállam (2) bekezdésben említett felelős nemzeti hatósága által kibocsátott típusjóváhagyásokat.
   8. cikk
   Illetékes hatóságok
   A tagállamok kijelölik a RIS-alkalmazásokért és a nemzetközi adatcseréért felelős illetékes hatóságokat. Ezekről a hatóságokról értesítik a Bizottságot.
   9. cikk
   A titoktartásra, a hajózás biztonságára és az információk újrafelhasználására vonatkozó szabályok
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a RIS működéséhez szükséges személyes adatok feldolgozását az egyének szabadságának és alapvető jogainak védelmére vonatkozó közösségi szabályoknak — többek között a 95/46/EK és a 2002/58/EK irányelvnek — megfelelően végzik el.
   (2)   A tagállamok biztonsági intézkedéseket alkalmaznak és tartanak fenn a RIS-üzenetek és -feljegyzések kárt okozó eseményekkel és visszaéléssel, többek között a jogosulatlan hozzáféréssel, módosításokkal vagy elvesztéssel szembeni védelme érdekében.
   (3)   A közszférából származó információk újrafelhasználásáról szóló, 2003. november 17-i 2003/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (8) alkalmazni kell.
   10. cikk
   Módosítási eljárás
   Az I. és II. melléklet az ezen irányelv alkalmazása során szerzett tapasztalatok figyelembevételével módosítható, és a 11. cikk (3) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően hozzáigazítható a műszaki fejődéshez.
   11. cikk
   A bizottság eljárása
   (1)   A Bizottságot a belvízi áru- és személyszállításra vonatkozó nemzeti hajóvezetői bizonyítványok kölcsönös elismeréséről szóló, 1991. december 16-i 91/672/EGK tanácsi irányelv (9) 7. cikkében létrehozott bizottság segíti.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
   (3)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
   (4)   Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.
   (5)   A Bizottság rendszeresen konzultál az ágazat képviselőivel.
   12. cikk
   Átültetés
   (1)   A 2. cikk hatálya alá tartozó belvízi utakkal rendelkező tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2007 október 20-éigmegfeleljenek. A tagállamok ezekről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a 4. cikkben meghatározott követelményeknek legkésőbb az 5. cikkben említett, a vonatkozó műszaki iránymutatások és előírások hatálybalépésétől számított 30 hónap elteltével megfeleljenek. A műszaki iránymutatások és előírások az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésüket követő napon lépnek hatályba.
   (3)   Ha valamelyik tagállam kéri, a Bizottság a 11. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően meghosszabbíthatja a 4. cikkben szereplő egy vagy több követelmény teljesítésére a (2) bekezdésben előírt időtartamot a 2. cikk hatálya alá tartozó, kis forgalmú belvízi utak vagy olyan vízi utak tekintetében, amelyeken az irányelv végrehajtásának költségei nem állnának arányban a végrehajtás hasznaival. Ez az időtartam a Bizottság egyszerű határozatával meghosszabbítható; a meghosszabbítás megismételhető. A tagállam kérelmével együtt benyújtandó indoklásnak hivatkoznia kell a kérdéses vízi út kis forgalmára és gazdasági körülményeire. A Bizottság határozatának meghozataláig a meghosszabbítást kérő tagállam úgy folytathatja az üzemeltetést, mintha már megkapta volna a meghosszabbítást.
   (4)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   (5)   Amennyiben szükséges, a tagállamok segítik egymást az irányelv végrehajtásában.
   (6)   A Bizottság ellenőrzi a RIS létrehozását a Közösségen belül, és arról 2008 október 20-éig jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára.
   13. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   14. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek azok a tagállamok a címzettjei, amelyek rendelkeznek a 2. cikkben említett belvízi utakkal.

      Kelt Strasbourgban, 2005. szeptember 7-én.

            az Európai Parlament részéről a

            az elnök

            J. BORRELL FONTELLES

            Tanács részéről

            az elnök

         C. CLARKE

      (1)  HL C 157., 2005.6.28., 56. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2005. február 23-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2005. június 27-i határozata.

