title: Az Európai Parlament és a Tanács 96/92/EK irányelve (1996. december 19.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0092

Hivatalos Lap L 027 , 30/01/1997 o. 0020 - 0029

		Az Európai Parlament és a Tanács 96/92/EK irányelve(1996. december 19.)a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokrólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésére, 66. és 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően [3],(1) mivel fontos a belső piac zökkenőmentes működésének biztosítását célzó intézkedések elfogadása; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;(2) mivel a villamos energia versenypiacának létrejötte fontos lépés a belső energiapiac megvalósításának irányában;(3) mivel ezen irányelv rendelkezései nem befolyásolhatják a Szerződés teljes körű alkalmazását, különösen a belső piacra és a versenyre vonatkozó rendelkezéseket;(4) mivel a villamos energia belső piacának kialakítása különösen fontos a hatékonyság növelése érdekében a villamos energia előállítása, szállítása és elosztása terén, ugyanakkor növeli az ellátás biztonságát és az európai gazdaság versenyképességét és tekintettel van a környezet védelmére;(5) mivel a villamos energia belső piacát fokozatosan kell kialakítani azért, hogy a villamosenergia-ipar rugalmasan és rendezetten alkalmazkodhasson új környezetéhez, és figyelembe lehessen venni, hogy a villamosenergia-rendszerek jelenleg egymástól eltérő módon szerveződnek;(6) mivel a villamosenergia-ágazat belső piacának kialakítása elősegíti a rendszerek összekapcsolhatóságát és együttműködtethetőségét;(7) mivel az átviteli hálózatokon keresztül történő villamosenergia-tranzitról szóló, 1990. október 29-i 90/547/EK tanácsi irányelv [4], valamint az ipari végfelhasználók által fizetendő gáz- és villamosenergiaárak átláthatóságának javítását célzó közösségi eljárásról szóló, 1990. június 29-i 90/377/EK tanácsi irányelv [5] rendelkeznek a belső villamosenergia-piac létrehozásának első szakaszáról;(8) mivel a villamos energia belső piacának kialakítása érdekében további intézkedéseket kell hozni;(9) mivel a villamos energia versenypiacának megvalósítása érdekében a belső piacon a villamosenergia-ipari vállalkozásoknak képesnek kell lenniük a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésének sérelme nélküli működésre;(10) mivel a tagállamok jelenleg a villamosenergia-ágazat szabályozása tekintetében a szerkezeti különbségek következtében eltérő rendszerekkel rendelkeznek;(11) mivel a keretrendszert megállapító általános elveket a szubszidiaritás elvének megfelelően közösségi szinten kell kialakítani, ugyanakkor részletes végrehajtásukat a tagállamokra kell bízni azért, hogy így minden tagállam helyzetének megfelelő rendszert választhasson;(12) mivel ezen irányelvnek megfelelően a hálózati hozzáférésnek a fennálló piaci szervezet természetétől függetlenül nyitottnak kell lennie és a tagállamok egyenértékű gazdasági eredményeihez, ennélfogva a piacok megnyitásának közvetlenül összehasonlítható szintjéhez és a villamosenergia-piacokhoz való hozzáférés közvetlenül összehasonlítható mértékéhez kell vezetnie;(13) mivel egyes tagállamok esetében közszolgáltatási kötelezettségek előírására lehet szükség az ellátás biztonságának, a fogyasztók és a környezet védelmének biztosítása érdekében, melyet megítélésük szerint a szabad verseny önmagában nem feltétlenül képes szavatolni;(14) mivel a hosszú távú tervezés az említett közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésének egyik eszköze lehet;(15) mivel a Szerződés az áruk szabad mozgására és a versenyre vonatkozó korlátozások tekintetében különös szabályokat határoz meg;(16) mivel különösen a Szerződés 90. cikkének (1) bekezdése a tagállamokat arra kötelezi, hogy tartsák tiszteletben ezeket a szabályokat a közvállalkozások és különleges vagy kizárólagos jogokat élvező vállalkozások vonatkozásában;(17) mivel a Szerződés 90. cikkének (2) bekezdése meghatározott feltételek mellett az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásokat e szabályoknak rendeli alá;(18) mivel ezen irányelv végrehajtása hatással lesz az ilyen vállalkozások tevékenységére;(19) mivel a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a Szerződés vonatkozó, a Bíróság értelmezése szerinti szabályait, amikor közszolgáltatási kötelezettségeket írnak elő a villamosenergia-ipari vállalkozások számára;(20) mivel a villamos energia belső piacának kialakításakor maradéktalanul figyelembe kell venni a Közösség gazdasági és társadalmi kohézióval kapcsolatos célkitűzését, különösen olyan ágazatok esetén, mint a villamos energia szállítására használt nemzeti vagy Közösségen belüli infrastruktúrák;(21) mivel a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó iránymutatásokról szóló, 1996. június 5-i 1254/95/EK európai parlamenti és tanácsi határozat [6] hozzájárult a villamos energia szállítására szolgáló integrált infrastruktúrák fejlesztéséhez;(22) mivel ennélfogva a villamos energia előállítására, a villamos energia alap- és elosztóhálózatok üzemeltetésére vonatkozóan közös szabályokat kell megállapítani;(23) mivel a termelőpiac megnyitásánál két rendszer alkalmazható, az engedélyezési eljárás, illetve a versenytárgyalási eljárás, melyeknek tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján kell működniük;(24) mivel e keretrendszerben figyelembe kell venni a saját célra termelők és a független termelők helyzetét;(25) mivel valamennyi alaphálózatot központi irányítás és ellenőrzés alá kell vonni, hogy a termelők és fogyasztóik érdekében biztosítható legyen a rendszer biztonsága, megbízhatósága és hatékonysága; mivel ezért ki kell jelölni egy alaphálózati rendszerirányítót, amely a hálózatot üzemelteti, karbantartja és szükség esetén fejleszti; mivel az alaphálózat rendszerirányítójának tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetés mentes viselkedést kell tanúsítania;(26) mivel az alaphálózatok és közvetlen vezetékek üzemeltetésére vonatkozó műszaki szabályoknak átláthatóaknak kell lenniük, és biztosítaniuk kell az együttműködtethetőséget;(27) mivel az erőművek tehereloszlásához objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumokat kell kialakítani;(28) mivel a megújuló forrásokból származó villamos energia termelésének környezetvédelmi megfontolásokból elsőbbség biztosítható;(29) mivel az elosztás szintjén az adott területen lévő fogyasztóknak ellátási jogokat lehet biztosítani és az egyes elosztóhálózatok irányítására, karbantartására és szükség esetén fejlesztésére rendszerirányítót kell kijelölni;(30) mivel az átláthatóság és a megkülönböztetéstől való mentesség biztosítása érdekében a vertikálisan integrált vállalkozások szállítási tevékenységüket a többi tevékenységtől függetlenül végzik;(31) mivel a kizárólagos vásárló vezetőségének a vertikálisan integrált vállalkozások termelési és elosztási tevékenységeitől elkülönülten kell működnie; mivel korlátozni kell az információáramlást a kizárólagos vásárló tevékenysége és az említett termelési, valamint elosztási tevékenység között;(32) mivel valamennyi integrált villamosenergia-ipari vállalkozás elszámolásainak legnagyobb átláthatóságot kell biztosítani, különösen a gazdasági erőfölénnyel való esetleges visszaélések megállapítása érdekében, melyek például aránytalanul magas vagy alacsony díjszabásban, illetve egyenértékű ügyletekkel szembeni megkülönböztető magatartásban nyilvánulnak meg; mivel ezért minden egyes tevékenység esetén külön elszámolást kell vezetni;(33) mivel a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára biztosítani kell, hogy bizalmassági szempontok figyelembevételével hozzáférjenek a vállalkozások belső elszámolásához;(34) mivel a tagállamokban fellelhető struktúrák sokfélesége és a rendszerek speciális jellemzői következtében különböző hálózati hozzáférési lehetőségeket kell biztosítani tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján;(35) mivel gondoskodni kell a közvetlen vezetékek építésének és használatának engedélyezéséről;(36) mivel gondoskodni kell a biztonsági intézkedésekről és a vitarendezési eljárásról;(37) mivel