      (3)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o. Az 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 201., 2002.7.31., 37. o.

      (5)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      (6)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (7)  HL L 185., 2001.7.6., 1. o.

      (8)  HL L 345., 2003.12.31., 90. o.

      (9)  HL L 373., 1991.12.31., 29. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított irányelv.

      I. MELLÉKLET
      AZ ADATOKRA VONATKOZÓ MINIMUMKÖVETELMÉNYEK
      A 4. cikk (3) bekezdésének a) pontjában említettek szerint különösen a következő adatokat kell megadni:

                  —

                  a fő vízi útvonal kilométerben megadva,

                  —

                  a hajókra és konvojokra vonatkozó korlátozások a hosszúság, szélesség, merülési magasság és léghuzat tekintetében,

                  —

                  az áthaladást korlátozó építmények, különösen a zsilipek és hidak üzemelési ideje,

                  —

                  a kikötők és átrakásra alkalmas területek helymeghatározása,

                  —

                  a vízmérce referenciaadatai a hajózásra vonatkozóan.

      II. MELLÉKLET
      A RIS-IRÁNYMUTATÁSOKRA ÉS MŰSZAKI ELŐÍRÁSOKRA VONATKOZÓ ELVEK
      1.   RIS-iránymutatások
      Az 5. cikkben említett RIS-iránymutatások a következő elveket követik:

                  a)

                  a szolgáltatások és a kapcsolódó rendszerek tervezésére, megvalósítására és üzemeltetésére vonatkozó műszaki előírások feltüntetése;

                  b)

                  a RIS-architektúra és -szervezet; valamint

                  c)

                  ajánlások a hajók számára a RIS-ben való részvételre, az önálló szolgáltatásokra és a RIS fokozatos fejlesztésére vonatkozóan.

            2.   A belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS
      Az 5. cikknek megfelelően az elektronikus térkép-megjelenítő és információs rendszerre (a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS) vonatkozóan megállapítandó műszaki előírások a következő elveket követik:

                  a)

                  a tengeri közlekedésben alkalmazott ECDIS-szel való összeegyeztethetőség a belvízi hajóknak a torkolatok vegyes forgalmi zónáiban való közlekedése, valamint a folyam-tengeri közlekedés megkönnyítése érdekében;

                  b)

                  a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS berendezéseire vonatkozó minimumkövetelmények, valamint az elektronikus navigációs térképek minimumtartalmának meghatározása a hajózás biztonságának figyelembevételével, különösen

                              —

                              a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS berendezéseinek nagyfokú megbízhatósága és alkalmassága,

                              —

                              a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS berendezéseinek szilárdsága, hogy minőségromlás vagy a megbízhatóság csökkenése nélkül kiállják a hajókon jellemző környezeti körülményeket,

                              —

                              valamennyi olyan típusú földrajzi objektum feltüntetése az elektronikus navigációs térképeken (pl. a hajóutak határvonalai, a partvonalon található építmények, jeladó bóják), amely szükséges a biztonságos hajózáshoz,

                              —

                              az elektronikus térképek rávetített radarképpel történő követése, ha hajókormányzásra használják;

                  c)

                  a hajóutakra vonatkozó alapos információk beillesztése az elektronikus navigációs térkép-megjelenítésbe az előre meghatározott vagy az aktuális vízszint szerint;

                  d)

                  további információk felvétele (pl. az illetékes hatóságokon kívüli egyéb felek) az elektronikus navigációs térkép-megjelenítésbe a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS keretében a biztonságos hajózáshoz szükséges információk érintése nélkül;

                  e)

                  az elektronikus navigációs térképek elérhetősége a RIS-felhasználók számára;

                  f)

                  az elektronikus navigációs térképekre vonatkozó adatok rendelkezésre bocsátása az alkalmazások valamennyi gyártója számára, adott esetben méltányos, költségarányos díj ellenében.

            3.   Elektronikus hajózási adatszolgáltatás
      A belvízi hajózásban alkalmazott elektronikus hajózási adatszolgáltatásra vonatkozó műszaki előírások az 5. cikknek megfelelően a következő elveket követik:

                  a)

                  az elektronikus adatcsere megkönnyítése a tagállamok illetékes hatóságai, a belvízi és a tengeri hajózásban, valamint a kombinált szállításban részt vevők között, amennyiben annak a belvízi hajózás is része;

                  b)

                  a közlekedéssel kapcsolatos szabványosított értesítések használata a hajók és a hatóságok, a hatóságok és a hajók, valamint a hatóságok és hatóságok közötti üzenetváltásokban a tengeri hajózással való összeegyeztethetőség érdekében;

                  c)

                  nemzetközileg elfogadott kódjegyzékek és osztályozások alkalmazása, kiegészítve a hajózással kapcsolatos további igényekkel;

                  d)

                  egyedi európai hajóazonosító-szám használata.

            4.   A hajósoknak szóló hirdetmények
      A hajósoknak szóló hirdetményekre vonatkozó műszaki előírások az 5. cikknek megfelelően — különösen a hajóutakra vonatkozó információk, a forgalommal kapcsolatos információk és a forgalomirányítás, valamint a hajóút-tervezés tekintetében — a következő elveket követik:

                  a)

                  szabványosított adatstruktúra, amely előre meghatározott szövegmodulokat alkalmaz, és nagymértékben kódolt, hogy lehetővé tegye a legfontosabb tartalom más nyelvekre való automatikus lefordítását, és megkönnyítse a hajósoknak szóló hirdetmények útiterv kialakítási rendszerekbe történő beillesztését;

                  b)

                  a szabványosított adatstruktúra összeegyeztethetősége a belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS adatstruktúrájával, hogy lehetővé váljon a hajósoknak szóló hirdetmények belvízi közlekedésben alkalmazott ECDIS-be történő beillesztése.

            5.   Helymeghatározási és nyomon követési rendszerek
      A helymeghatározási és nyomon követési rendszerekre vonatkozó műszaki előírások az 5. cikknek megfelelően a következő elveket követik:

                  a)

                  a rendszerekre vonatkozó előírások és a szabványüzenetek, valamint eljárások meghatározása annak érdekében, hogy azokat automatizált módon lehessen megadni;

                  b)

                  a taktikai forgalmi információk és a stratégiai forgalmi információk közlésére alkalmas rendszerek megkülönböztetése, mindkét esetben figyelembe véve a helymeghatározási pontosságot és a szükséges frissítést;

                  c)

                  a hajók helymeghatározására és nyomon követésére szolgáló, vonatkozó műszaki rendszerek — például a belvízi közlekedésben alkalmazott AIS (Automatikus Hajóazonosító Rendszer) — leírása;

                  d)

                  az adatformátumok összeegyeztethetősége a tengeri automatikus hajóazonosító rendszerrel (AIS).


title: A Bizottság 97/10/EK irányelve (1997. február 26.) az egyes veszélyes anyagok és készítmények (CMR-ek) forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő harmadik hozzáigazításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0010