el kell kerülni a gazdasági erőfölénnyel való visszaélést és a felfaló piaci magatartást;(38) mivel néhány tagállam saját rendszerének kiigazításakor különleges nehézségeket tapasztalhat, átmeneti szabályozásról vagy ezen irányelv rendelkezéseitől való eltérésről kell gondoskodni különösen a kis szigetüzemben működő rendszerek üzemeltetését illetően;(39) mivel ez az irányelv a liberalizáció további szakaszát jelenti; mivel a tagállamok között a villamosenergia-kereskedelemben bizonyos akadályok ezen irányelv hatálybalépése után is megmaradnak; mivel ezért a tapasztalatok figyelembevételével javaslatokat lehet tenni a villamos energia belső piaca működésének javítására; mivel ezért a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanács és az Európai Parlament számára ezen irányelv alkalmazásáról,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETHatály és fogalommeghatározások1. cikkEz az irányelv közös szabályokat alkot a villamos energia termelésére, szállítására és elosztására vonatkozóan. Meghatározza a villamosenergia-ágazat szervezésével és működésével, a piachoz való hozzáféréssel, a versenytárgyalási felhívásoknál alkalmazandó feltételekkel és eljárásokkal, valamint az engedélyek kiadásával és a rendszerek működésével összefüggő szabályokat.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:1. termelés: a villamos energia előállítása;2. termelő: villamos energiát előállító természetes vagy jogi személy;3. saját célra termelő: villamos energiát alapvetően saját használatra termelő természetes, vagy jogi személy;4. független termelő:a) az a termelő, aki nem végez villamosenergia-szállítási vagy -elosztási tevékenységet annak a rendszernek a területén, ahol működik;b) azokban a tagállamokban, amelyekben nincsenek vertikálisan integrált vállalkozások és ahol versenytárgyalási eljárást alkalmaznak, az a) pontnak megfelelő olyan termelőt, aki nem kizárólagos jogosultja az összekapcsolt rendszer gazdasági elsőbbségének;5. szállítás: a villamos energia nagyfeszültségű, összekapcsolt rendszeren keresztül történő szállítása, melynek célja a villamos energia végső fogyasztókhoz vagy elosztókhoz történő eljuttatása;6. elosztás: a villamos energia középfeszültségű és kisfeszültségű elosztóhálózatokon történő szállítása a fogyasztók ellátása érdekében;7. fogyasztók: a villamos energia nagykereskedelmi vagy végső fogyasztói és az elosztótársaságok;8. nagykereskedelmi fogyasztók: azok a természetes vagy jogi személyek – amennyiben a tagállamok elismerik létezésüket –, amelyek villamos energiát vesznek vagy eladnak, és szállítási, termelési vagy elosztási tevékenységet sem abban a rendszerben, sem pedig azon a rendszeren kívül nem végeznek, ahol működnek;9. végső fogyasztó: a villamos energiát saját használatra vásárló fogyasztó;10. rendszerösszekötők: a villamosenergia-rendszerek összekapcsolására használt berendezések;11. összekapcsolt rendszer: több, egy vagy több rendszerösszekötővel összekapcsolt alap- és elosztóhálózatok;12. közvetlen vezeték: az összekapcsolt rendszert kiegészítő elektromos vezeték;13. gazdaságossági elsőbbség: a villamosenergia-ellátás forrásainak gazdasági szempontok szerinti rangsorolása;14. kiegészítő szolgáltatások: minden olyan szolgáltatás, amely egy alap- vagy elosztóhálózat üzemeltetéséhez szükséges;15. rendszerhasználó: minden olyan természetes vagy jogi személy, aki alap- vagy elosztóhálozatot lát el, illetve akit alap- vagy elosztóhálózatból látnak el;16. ellátás: a villamos energia szállítása és/vagy értékesítése a fogyasztók számára;17. integrált villamosenergia-ipari vállalkozás: vertikálisan vagy horizontálisan integrált vállalkozás;18. vertikálisan integrált vállalkozás: a villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységek közül legalább két tevékenységet ellátó vállalkozás;19. horizontálisan integrált vállalkozás: olyan vállalkozás, amely az értékesítés céljából történő villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységek közül legalább egyet ellát, és emellett más, a villamos energiával nem összefüggő tevékenységet is végez;20. versenytárgyalási eljárás: az az eljárás, amelynek révén a tervezett többletigényeket és a tervezett pótlólagos kapacitást új vagy meglévő termelőlétesítmény szállításaival fedezik;21. hosszú távú tervezés: a termelési és szállítási kapacitás beruházási igényének hosszú távú tervezése a rendszer villamosenergia-igényének kielégítése és a fogyasztók ellátásának biztosítása céljából;22. kizárólagos vásárló: olyan jogi személy, aki az alaphálózat egységes irányításáért és/vagy a villamos energia központosított vásárlásáért és eladásáért felelős abban a rendszerben, ahol működik;23. kis, szigetüzemben működő rendszer: az 1996. év során 2500 GWh-nál kevesebbet fogyasztó rendszer, ha az éves fogyasztása kevesebb mint 5 %-át kapja más rendszerekkel történő összekapcsolás révén.II. FEJEZETAz ágazat szervezésére vonatkozó általános szabályok3. cikk(1) Intézményes szervezetük alapján és a szubszidiaritás elvére tekintettel a tagállamok biztosítják, hogy a 2. bekezdés sérelme nélkül a villamosenergia-ipari vállalkozásokat ezen irányelv szabályai szerint üzemeltetik azzal a céllal, hogy a villamos energia terén versenypiacot valósítsanak meg, továbbá nem tesznek különbséget az említett vállalkozások között sem jogok, sem kötelezettségek tekintetében. A 17. és 18. cikkben említett, a hálózati hozzáférésre vonatkozó kétfajta megközelítésnek egyenértékű gazdasági eredményekhez, ennélfogva pedig a piacok megnyitásának közvetlenül összehasonlítható szintjéhez és a villamosenergia-piachoz való hozzáférés közvetlenül összehasonlítható mértékéhez kell vezetnie.(2) A Szerződés vonatkozó rendelkezéseinek, különösen a 90. cikknek a figyelembevételével a tagállamok általános gazdasági érdekből közszolgáltatási kötelezettségeket írhatnak elő a villamosenergia-ágazatban működő vállalkozások számára a biztonságra, beleértve az ellátás biztonságát, a rendszerességre, az ellátás minőségére és árára, valamint a környezetvédelemre vonatkozóan. Az ilyen kötelezettségeknek egyértelműen meghatározottnak, átláthatónak, megkülönböztetéstől mentesnek és ellenőrizhetőnek kell lenniük; a tagállamok a kötelezettségeket és bármely módosításukat haladéktalanul kihirdetik és erről értesítik a Bizottságot. A fent említett közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésének eszközeként bármely tagállam hosszú távú tervezést vezethet be, amennyiben ezt tartja szükségesnek.(3) A tagállamok abban az esetben dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az 5., 6., 17., 18. és a 21. cikk rendelkezéseit, ha az említett rendelkezések alkalmazása jogilag vagy ténylegesen akadályozná az általános gazdasági érdekből előírt kötelezettségek teljesítését a villamosenergia-ipari vállalkozások számára, illetve ha ez nem befolyásolja a kereskedelem fejlődését oly mértékig, ami ellentétes volna a Közösség érdekeivel. Ezen irányelvnek és a Szerződés 90. cikkének megfelelően a Közösség érdekei közé tartozik többek között a feljogosított fogyasztókért folytatott verseny.III. FEJEZETTermelés4. cikkÚj termelőkapacitás létesítésekor a tagállamok engedélyezési eljárás és/vagy versenytárgyalási eljárás között választhatnak. Az engedélyezési és a versenytárgyalásos eljárás tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételeknek megfelelően kell lefolytatni.5. cikk(1) Amennyiben a tagállamok az engedélyezési eljárás mellett döntenek, meg kell határozniuk a termelőkapacitás saját területükön történő létesítésekor vonatkozó engedélyek megadásának feltételeit. Ezek a feltételek a következőkhöz kapcsolódhatnak:a) a villamosenergia-ipari rendszer, a létesítmények és a kapcsolódó berendezések biztonsága és biztonságossága;b) környezetvédelem;c) területfelhasználás és helykiválasztás;d) közterület használata;e) energiahatékonyság;f) primer energiahordozó jellege;g) a kérelmezőre vonatkozó adatok, mint a műszaki, a gazdasági és a pénzügyi teljesítőképessége;h) a 3. cikk rendelkezései.(2) A részletes feltételeknek és az eljárásnak nyilvánosnak kell lenniük.(3) Az engedély megadásának visszautasítása esetén a kérelmezőket tájékoztatni kell az indokokról, amelyeknek tárgyilagosnak és megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük; az indokoknak jól megalapozottnak és kellőképpen alátámasztottnak kell lenniük; tájékoztatás céljából meg kell küldeni őket a Bizottsághoz. A kérelmező számára jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani.6. cikk(1) Amennyiben a versenytárgyalási eljárás mellett döntenek, úgy a tagállamok vagy bármely, az érintett tagállam által kijelölt hatáskörrel rendelkező testület a (2) bekezdésben említett rendszeres felmérés alapján leltárt készít az új termelőberendezésekről, beleértve a pótlólagos kapacitást is. A leltár figyelembe veszi a rendszerek összekapcsolásának szükségességét. A szükséges kapacitást az e cikkben megállapított eljárásnak megfelelő versenytárgyalási eljárás segítségével kell biztosítani.(2) Az alaphálózat rendszerirányítója, vagy bármely más, az érintett tagállam által kijelölt hatáskörrel rendelkező hatóság a tagállamok felügyelete alatt legalább kétévente rendszeres felmérést készít és közöl a rendszerhez várhatóan kapcsolódó termelő- és szállítási kapacitásról, a más rendszerekhez tartó rendszerösszekötők szükségességéről, a lehetséges szállítási kapacitásról és a villamosenergia-igényről. A felmérés a tagállam által meghatározott időszakra vonatkozik.(3) A termelőlétesítményre vonatkozó versenytárgyalási eljárás részleteit legalább hat hónappal a végső ajánlattételi határidő előtt az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszik közzé.A dokumentációt időben hozzáférhetővé kell tenni minden a tagállamok területén székhellyel rendelkező, érdekelt vállalkozás számára, hogy annak elegendő ideje legyen pályázati ajánlatot benyújtani.A dokumentáció tartalmazza a részletes szerződési feltételeket, az ajánlattevők által követendő eljárást, valamint mindenre kiterjedő listát az ajánlattevők kiválasztását és a szerződés odaítélését szabályozó feltételekről. Ezek az előírások az 5. cikk (1) bekezdésében említett szempontokra is vonatkozhatnak.(4) A szükséges termelőkapacitásra irányuló pályázati felhívások esetében figyelembe kell venni a már meglévő termelőegységek hosszú távú garanciákat tartalmazó villamosenergia-ellátási ajánlatait is, amennyiben így további igényeket lehet kielégíteni.(5) A tagállamoknak a villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységektől független hatóságot, köztestületet vagy magántestületet kell kijelölniük, amely a versenytárgyalási eljárás szervezéséért, megfigyeléséért és ellenőrzéséért felelős. Az említett hatóságnak, vagy testületnek minden szükséges lépést meg kell tennie, hogy biztosítsa az ajánlatokban foglalt információ bizalmas jellegét.(6) Azokban a tagállamokban ugyanakkor, melyekben a versenytárgyalási eljárás mellett döntöttek, lehetővé kell tenni az engedélyszerzést a 4. és 5. cikkben megállapított tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján a saját célra termelők és független termelők számára.IV. FEJEZETAz alaphálózat működése7. cikk(1) A tagállamok vagy a tagállam által felkért, alaphálózattal rendelkező vállalkozások a hatékonyság és a gazdasági egyensúly szempontjainak figyelembevételével meghatározott időtartamra rendszerirányítót jelölnek ki, amely felelős az adott területen lévő alaphálózat és a más rendszerekhez tartó rendszerösszekötők üzemeltetéséért, karbantartásáért és szükség esetén fejlesztéséért, hogy az ellátás biztonsága biztosított legyen.(2) A tagállamok biztosítják azoknak a műszaki szabályoknak a kidolgozását és kihirdetését, amelyek meghatározzák a termelőlétesítmények, elosztórendszerek, közvetlenül csatlakozó fogyasztói berendezések, rendszerösszekötők és közvetlen vezetékek köreinek rendszerhez való csatlakoztatására vonatkozó minimális műszaki tervezési és üzemeltetési követelményeit. Ezek a követelmények a rendszerek együttműködtethetőségét biztosítják, tárgyilagosak és megkülönböztetéstől mentesek. Ezekről a műszaki szabványok és szabályzatok területén történő tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv [7] 8. cikkének megfelelően értesítik a Bizottságot.(3) A rendszerirányító felelős a rendszerben történő energiaáramlás irányításáért a többi összekapcsolt rendszerrel történő csere figyelembevételével. Ebből a célból a rendszerirányító felelős a biztonságos, megbízható és hatékony villamosenergia-rendszer biztosításért, továbbá ezzel összefüggésben az összes szükséges kiegészítő szolgáltatás elérhetőségéért.(4) A rendszerirányító megfelelő tájékoztatást nyújt minden, a saját hálózatával összekapcsolódó hálózat rendszerirányítója részére, hogy biztosítható legyen az összekapcsolt rendszer biztonságos és hatékony működése, összehangolt fejlesztése és együttműködtethetősége.(5) A rendszer irányítója nem tehet különbséget a rendszerhasználók vagy azok csoportjai között, különösen nem saját leányvállalatai, illetve részvényesei javára.(6) Ha az alaphálózat a termelési és elosztási tevékenységektől függ, a rendszerirányítónak legalább az irányítás terén függetlennek kell lennie az alaphálózathoz nem kapcsolódó egyéb tevékenységektől.8. cikk(1) Saját területén az alaphálózat irányítója felelős a termelőlétesítmények teherelosztásáért és a más rendszerekhez kapcsolódó rendszerösszekötő használatának meghatározásáért.(2) A szerződéses kötelezettségek – beleértve a versenytárgyalási előírásokból származó kötelezettségeket is – alapján történő villamosenergia-ellátás sérelme nélkül a termelőlétesítmények teherelosztását és a rendszerösszekötők alkalmazását olyan feltételek alapján határozzák meg, amelyeket a tagállam jóváhagyhat, és amelyek tárgyilagosak, megkülönböztetéstől mentesen kerülnek kihirdetésre és alkalmazásra, hogy biztosítható legyen a villamos energia belső piacának megfelelő működése. E feltételek figyelembe veszik a meglévő termelőlétesítményekből, valamint a rendszerösszekötőkön keresztül érkező villamos energia gazdaságossági sorrendet és a rendszer műszaki korlátait.(3) Egy tagállam a termelőlétesítmények teherelosztásakor a rendszerirányítótól megkövetelheti, hogy biztosítson elsőbbséget a megújuló energiahordozókat vagy hulladékot felhasználó, illetve villamos energiát hővel kapcsoltan termelő létesítményeknek.(4) Egy tagállam az ellátás biztonságának érdekében elrendelheti, hogy tüzelőanyagként belföldi, primer energiahordozót használó termelőlétesítményeknek biztosítsanak elsőbbséget az érintett tagállamban fogyasztott villamos energia előállításához naptári évenként szükséges teljes primer energia 15 %-át meg nem haladó mértékben.9. cikkAz alaphálózat rendszerirányítója bizalmasan kezeli a tevékenysége során szerzett kereskedelmi szempontból minősített információt.V. FEJEZETAz elosztórendszer működése10. cikk(1) A tagállamok kötelezhetik az elosztóvállalatokat egy adott területen lévő fogyasztók ellátására. A díjszabás ezen esetekben szabályozható, például az érintett fogyasztókkal szembeni egyenlő bánásmód érdekében.(2) A tagállamok, vagy az elosztóhálózattal rendelkező, illetve azokért felelős vállalkozások a tagállamok kérésére rendszerirányítót jelölnek ki, aki felelős egy adott területen lévő elosztóhálózat és a hozzátartozó rendszerösszekötők üzemeltetéséért, karbantartásáért és szükség esetén fejlesztéséért.(3) A tagállamok biztosítják, hogy a rendszerirányítója a 11. és 12. cikknek megfelelően járjon el.11. cikk(1) Az elosztórendszer irányítójának a környezetvédelemre tekintettel biztonságos, megbízható és hatékony villamosenergia-elosztó hálózatot kell fenntartania saját területén.(2) Semmilyen esetben sem tehet különbséget rendszerhasználók vagy rendszerhasználók csoportjai között, különösen nem saját leányvállalatai vagy részvényesei javára.