Hivatalos Lap L 068 , 08/03/1997 o. 0024 - 0026

		A Bizottság 97/10/EK irányelve(1997. február 26.)az egyes veszélyes anyagok és készítmények (CMR-ek) forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő harmadik hozzáigazításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel a legutóbb a 96/55/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és használatának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/769/EGK irányelvre [2] és különösen annak a 89/678/EGK tanácsi irányelv [3] által bevezetett 2a. cikkére,mivel a Tanács és a tagállamok kormányainak képviselői a tanács keretében ülésezve elfogadták a 90/238/Euratom–ESZAK–EGK határozatot [4], egy, az "Európa a Rák ellen" című program keretén belül 1990–1994 között végrehajtandó cselekvési tervről;mivel a 76/769/EGK irányelvet 14. alkalommal módosító 94/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [5] bizonyos kivételektől eltekintve megtiltotta a karcinogének, mutagének és a reprodukciót károsítók 1. vagy 2. kategóriájába sorolt (CMR-ek) anyagok lakossági felhasználás céljából való forgalmazását azzal, hogy a 76/769/EGK irányelv I. mellékletét ezen anyagokkal egészítették ki;mivel a 76/769/EGK irányelv I. melléklete már tartalmazott olyan CMR-ként osztályozott anyagokat, amelyekre a 94/60/EK irányelv nem volt alkalmazható;mivel az ilyen CMR-eket és ilyen CMR-eket tartalmazó készítmények esetén bizonyos kivételektől eltekintve meg kell tiltani a lakossági felhasználás céljából való forgalomba hozatalát;mivel ezen irányelv korlátozásai a biztonságosabb alternatívákkal kapcsolatban figyelembe veszik a tudomány és technika jelenlegi állását;mivel ezen irányelv nem érinti a 89/391/EGK [6] tanácsi és az azon alapuló egyedi irányelvekben, különösen a 90/394/EGK [7] tanácsi irányelvben szabályozott, a munkavállalók védelmének minimumkövetelményeit meghatározó közösségi jogszabályokat;mivel ezen irányelv rendelkezései összhangban állnak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/769/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletében foglaltaknak megfelelően kerül a műszaki fejlődéshez hozzáigazításra.2. cikkA tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1997. december 31-ig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Ezeket a rendelkezéseket 1998. június 30-tól alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1997. február 26-án.a Bizottság részérőlMartin bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 231., 1996.9.12., 20. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 201. o.[3] HL L 398., 1989.12.30., 24. o.[4] HL L 137., 1990.5.30., 31. o.[5] HL L 365., 1994.12.31., 1. o.[6] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[7] HL L 196., 1990.7.26., 1. o--------------------------------------------------MELLÉKLETAz I. melléklet 29., 30. és 31. pontja helyébe a következő szöveg lép:"29.A 67/548/EGK irányelv I. mellékletében karcinogén anyagok 1. vagy karcinogén anyagok 2. kategóriájába tartozó és legalább "Toxikus (T)", R45: "rákot okozhat" kockázati felhívást vagy R49: "Belélegezve""rákot okozhat" kockázat jellegére utaló tájékoztatást tartalmazó címkével ellátott, és az alábbi felsorolásban szereplő anyagok:Karcinogén anyagok 1. kategórialásd függelék, 1. jegyzék.Karcinogén anyagok 2. kategórialásd függelék, 2. jegyzék. | A 76/769/EGK irányelv I. mellékletének egyéb pontjainak sérelme nélkül: lakosság részére történő értékesítés céljából forgalomba hozott anyagok vagy készítmények összetevőjeként nem használhatók fel olyan egyedi koncentrációban, melyek mértéke azonos vagy magasabb, mint: a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében előírt koncentráció, vagyamennyiben a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében nem található koncentráció-korlátozás, a 88/379/EGK irányelv I. melléklete VI. táblázatának 6. pontjában előírt koncentráció.A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó közösségi intézkedések végrehajtásának sérelme nélkül, az ilyen anyagok és készítmények csomagolásán olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a következőket: "Csak foglalkozásszerű felhasználó részére. Figyelem – kerüljük az anyaggal való közvetlen érintkezést –, a felhasználás előtt tekintse át a speciális használati utasítást." Ezt az intézkedést nem kell alkalmazni a következő esetekben: a)a 65/65/EGK tanácsi irányelvben meghatározott gyógyszer- vagy állatgyógyászati készítmény;b)a 76/768/EGK