(3) Egy tagállam a termelőlétesítmények teherelosztásakor a rendszerirányítótól megkövetelheti, hogy biztosítson elsőbbséget a megújuló energiahordozókat vagy hulladékot felhasználó, illetve villamos energiát hővel kapcsoltan termelő létesítményeknek.12. cikkAz elosztóhálózat rendszerirányítója bizalmasan kezeli a tevékenysége során szerzett, kereskedelmi szempontból minősített információt.VI. FEJEZETAz elszámolások szétválasztása és átláthatósága13. cikkA tagállamoknak, vagy bármely általuk kijelölt, hatáskörrel rendelkező hatóságnak, valamint a 20. cikk (3) bekezdésében említett vitarendezési hatóságnak joga van a termelői, szállítói, illetve elosztóvállalkozásoknak azon elszámolásába betekinteni, amelyekre ellenőrzési feladataik végrehajtásához szükségük van.14. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a villamosenergia-ipari vállalkozások elszámolását a (2)–(5) bekezdésnek megfelelően vezessék.(2) A villamosenergia-ipari vállalkozások éves beszámolójukat tulajdonosi szerkezetüktől, illetve jogi formájuktól függetlenül a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv [8] alapján elfogadott, a korlátolt felelősségű társaságok éves beszámolójával kapcsolatos nemzeti jogszabályoknak megfelelően készítik el, nyújtják be ellenőrzésre és teszik közzé. Azok a vállalkozások, amelyeket jogszabály nem kötelez éves beszámolójuk közzétételére, beszámolójuk egy példányát székhelyükön a nyilvánosság rendelkezésére bocsátják.(3) Az integrált villamosenergia-ipari vállalkozások belső számvitelük során a hátrányos megkülönböztetés, a keresztfinanszírozás és a verseny torzulásának elkerülése céljából külön elszámolást vezetnek a termelői, szállítási és elosztási tevékenységeikről, adott esetben pedig összevont elszámolást más, a villamos energiával nem összefüggő tevékenységeikről, mint ahogyan az elvárás lenne abban az esetben, ha a kérdéses tevékenységeket külön vállalkozások végeznék. Beszámolójuk melléklete minden egyes tevékenységre vonatkozóan külön mérleget és eredménykimutatást tartalmaz.(4) A vállalkozások az éves beszámoló mellékletében részletesen meghatározzák az eszközök és források, valamint a kiadás és bevétel felosztására vonatkozó szabályokat, amelyeket a (3) bekezdésben említett külön elszámolás készítésekor követnek. Ezeket a szabályokat csak kivételes esetekben lehet módosítani. Ezeket a módosításokat fel kell tüntetni a mellékletben és kellőképpen meg kell őket indokolni.(5) Az éves beszámoló mellékletében szerepelnie kell minden jelentősebb ügyletnek, amelyet a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján az összevont (konszolidált) beszámolóról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv [9] 41. cikke értelmében kapcsolt vállalkozással, vagy ugyazon irányelv 33. cikkének (1) bekezdése értelmében társult vállalkozásokkal vagy ugyanazon részvényesek vállalkozásaival kötöttek.15. cikk(1) Azoknak a tagállamoknak, amelyek kizárólagos vásárlóként jelölnek meg egy vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vállalkozást, vagy egy vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vállalkozás egy részét, olyan rendelkezéseket kell hozniuk, amelyek alapján a kizárólagos vásárlónak az integrált vállalkozás termelő- és elosztótevékenységeitől elkülönülten kell működnie.(2) A tagállamok biztosítják, hogy ne legyen semmiféle információáramlás a vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vállalkozások kizárólagos vásárlóként végzett tevékenységei és azok termelő-, valamint elosztótevékenysége között, kivéve a kizárólagos vásárló kötelezettségének teljesítéséhez szükséges információkat.VII. FEJEZETA hálózati hozzáférés szervezése16. cikkA tagállamok a hálózati hozzáférés megszervezése érdekében választhatnak a 17. cikkben és a 18. cikkben említett eljárások között. Mindkét eljárás esetében tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételeknek megfelelően kell eljárni.17. cikk(1) A szerződésen alapuló hálózati hozzáférés esetében a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy a villamosenergia-termelők és, amennyiben a tagállamok engedélyezik működésüket, a villamosenergia-ellátást biztosító vállalkozások és a feljogosított fogyasztók mind a rendszer által lefedett területen, mind pedig azon kívül meg tudjanak állapodni a hálózati hozzáférésről, hogy ezáltal önkéntes kereskedelmi megállapodások alapján ellátási szerződéseket kössenek.(2) Amennyiben egy feljogosított fogyasztó csatlakozik az elosztóhálózathoz, a hálózati hozzáférés az illetékes elosztóhálózat rendszerirányítójával és szükség esetén az érintett alaphálózat rendszerirányítójával történő tárgyalás tárgya.(3) Az átláthatóság elősegítése és a hálózati hozzáférésért folyó tárgyalások megkönnyítése érdekében az ezen irányelv végrehajtását követő első évben a rendszerirányítóknak tájékoztató jellegű árakat kell közzétenniük az alap- és elosztóhálózatok használatát illetően. A következő évekre kihirdetett tájékoztató jellegű árak alapját, lehetőség szerint, az előző 12 hónapos időszakban folytatott tárgyalások során megállapított árak átlaga adja.(4) A tagállamok választhatják a hálózati hozzáférési eljárás szabályozott rendszerét is, amellyel a feljogosított fogyasztóknak az alap- és elosztóhálózat használatára vonatkozóan közzétett díjszabás alapján hozzáférési jogot biztosítanak, amely eljárás a hálózati hozzáférés tekintetében legalább egyenértékű az e fejezetben említett egyéb hozzáférési eljárásokkal.(5) Az érintett alap- vagy elosztóhálózat rendszerirányítója megtagadhatja a hozzáférést, ha nem rendelkezik elegendő kapacitással. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szolgálni, különös tekintettel a 3. cikkre.18. cikk(1) A tagállamok a kizárólagos vásárló eljárás esetén egyetlen jogi személyt jelölnek ki, aki a rendszerirányító által lefedett terület kizárólagos vásárlója lesz. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket:i. az alap- és elosztóhálózat használatára vonatkozó, megkülönböztetéstől mentes díjszabás közzétételére;ii. azért, hogy a feljogosított fogyasztók szabadon köthessenek ellátási szerződéseket saját szükségleteik fedezése céljából a rendszer által lefedett területen kívüli villamosenergia-termelőkkel és ellátó vállalkozásokkal, amennyiben azok működését a tagállamok engedélyezik;iii. azért, hogy a feljogosított fogyasztók szabadon köthessenek ellátási szerződéseket saját szükségleteik fedezése céljából a rendszer által lefedett területen belüli villamosenergia-termelőkkel;iv. azért, hogy a független termelők megállapodhassanak a hálózati hozzáférésről az alap- és elosztóhálózat rendszerirányítóival, hogy így önkéntes kereskedelmi megállapodás alapján ellátási szerződéseket köthessenek a rendszeren kívüli feljogosított fogyasztókkal.(2) A kizárólagos vásárlót kötelezni lehet arra, hogy olyan áron vásárolja meg a villamos energiát, amelyre egy feljogosított fogyasztó szerződést kötött a rendszer által lefedett területen belüli, vagy azon kívüli termelővel, mely ár a kizárólagos vásárló által a feljogosított fogyasztónak kínált értékesítési ár és az 1. bekezdés i. pontjában említett, közzétett díjszabás szerinti ár különbségével egyenlő.(3) Amennyiben a (2) bekezdés szerinti vételi kötelezettséget nem róják ki a kizárólagos fogyasztóra, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdés ii. és iii. pontjában említett ellátási szerződések végrehajtása az (1) bekezdés i. pontjában említett, közzétett díjszabás alapján történő hálózati hozzáférés, vagy a 17. cikk feltételeinek megfelelő szerződéses hálózati hozzáférés révén történjen. Utóbbi esetben a kizárólagos vásárló nem köteles közzétenni az alap- és elosztóhálózat használatára vonatkozó, megkülönböztetéstől mentes díjszabást.(4) A kizárólagos vásárló megtagadhatja a rendszerhez való hozzáférést és megtagadhatja, hogy feljogosított fogyasztóktól vásároljon villamos energiát, ha nem rendelkezik a szükséges szállítási vagy elosztókapacitással. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szolgálni, különös tekintettel a 3. cikkre.19. cikk(1) A tagállamok megteszik a villamosenergia-piacaik megnyitásához szükséges intézkedéseket, hogy a 17. és 18. cikkben meghatározott feltételek értelmében létrejött szerződések megköthetők legyenek legalább egy jelentős értéket képviselő szintig, melyről a Bizottságot évente értesítik.A nemzeti piac részesedését az évenként 40 GWh-nál többet fogyasztó végső fogyasztók által fogyasztott villamos energia közösségi részesedése alapján számítják ki (fogyasztási helyszín alapján és beleértve a saját célra történő termelést is).A Bizottság az átlagos közösségi részesedést a számára, a tagállamok által rendszeresen nyújtott tájékoztatás alapján számítja ki. A Bizottság minden év novembere előtt az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a piaci nyitás mértékét meghatározó átlagos közösségi részesedést, a számítás módját megvilágító megfelelő tájékoztatással együtt.