irányelv szerint meghatározott kozmetikai termékek;c)a 85/210/EGK tanácsi irányelvben foglalt motor-tüzelőanyagok,mobil vagy állandó jellegű tüzelőberendezésekhez üzemanyagként használt ásványolajtermékek,zárt rendszerekben értékesített üzemanyagok (pl. folyékonygáz- palackok);d)a 88/379/EGK tanácsi irányelvben foglalt művészfestékek estén. |30.A 67/548/EGK irányelv I. mellékletében a mutagén anyagok 1. vagy mutagén anyagok 2. kategóriájába tartozó és R46: "Öröklődő genetikai károsodást okozhat" kockázat jellegére utaló tájékoztatást tartalmazó címkével ellátott, és az alábbi felsorolásban szereplő anyagok:Mutagén anyagok 1. kategórialásd függelék, 3. jegyzék.Mutagén anyagok 2. kategórialásd függelék, 4. jegyzék. | A 76/769/EGK irányelv I. mellékletének egyéb pontjainak sérelme nélkül: a lakosság részére történő értékesítés céljából forgalomba hozott anyagok vagy készítmények összetevőjeként nem használhatók fel olyan egyedi koncentrációban, melyek mértéke azonos vagy magasabb, mint: a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében előírt koncentráció, vagyamennyiben a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében nem található koncentráció-korlátozás, a 88/379/EGK irányelv I. melléklete VI. táblázatának 6. pontjában előírt koncentráció.A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó közösségi intézkedések végrehajtásának sérelme nélkül, az ilyen anyagok és készítmények csomagolásán olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a következőket: "Csak foglalkozásszerű felhasználó részére. Figyelem – kerüljük az anyaggal való közvetlen érintkezést – a felhasználás előtt tekintse át a speciális használati utasítást." Ezen intézkedést nem kell alkalmazni a következő esetekben: a)a 65/65/EGK tanácsi irányelvben meghatározott gyógyszer- vagy állatgyógyászati készítmény;b)a 76/768/EGK irányelv szerint meghatározott kozmetikai termékek;c)a 85/210/EGK tanácsi irányelvben foglalt motor-tüzelőanyagok,mobil vagy állandó jellegű tüzelőberendezésekhez üzemanyagként használt ásványolajtermékek,zárt rendszerekben értékesített üzemanyagok (pl. folyékonygáz-palackok);d)a 88/379/EGK tanácsi irányelvben foglalt művészfestékek esetén. |31.A 67/548/EGK irányelv I. mellékletében reprodukciót károsító anyagok 1. vagy reprodukciót károsító anyagok 2. kategóriájába tartozó és R60: "Fogamzóképességet vagy nemzőképességet károsíthatja" kockázati felhívást vagy R61: "A születendő gyermekre ártalmas lehet" kockázati felhívást tartalmazó címkével ellátott, és az alábbi felsorolásban szereplő anyagok:Reprodukciót károsító anyagok 1. kategórialásd függelék, 5. jegyzék.Reprodukciót károsító anyagok 2. kategórialásd függelék, 6. jegyzék | A 76/769/EGK irányelv I. mellékletének egyéb pontjainak sérelme nélkül: a lakosság részére történő értékesítés céljából forgalomba hozott anyagok vagy készítmények összetevőjeként nem használhatók fel olyan egyedi koncentrációban, melyek mértéke azonos vagy magasabb, mint: a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében előírt koncentráció, vagyamennyiben a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében nem található koncentráció-korlátozás, a 88/379/EGK irányelv I. melléklete VI. táblázatának 6. pontjában előírt koncentráció.A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó közösségi intézkedések végrehajtásának sérelme nélkül, az ilyen anyagok és készítmények csomagolásán olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a következőket: "Csak foglalkozásszerű felhasználó részére. Figyelem – kerüljük az anyaggal való közvetlen érintkezést – a felhasználás előtt tekintse át a speciális használati utasítást." Ezen intézkedést nem kell alkalmazni a következő esetekben: a)a 65/65/EGK tanácsi irányelvben meghatározott gyógyszer- vagy állatgyógyászati készítmény;b)a 76/768/EGK irányelv szerint meghatározott kozmetikai termékek;c)a 85/210/EGK tanácsi irányelvben foglalt motor-tüzelőanyagok,mobil vagy állandó jellegű tüzelőberendezésekhez üzemanyagként használt ásványolajtermékek,zárt rendszerekben értékesített üzemanyagok (pl. folyékonygáz- palackok);d)a 88/379/EGK tanácsi irányelvben foglalt művészfestékek esetén |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és Tanács 2000/64/EK irányelve (2000. november 7.) a harmadik országokkal történő információcsere tekintetében a 85/611/EGK, 92/49/EGK, 92/96/EGK és 93/22/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32000L0064