(2) Az 1. bekezdésben említett nemzeti piaci részesedést hatéves időszak alatt fokozatosan növelik. Ezt a növekedést úgy számítják ki, hogy az (1) bekezdésben említett 40 GWh-s közösségi fogyasztási küszöböt ezen irányelv hatálybalépését követően három évvel 40 GWh-ról évi 20 GWh villamos energia fogyasztási szintre, ezen irányelv hatálybalépését követően hat évvel pedig évi 9 GWh villamos energia fogyasztási szintre csökkentik.(3) A tagállamok meghatározzák saját területükön az (1) és (2) bekezdésben meghatározott részesedéseket képviselő fogyasztókat, akiknek megvan a jogi lehetőségük arra, hogy a 17. és 18. cikknek megfelelően villamos energiára vonatkozóan köthessenek szerződést, ahol az évi 100 GWh-nál többet fogyasztó végső fogyasztók mindegyikét (fogyasztási helyszín alapján és beleértve a saját célra történő termelést is) a fenti kategóriába kell sorolni.Amennyiben ez a bekezdés az elosztóvállalatokat feljogosított fogyasztóként még nem határozta meg, úgy megvan a joguk, hogy fogyasztóik ellátása érdekében a 17. és 18. cikk feltételei szerint szerződhessenek arra a villamosenergia-mennyiségre, amennyit a jogosultként megjelölt fogyasztóik az elosztási rendszerükön belül fogyasztanak.(4) A tagállamok minden év január 31-ig közzéteszik a 17. és 18. cikkben megállapított feltételek értelmében szerződéskötésre alkalmas, feljogosított fogyasztók meghatározására vonatkozó kritériumokat. Ezt a tájékoztatást az (1) bekezdés értelmében a piacnyitás teljesítését igazoló más megfelelő információkkal együtt megküldik a Bizottságnak, amely ezt a tájékoztatást az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi. A Bizottság felkérhet egy tagállamot előírásainak a (3) bekezdés szerinti módosítására, ha azok a villamos energia belső piacának zökkenőmentes működését illetően akadályozzák ezen irányelv helyes alkalmazását. Amennyiben az érintett tagállam e kérésnek három hónapon belül nem felel meg, a Bizottságra ruházott végrehajtási jogok gyakorlása eljárásainak megállapításáról szóló, 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat [10] 2. cikke I. eljárásának megfelelően végleges határozathozatalra kerül sor.(5) A 26. cikkben említett időszak alatt a villamosenergia-piacok megnyitásából adódó aránytalanságok elkerülése érdekében:a) a 17. és 18. cikk rendelkezései értelmében egy másik tagállam rendszerében feljogosítottnak számító fogyasztóval kötött villamosenergia-ellátási szerződések nem tilosak, ha a fogyasztót mindkét érintett rendszerben feljogosított fogyasztónak tekintik;b) azokban az esetekben, amikor az a) pontja szerinti ügyleteket azért utasítják vissza, mert a fogyasztó a két rendszer közül csak az egyikben jogosult, a Bizottság a piaci helyzet és a közös érdek figyelembevételével a visszautasító felet a kért villamosenergia-ellátás végrehajtására kötelezheti a feljogosított fogyasztó székhelye szerinti tagállam kérésére.A 26. cikkben meghatározott eljárással és menetrenddel párhuzamosan és legkésőbb az abban a cikkben előírt időszak felének leteltét követően, a Bizottság a közös érdek figyelembevételével a piac fejlődése alapján felülvizsgálja az első albekezdés b) pontjának alkalmazását. A tapasztalatok figyelembevételével a Bizottság értékeli a helyzetet és e bekezdésre tekintettel jelentést tesz a villamosenergia-piacok megnyitása során felmerülő esetleges aránytalanságokról.20. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy lehetővé tegyék:i. a független termelők és a saját célra termelők számára a rendszerhez való hozzáférésről szóló tárgyalást, hogy az összekapcsolt rendszer segítségével elláthassák ugyanabban a tagállamban, vagy egy másik tagállamban lévő saját létesítményeiket és leányvállalataikat;ii. a rendszer által lefedett területen kívül található termelők számára, hogy az új termelőkapacitásra vonatkozó pályázati felhívást követően ellátási szerződést köthessenek és a szerződés teljesítése érdekében hozzáférhessenek a hálózathoz.(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a felek a tárgyalások során jóhiszeműen járjanak el és arról, hogy egyikük se éljen vissza tárgyalási pozíciójával, amivel megakadályozná a tárgyalások sikeres kimenetelét.(3) A tagállamok a felektől független, hatáskörrel rendelkező hatóságot jelölnek ki a kérdéses szerződésekkel és tárgyalásokkal kapcsolatos viták rendezésére. E hatóság rendezi különösen a szerződésekkel, a tárgyalásokkal, a hozzáférés megtagadásával, vagy a vásárlás visszautasításával kapcsolatos vitákat.(4) Több országot érintő viták esetén a vitarendező hatóság a kizárólagos vásárló vagy a rendszer használatát, vagy az ahhoz való hozzáférést megtagadó rendszerirányító rendszerének területén illetékes vitarendező hatóság lesz.(5) E hatóság igénybevétele nem sérti a közösségi jogból eredő fellebbezési jogok gyakorlását.21. cikk(1) A tagállamok a 17. és 18. cikkben említett eljárások és jogok értelmében intézkedéseket tesznek, hogy lehetővé tegyék:- a tagállam területén található villamosenergia-termelő és villamosenergia-ellátó vállalkozás számára, ha működésüket a tagállamok engedélyezték, hogy közvetlen vezetéken keresztül elláthassák saját létesítményeiket, leányvállalataikat és feljogosított fogyasztóikat;- bármely feljogosított fogyasztó számára a tagállam területén, hogy ellátásukat közvetlen vezetéken keresztül kapják egy villamosenergia-termelőtől és a villamosenergia-ellátó vállalkozásoktól, ha a tagállamok az említett villamosenergia-ellátók működését engedélyezik.(2) A tagállamok meghatározzák saját területükön a közvetlen vezetékek kiépítésére vonatkozó engedélyek megadásának kritériumait. Ezeknek a feltételeknek tárgyilagosaknak és megkülönböztetéstől menteseknek kell lenniük.(3) Az (1) bekezdésben említettek szerint a közvetlen vezetéken keresztül történő villamosenergia-ellátási lehetőség nem érinti a 17. és 18. cikknek megfelelően a villamos energiára kötött szerződések lehetőségét.(4) A tagállamok a közvetlen vezeték kiépítésének engedélyezését a hálózati hozzáférés megtagadásától a 17. cikk (5) bekezdésének, illetve a 18. cikk (4) bekezdésének alapján, vagy a 20. cikk alapján a vitarendezési eljárások megnyitásától tehetik függővé.(5) A tagállamok a közvetlen vezeték engedélyezését megtagadhatják, ha az engedély megadása akadályozná a 3. cikk rendelkezéseit. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szolgálni.22. cikkA tagállamok megfelelő és hatékony mechanizmusokat teremtenek a szabályozás, ellenőrzés és átláthatóság érdekében, hogy elkerülhető legyen a gazdasági erőfölénnyel történő, különösen a fogyasztók kárára történő visszaélés, és mindenfajta felfaló piaci magatartás. Az említett mechanizmusok figyelembe veszik a Szerződés rendelkezéseit és különösen annak 86. cikkét.VIII. FEJEZETZáró rendelkezések23. cikkAz energiapiacon fellépő hirtelen válság esetén, továbbá személyek, berendezések vagy létesítmények biztonságának, vagy a rendszer épségének fenyegetettsége esetén egy tagállam szükséges, ideiglenes védelmi intézkedéseket tehet.Az ilyen intézkedések a belső piac működésében csak a lehető legkisebb zavart okozhatják, és hatókörük nem lehet szélesebb, mint ami szigorúan véve szükséges a hirtelen felmerülő nehézségek orvoslásához.Az érintett tagállamnak ezekről az intézkedésekről késedelem nélkül értesítenie kell a többi tagállamot és a Bizottságot, mely határozhat úgy, hogy az érintett tagállamnak az említett intézkedéseket módosítania kell, illetve meg kell szüntetnie, amennyiben azok a közös érdekekkel ellentétben álló módon torzítják a versenyt és hátrányosan érintik a kereskedelmet.24. cikk(1) Azok a tagállamok, amelyekben az irányelv hatálybalépése előtt nyújtott kötelezettségvállalásokat, vagy üzemeltetési garanciákat ezen irányelv rendelkezései következtében nem lehet betartani, átmeneti szabályozást kérelmezhetnek, amelyet a Bizottság adhat meg számukra többek között az érintett rendszer méretének, a rendszer összekapcsolási szintjének és a villamosenergia-ipar szerkezetének figyelembevételével. A Bizottság a határozathozatal előtt a bizalmasság tiszteletben tartása mellett tájékoztatja a tagállamokat ezekről a kérelmekről. A határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni.(2) Az átmeneti szabályozás korlátozott időtartamú és az (1) bekezdésben említett kötelezettségvállalások vagy garanciák lejártához kapcsolódik. Az átmeneti szabályozás során a tagállamok eltérhetnek ezen irányelv IV., VI. és VII. fejezetétől. Az átmeneti szabályozás iránti kérelmekről ezen irányelv hatálybalépését követően legkésőbb egy éven belül értesíteni kell a Bizottságot.(3) Azok a tagállamok, amelyek ezen irányelv hatálybalépését követően igazolni tudják, hogy kis, szigetüzemben működő rendszerek esetén lényeges problémák merülnek fel, a IV., V., VI., VII. fejezet vonatkozó rendelkezései alóli mentességet kérelmezhetnek, amelyet számukra a Bizottság adhat meg. A határozathozatal előtt a Bizottság a bizalmasság tiszteletben tartása mellett tájékoztatja a tagállamokat ezekről a kérelmekről. A határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni. Ezt a bekezdést Luxemburgra is alkalmazni kell.25. cikk(1) A Bizottság az ezen irányelv hatálybalépését követő első év vége előtt jelentést nyújt be a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az ezen irányelv rendelkezéseihez nem kapcsolódó harmonizációs követelményekkel kapcsolatban. A Bizottság szükség esetén a villamos energia belső piacának hatékony működtetéséhez szükséges harmonizációs javaslatokat csatol jelentéséhez.(2) A Tanács és az Európai Parlament az említett javaslatokról a benyújtástól számított két éven belül mond véleményt.26. cikkA Bizottság felülvizsgálja ezen irányelv alkalmazását, és jelentést nyújt be a villamos energia belső piacának működésével és a 3. cikkben említett általános szabályok végrehajtásával kapcsolatban szerzett tapasztalatokról annak érdekében, hogy az Európai Parlament és a Tanács a tapasztalatok figyelembevételével kellő időn belül mérlegelhesse a piac további megnyitásának lehetőségét, mely nyitás a 17. és 18. cikkben említett rendszerek párhuzamos működésének figyelembevételével ezen irányelv hatálybalépését követően kilenc évvel valósul meg.27. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1999. február 19-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Villamosenergia-rendszereik különleges műszaki jellemzői következtében Belgium számára további egyéves, Görögország számára további kétéves és Írország számára további egyéves időtartam állhat rendelkezésre, hogy az ebből az irányelvből következő kötelezettségeiket alkalmazzák. Ezek a tagállamok ennek a lehetőségnek az igénybevételekor tájékoztatják a Bizottságot.(3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.28. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.29. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. december 19-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökS. Barrett[1] HL C 65., 1992.3.14., 4. o. és HL C 123., 1994.5.4., 1. o.[2] HL C 73., 1993.3.15., 31. o.[3] Az Európai Parlament 1993. november 17-i véleménye (HL C 329., 1993.12.6., 150. o.). A Tanács 1996. július 25-i közös álláspontja (HL C 315., 1996.10.24., 18. o.) és az Európai Parlament 1996. december 11-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 1996. december 19-i határozata.[4] HL L 313., 1990.11.13., 30. o. A legutóbb a 95/162/EK bizottsági határozattal (HL L 107., 1995.5.12., 53. o.) módosított irányelv.[5] HL L 185., 1990.7.17., 16. o. A legutóbb a 93/87/EGK bizottsági határozattal (HL L 277., 1993.11.10., 32. o.) módosított irányelv.[6] HL 161., 1996.6.29., 147. o.[7] HL L 109., 1983.4.26., 8. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[8] HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[9] HL L 193., 1983.7.18., 1. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.[10] HL L 197., 1987.7.18., 33. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 2001/55/EK irányelve (2001. július 20.) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0055

Hivatalos Lap L 212 , 07/08/2001 o. 0012 - 0023

		A Tanács 2001/55/EK irányelve(2001. július 20.)a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 63. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],tekintettel a Régiók Bizottsága véleményére [4],mivel:(1) A közös európai menekültügyi intézkedéseket is magában foglaló közös menekültpolitika kidolgozása az Európai Uniónak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség fokozatos létrehozására irányuló célkitűzésének szerves részét képezi, amely nyitva áll mindazok számára, akik kényszerítő körülmények miatt jogszerűen keresnek védelmet az Európai Unióban.(2) A lakóhelyüket elhagyni kényszerült olyan személyek tömeges beáramlása, akik származási országukba nem tudnak visszatérni, az elmúlt években egyre komolyabb méreteket öltött Európában. Ezekben az esetekben kivételes programok létrehozására lehet szükség, a részükre történő azonnali, átmeneti védelemnyújtás érdekében.(3) A bevándorlásért felelős miniszterek 1992. november 30-án és december 1-jén Londonban, valamint 1993. június 1-jén és 2-án Koppenhágában megtartott ülésükön az egykori Jugoszlávia területén bekövetkezett konfliktus következtében lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekkel kapcsolatban elfogadott következtetésében a tagállamok és a Közösség intézményei aggodalmukat fejezték ki a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek helyzetét illetően.(4) 1995. szeptember 25-én a Tanács állásfoglalást adott ki a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek ideiglenes befogadásával és tartózkodásával kapcsolatos közös teherviselésre vonatkozóan [5], továbbá 1996. március 4-én elfogadta a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek átmeneti befogadásával és tartózkodásával kapcsolatos, a közös teherviselésre vonatkozó figyelmeztető jelzéssel kapcsolatos és sürgősségi eljárásról szóló 96/198/IB határozatot [6].(5) A Tanács és a Bizottság 1998. december 3-i cselekvési terve [7] az Amszterdami Szerződésnek megfelelően rendelkezik a hazájukba visszatérni nem képes, lakóhelyüket elhagyni kényszerült, harmadik országból származó személyek átmeneti védelmére vonatkozó minimumkövetelményekről, valamint a tagállamoknak a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek befogadása, és a befogadás következményeinek viselése során tett erőfeszítései közötti egyensúly elősegítésére irányuló intézkedések gyors elfogadásáról.(6) 1999. május 27-én a Tanács következtetéseket fogadott el a Koszovóból lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre vonatkozóan. E következtetésekben felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vonják le a tanulságokat a koszovói válságra adott reakcióikból annak érdekében, hogy a Szerződéssel összhangban álló intézkedéseket lehessen kialakítani.(7) Az Európai Tanács 1999. október 15-én és 16-án Tamperében tartott különleges ülésén elismerte a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek átmeneti védelmére vonatkozó megállapodás szükségességét a tagállamok közötti szolidaritás alapján.(8) Ennek megfelelően szükség van a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeinek meghatározására, valamint a tagállamok e személyek befogadása, illetve a befogadás következményeinek viselése során tett erőfeszítései közötti egyensúly elősegítésére irányuló intézkedések meghozatalára.(9) Ezek a követelmények és intézkedések a hatékonyság, a koherencia és a szolidaritás, és különösen a másodlagos mozgások kockázatának elkerülése érdekében kapcsolódnak és kölcsönösen összefüggenek egymással. Ennek megfelelően egyetlen jogi aktusban kell őket kihirdetni.