Hivatalos Lap L 290 , 17/11/2000 o. 0027 - 0028

		Az Európai Parlament és a Tanács 2000/64/EK irányelve(2000. november 7.)a harmadik országokkal történő információcsere tekintetében a 85/611/EGK, 92/49/EGK, 92/96/EGK és 93/22/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdése első és harmadik mondatára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A 85/611/EGK [4], 92/49/EGK [5], 92/96/EGK [6] és 93/22/EGK [7] tanácsi irányelv lehetővé teszi az illetékes hatóságok közötti, és bizonyos más hatóságokkal és testületekkel történő, tagállamon belüli, illetve tagállamok közötti információcserét. Az említett irányelvek lehetőséget biztosítanak arra is, hogy a tagállamok harmadik országok illetékes hatóságaival történő információcserére vonatkozó együttműködési megállapodásokat kössenek.(2) A 98/33/EK irányelvvel [8] biztosítandó koherencia miatt a harmadik országokkal létrejövő, információcserével kapcsolatos megállapodások megkötésére vonatkozó fenti felhatalmazást ki kell terjeszteni, hogy az magába foglalja az érintett országok bizonyos más hatóságaival vagy testületeivel történő információcserét is, feltéve, hogy az átadott információra a szakmai titoktartás megfelelő garanciái vonatkoznak.(3) A 85/611/EGK irányelvet, a 92/49/EGK irányelvet, a 92/96/EGK irányelvet és a 93/22/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 85/611/EGK irányelv 50. cikkének (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(4) A tagállamok csak abban az esetben köthetnek harmadik országok illetékes hatóságaival, vagy harmadik országoknak a (6) és (7) bekezdésben meghatározott hatóságaival vagy testületeivel történő információcserére vonatkozó együttműködési megállapodásokat, ha az átadott információra a szakmai titoktartás legalább az e cikkben említettekkel egyenértékű garanciái vonatkoznak. Az így megvalósuló információcsere célja kizárólag az említett hatóságok vagy testületek felügyeleti feladatainak ellátása lehet.Amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, az információt az azt átadó illetékes hatóság kifejezett egyetértése nélkül nem lehet közzétenni, és – amennyiben szükséges – kizárólag azokra a célokra, amelyekhez az érintett hatóságok jóváhagyásukat adták."2. cikkA 92/49/EGK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése, a 92/96/EGK irányelv 15. cikkének (3) bekezdése, valamint a 93/22/EGK irányelv 25. cikkének (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(3) A tagállamok csak abban az esetben köthetnek harmadik országok illetékes hatóságaival, vagy harmadik országoknak az (5) és (5a) bekezdésben meghatározott hatóságaival vagy testületeivel történő információcserére vonatkozó együttműködési megállapodásokat, ha az átadott információra a szakmai titoktartás legalább az e cikkben említettekkel egyenértékű garanciái vonatkoznak. Az így megvalósuló információcsere célja csak az említett hatóságok vagy testületek felügyeleti feladatainak ellátása lehet.Amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, az információt az azt átadó illetékes hatóság kifejezett egyetértése nélkül nem lehet közzétenni, és – amennyiben szükséges – kizárólag azokra a célokra, amelyekhez az érintett hatóságok jóváhagyásukat adták."3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2002. november 17-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2000. november 7-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökL. Fabius[1] HL C 116. E, 2000.4.26., 61. o.[2] HL C 168., 2000.6.16., 1. o.[3] Az Európai Parlament 2000. június 14-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2000. június 29-i határozata.[4] HL L 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 95/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 168., 1995.7.18., 7. o.) módosított irányelv.[5] HL L 228., 1992.8.11., 1. o. A legutóbb a 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv.[6] HL L 360., 1992.12.9., 1. o. A legutóbb a 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv.[7] HL L 141., 1993.6.11., 27. o. A legutóbb a 97/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 84., 1997.3.26., 22. o.) módosított irányelv.[8] HL L 204., 1998.7.21., 29. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2001/26/EK irányelve (2001. május 7.) a veszélyes áruk közúti szállítása ellenőrzés egységes eljárás szóló 95/50/EK tanácsi irányelv módosításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0026

Hivatalos Lap L 168 , 23/06/2001 o. 0023 - 0024

		Az Európai Parlament és a Tanács 2001/26/EK irányelve(2001. május 7.)a veszélyes áruk közúti szállítása ellenőrzés egységes eljárás szóló 95/50/EK tanácsi irányelv módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. november 21-i 94/55/EK tanácsi irányelv [4] egységes szabályokat állapít meg a veszélyes áruk Közösségen belüli szállítására.(2) A veszélyes áruk közúti szállítása ellenőrzésének egységes eljárásáról szóló, 1995. október 6-i 95/50/EK tanácsi irányelv [5] mellékletei összefüggenek a 94/55/EK irányelv mellékleteivel. A 94/55/EK irányelv mellékleteinek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása hatással lehet a 95/50/EK irányelv mellékleteire.(3) A 94/55/EK irányelv mellékleteinek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására bizottsági eljárás útján kerül sor.(4) Lehetővé kell tenni, hogy a 95/50/EK irányelv mellékleteinek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítására minél gyorsabban sor kerüljön. Ennek érdekében a 95/50/EK irányelvet illetően is bizottságot kell felállítani.(5) A 95/50/EK irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak [6] megfelelően kell elfogadni.(6) A 95/50/EK irányelv I. mellékletét módosítani kell annak érdekében, hogy az figyelembe vegye a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 94/55/EK irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő második hozzáigazításáról szóló, 1999. május 21-i 1999/47/EK bizottsági irányelvet [7].(7) A 95/50/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 95/50/EK irányelv a következőképpen módosul:1. az irányelv az alábbi cikkekkel egészül ki:"9a. cikkA 9b. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el azokat a módosításokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a mellékleteket a tudományos és műszaki fejlődéshez hozzáigazítsák az ezen irányelv által szabályozott területeken, különös tekintettel a 94/55/EK irányelv módosításaira.9b cikk(1) A Bizottság munkáját a 94/55 EK irányelv 9. cikke által létrehozott, a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság, továbbiakban a bizottság segíti.(2) Az ezen bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat [8] és 7. cikkét kell alkalmazni az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseit illetően.Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időtartam három hónap.(3) A bizottság maga állapítja meg eljárási szabályait."2. az I. melléklet a következőképpen módosul:a) a 13. pontban a "Veszélyes áruk bruttó mennyisége a szállítóegységen" szöveg helyébe a "Veszélyes áruk összmennyisége szállítóegységenként" szöveg lép;b) a 15. pontban a "battériás tartályban" helyébe "battériás jármű" lép;c) a 32. pontban a "Szerszámkészlet ideiglenes javításokhoz" helyébe "A járműszemélyzet minden tagja részére egy kézilámpa" szöveg lép;d) a 34. pontban a "Két sárgafényű lámpa" helyébe a "Két darab önmagában megálló, figyelmeztető jelzés" szöveg lép;e) a 36. pontban a "Gépjárművezető egyéni védőfelszerelése" helyébe a "Figyelemfelkeltő mellény vagy ruha a járműszemélyzet minden tagja részére" szöveg lép.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2001. december 23-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. május 7-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökB. Ringholm[1] HL C 177. E, 2000.6.27., 96. o.[2] HL C 268., 2000.9.19., 4. o.[3] Az Európai Parlament 2000. április 12-i véleménye (HL C 40., 2001.2.7., 119. o.) és a Tanács 2001. április 4-i határozata.[4] HL L 319., 1994.12.12. A legutóbb a 2001/7/EK bizottsági irányelvvel (HL L 30., 2001.2.1., 43. o.) módosított irányelv.[5] HL L 249., 1995.10.17., 35. o.[6] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[7] HL L 169., 1999.7.5., 1. o.[8] HL L 184., 1999.7.17., 23.o.--------------------------------------------------