(10) Ennek az átmeneti védelemnek összeegyeztethetőnek kell lennie a tagállamok nemzetközi menekültügyi kötelezettségvállalásaival. Nem sértheti különösen a valamennyi tagállam által megerősített 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezményt.(11) Tiszteletben kell tartani az ENSZ Menekültügyi Főbiztosa mandátumát a menekültek és a nemzetközi védelmet igénylő egyéb személyek vonatkozásában, továbbá érvényre kell juttatni az Amszterdami Szerződés Záróokmányához csatolt, az Európai Közösséget létrehozó szerződés 63. cikkéről szóló 17. nyilatkozatot, amely arról rendelkezik, hogy a menekültügyi politikával kapcsolatban konzultációt kell kialakítani az ENSZ Menekültügyi Főbiztosával és egyéb fontos nemzetközi szervezetekkel.(12) A minimumkövetelmények jellegéből következően a tagállamoknak jogukban áll az átmeneti védelmet élvező személyekre vonatkozóan kedvezőbb rendelkezéseket bevezetni, illetve fenntartani a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén.(13) A hazájukba visszatérni nem képes, lakóhelyüket elhagyni kényszerült, harmadik országból származó személyek tömeges beáramlása vagy várható tömeges beáramlása kezelésére az ezen irányelvben meghatározott rendelkezések kivételes jellegéből adódóan a felajánlott védelemnek korlátozott időtartamra kell vonatkoznia.(14) A lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlásának bekövetkeztét tanácsi határozatban kell megállapítani, amely kötelező erővel bír a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek vonatkozásában valamennyi olyan tagállamban, amelyre a határozat vonatkozik. A határozat hatályának megszűnési feltételeit szintén meg kell határozni.(15) Meg kell határozni a tagállamok kötelezettségeit a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén átmeneti védelmet élvező személyek befogadására és az azok tartózkodására vonatkozó feltételekkel kapcsolatban. E kötelezettségeknek méltányosaknak kell lenniük, és az érintettek részére megfelelő szintű védelmet kell nyújtaniuk.(16) Ezen irányelv alapján átmeneti védelmet élvező személyekkel való bánásmódot illetően a tagállamokat kötik az általuk aláírt, a hátrányos megkülönböztetést tiltó nemzetközi jogi okmányokban vállalt kötelezettségeik.(17) A tagállamoknak a Bizottsággal egyetértésben megfelelő intézkedéseket kell szorgalmazniuk annak érdekében, hogy a személyes adatok kezelése megfeleljen a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában ez egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [8] követelményeinek.(18) A tagállamok nemzetközi kötelezettségeivel és a Szerződéssel összhangban ki kell alakítani a menekültügyi eljáráshoz való hozzáférésre vonatkozó szabályokat az átmeneti védelemmel kapcsolatban, a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetére.(19) Rendelkezni kell a származási országba való visszatérésre vonatkozó alapelvekről és intézkedésekről, valamint a tagállamok által meghozandó intézkedésekről az olyan személyekkel kapcsolatban, akiknek az átmeneti védelme véget ért.(20) Rendelkezni kell olyan szolidaritási mechanizmus kidolgozásáról, amelynek célja hozzájárulni a tagállamoknak a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén történő befogadásával, illetve a befogadás következményeivel kapcsolatos erőfeszítései egyensúlyának eléréséhez. A mechanizmusnak két összetevőből kell állnia. Az első összetevő pénzügyi jellegű, a második pedig a személyeknek a tagállamokban történő tényleges befogadásával kapcsolatos.(21) Az átmeneti védelem megvalósítását a tagállamoknak a Bizottsággal együtt megvalósított közigazgatási együttműködésének kell kísérnie.(22) Meg kell határozni a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén bizonyos személyek átmeneti védelemből történő kizárásának feltételeit.(23) Mivel a tervezett program célkitűzései, vagyis a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén az átmeneti védelem nyújtása minimumkövetelményeinek, valamint a tagállamok e személyek befogadására, illetve a befogadás következményeinek viselésére tett erőfeszítései közötti egyensúly elősegítésére irányuló intézkedések meghatározása a tagállamok által hatékonyan nem valósítható meg, s ennek megfelelően a tervezett program nagyságrendjéből, illetve hatásaiból következően közösségi szinten jobban megvalósítható, a közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritási elvvel összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az arányosságnak az említett cikkben meghatározott elvével összhangban ez az irányelv nem lép túl az említett célkitűzések megvalósításához szükséges mértéken.(24) Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság 2000. szeptember 27-i nyilatkozatában jelezte részvételi szándékát ennek az irányelvnek az elfogadásában és alkalmazásában.(25) Az említett jegyzőkönyv 1. cikke alapján Írország ennek az irányelvnek az elfogadásában nem vesz részt. Ebből következően, és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ennek az irányelvnek a rendelkezései Írországra nem vonatkoznak.(26) Dánia, az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, s ennek megfelelően ezen irányelv nem kötelezi, alkalmazása rá nem vonatkozik,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETÁltalános rendelkezések1. cikkEzen irányelv célja a hazájukba visszatérni nem képes, lakóhelyüket elhagyni kényszerült, harmadik országból származó személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeinek, valamint a tagállamok e személyek befogadására, illetve a befogadás következményeinek viselésére tett erőfeszítései közötti egyensúly elősegítésére irányuló intézkedések meghatározása.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) az "átmeneti védelem" kivételes jellegű eljárás, amelynek célja a hazájukba visszatérni nem képes, lakóhelyüket elhagyni kényszerült, harmadik országból származó személyek tömeges beáramlása vagy várható tömeges beáramlása esetén azonnali és átmeneti védelem biztosítása az ilyen személyek részére, különösen akkor, ha annak kockázata is fennáll, hogy a menekültügyi rendszer nem lesz képes ezt a beáramlást feldolgozni anélkül, hogy az hátrányosan ne érintené annak hatékony működését az érintett, illetve a védelemért folyamodó más személyek érdekében;b) a "genfi egyezmény" az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény;c) a "lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek" harmadik ország állampolgárai vagy hontalan személyek, akiknek el kellett hagyniuk származási országukat, illetve régiójukat, illetve evakuálták őket, különösen nemzetközi szervezetek fellépésének eredményeképpen, és akik az adott országban fennálló helyzet miatt nem képesek biztonságos és tartós feltételek mellett visszatérni, akik a genfi egyezmény 1A. cikkének, vagy más nemzetközi védelmet nyújtó nemzetközi vagy nemzeti jogszabályok hatálya alá tartoznak, különösen olyan személyek, akik:i. fegyveres konfliktus vagy helyi erőszakos cselekmény helyszínéről menekültek el;ii. ki vannak téve emberi jogaik rendszeres vagy általános megsértése komoly kockázatának, illetve ennek áldozatai;d) a "tömeges beáramlás" a lakóhelyüket elhagyni kényszerült olyan személyeknek nagy számban a Közösség területére történő érkezése, akik valamely meghatározott országból vagy földrajzi területről érkeztek, függetlenül attól, hogy spontán vagy támogatott módon, pl. evakuálási program keretében érkeztek-e a Közösség területére;e) a "menekültek" a genfi egyezmény 1A. cikkének megfelelően harmadik ország állampolgárai vagy hontalan személyek;f) a "kísérő nélküli kiskorúak" harmadik ország állampolgárai vagy hontalan, 18 év alatti személyek, akik a jogszabályoknak, illetve a szokásoknak megfelelően értük felelős személy kísérete nélkül érkeztek a tagállamok területére, mindaddig, ameddig nem kerülnek ténylegesen ilyen személy felügyelete alá, illetve olyan kiskorúak, akik a tagállam területére történő belépésüket követően maradtak kísérő nélkül;g) a "tartózkodási engedély" valamely tagállam hatóságai által kiadott bármely olyan engedély vagy felhatalmazás, amely valamely harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy tartózkodására az adott tagállam területén engedélyt ad;h) a "családegyesítő" harmadik ország állampolgára, aki valamely tagállamban az 5. cikk értelmében hozott határozat alapján átmeneti védelmet élvez, és aki szeretné, ha családtagjai is csatlakoznának hozzá.3. cikk(1) Az átmeneti védelem nem érinti a genfi egyezmény szerinti menekültstátus elismerését.(2) A tagállamok az átmeneti védelmet az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok, valamint a visszaküldés tilalmára vonatkozó kötelezettségeikre tekintettel alkalmazzák.(3) Az átmeneti védelem létesítéséről, végrehajtásáról és megszüntetéséről rendszeres egyeztetést kell folytatni az ENSZ Menekültügyi Főbiztosával (UNHCR) és az egyéb fontos nemzetközi szervezetekkel.(4) Ezen irányelv nem vonatkozik azokra a személyekre, akik az irányelv hatálybalépését megelőzően részesültek átmeneti védelemben.(5) Ezen irányelv nem befolyásolja a tagállamok jogát arra, hogy az átmeneti védelem által érintett személyekre az itt meghatározottaknál kedvezőbb feltételeket fogadjanak el, illetve tartsanak fenn.II. FEJEZETAz átmeneti védelem időtartama és végrehajtása4. cikk(1) Az átmeneti védelem időtartama a 6. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül egy év. Ez az időtartam hat hónapos időszakonként legfeljebb további egy évre automatikusan meghosszabbítható, kivéve ha az átmeneti védelmet a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontja alapján megszüntetik.(2) Amennyiben az átmeneti védelem indokai továbbra is fennállnak, a Tanács a Bizottság javaslatára, a Tanács részére javaslatot benyújtó tagállam kérelmének vizsgálatát követően, minősített többséggel határozatot fogadhat el az átmeneti védelem további, legfeljebb egy évvel történő meghosszabbításáról.5. cikk(1) A lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlásának tényét a Bizottság javaslatát követően minősített többséggel elfogadott tanácsi határozattal állapítják meg, a Bizottság pedig a Tanácsnak szóló javaslat benyújtására irányuló valamennyi tagállami kérelmet megvizsgálja.(2) A Bizottság javaslatának tartalmaznia kell legalább:a) a személyek azon meghatározott csoportjainak leírását, akikre az átmeneti védelem vonatkozni fog;b) az átmeneti védelem hatálybalépésének napját;c) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek mozgásának várható nagyságrendjét.(3) A tanácsi határozat ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban átmeneti védelmet vezet be a hatálya alá tartozó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre valamennyi tagállamban. A határozatnak tartalmaznia kell legalább:a) a személyek azon meghatározott csoportjainak leírását, akikre az átmeneti védelem vonatkozik;b) az átmeneti védelem hatálybalépésének napját;c) a tagállamoktól a befogadó kapacitásokra vonatkozóan kapott információkat;d) a Bizottságtól, az UNHCR-től és az egyéb fontos nemzetközi szervezetektől kapott információkat.(4) A Tanács határozatának a következőkön kell alapulnia:a) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek helyzetének és mozgásuk nagyságrendjének vizsgálata;b) az átmeneti védelem létrehozása célszerűségének értékelése, figyelembe véve a sürgősségi segítségnyújtás és a helyszíni tevékenység lehetőségét, illetve ezeknek az intézkedéseknek az elégtelenségét;c) a tagállamoktól, a Bizottságtól, az UNHCR-től és az egyéb fontos nemzetközi szervezetektől kapott információk.(5) Az Európai Parlamentet a tanácsi határozatról tájékoztatni kell.6. cikk(1) Az átmeneti védelem véget ér:a) amikor lejárt annak maximális időtartama; illetveb) a Bizottság javaslatát követően minősített többséggel elfogadott tanácsi határozattal megállapított bármely időpontban; a Bizottság a Tanácsnak szóló javaslat benyújtására irányuló valamennyi tagállami kérelmet megvizsgálja.(2) A tanácsi határozat alapja, hogy a származási országban a helyzet lehetővé teszi az átmeneti védelemben részesülők biztonságos és tartós visszatérését, tekintettel az emberi jogokra és az alapvető szabadságjogokra, valamint a tagállamoknak a visszakü ldés tilalmára vonatkozó kötelezettségeire. Az Európai Parlamentet a tanácsi határozatról tájékoztatni kell.7. cikk(1) A tagállamok az ezen irányelvben meghatározott átmeneti védelmet az 5. cikkben meghatározott tanácsi határozat által érintetteken kívül a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek további kategóriáira is kiterjeszthetik, abban az esetben, ha azok ugyanazon okok miatt kényszerültek lakóhelyük elhagyására, és ugyanabból a származási országból vagy régióból érkeznek. Minderről a Tanácsot és a Bizottságot azonnal tájékoztatják.(2) A 24., 25. és 26. cikk rendelkezései nem vonatkoznak az (1) bekezdésben említett lehetőség alkalmazására, kivéve a 2000/596/EK határozattal [9] létrehozott Európai Menekültügyi Alapba tartozó strukturális támogatást, az említett határozatban foglalt feltételek mellett.III. FEJEZETA tagállamok kötelezettségei az átmeneti védelmet élvező személyeket illetően8. cikk(1) A tagállamok elfogadják az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az átmeneti védelmet élvező személyeket a védelem teljes időtartamára tartózkodási engedéllyel lássák el. E célra kiállítják a szükséges okmányokat, illetve az egyéb, ezekkel egyenértékű igazoló dokumentumokat.(2) Az (1) bekezdésben említett tartózkodási engedélyek érvényességi idejétől függetlenül a tagállamok részéről az átmeneti védelmet élvező személyeket illető bánásmód nem lehet kedvezőtlenebb a 9–16. cikkben meghatározottnál.(3) A tagállamok szükség esetén a területükre átmeneti védelem céljából befogadott személyeknek megadnak valamennyi lehetőséget arra, hogy a szükséges vízumokat, beleértve az átutazóvízumokat is, megkapják. A helyzet sürgősségére tekintettel az alaki követelményeket a lehető legkevesebbre kell korlátozni. A vízumokat ingyenesen vagy minimális költség ellenében kell kiállítani.9. cikkA tagállamok az átmeneti védelmet élvező személyek részére az általuk valószínűleg érthető nyelven kiállított okmányt adnak át, amelyben egyértelműen tájékoztatják őket az átmeneti védelemre vonatkozó és őket érintő rendelkezésekről.10. cikkAz 5. cikkben említett tanácsi határozat hatékony alkalmazásának lehetővé tétele érdekében a tagállamok nyilvántartják a területükön átmeneti védelmet élvező személyekre vonatkozó, a II. melléklet a) pontjában említett személyes adatokat.11. cikkA tagállam köteles a területén átmeneti védelmet élvező személyt visszafogadni, ha a szóban forgó személy az 5. cikkben említett tanácsi határozat által érintett időszakban egy másik tagállam területén marad, vagy annak területére jogosulatlanul be akar lépni. A tagállamok kétoldalú megállapodás alapján határozhatnak úgy, hogy ezt a cikket nem alkalmazzák.12. cikkA tagállamok az átmeneti védelem időtartamát meg nem haladó időtartamra felhatalmazhatják az átmeneti védelmet élvező személyeket arra, hogy munkavállalói jogviszonyba lépjenek vagy bármely önálló vállalkozói tevékenységet folytassanak, az adott szakma szabályai szerint, továbbá, hogy felnőttoktatásban, szakképzésben, illetve gyakorlati munkahelyi képzésben részesüljenek. Munkaerőpiac-politikai megfontolásokból a tagállamok előnyben részesíthetik az EU-állampolgárokat, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodást aláírt államok állampolgárait, valamint a jogszerű tartózkodási engedéllyel rendelkező, munkanélküli segélyben részesülő, harmadik ország állampolgárait. A tagállamokban a díjazásra, a munkavállalói jogviszonyban vagy önálló vállalkozóként végzett tevékenységek esetén a társadalombiztosítási rendszerhez való hozzáférésre, illetve a munkavállalás egyéb feltételeire vonatkozó hatályos általános jogszabályokat kell alkalmazni.13. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy az átmeneti védelmet élvező személyek megfelelő szálláshelyhez jussanak, illetve adott esetben megkapják a szálláshoz jutáshoz szükséges eszközöket.(2) A tagállamok meghozzák az átmeneti védelmet élvező személyekre vonatkozó intézkedéseket annak érdekében, hogy azok a szociális jólétre és a létfenntartáshoz szükséges eszközökre vonatkozóan megkapják a szükséges segítséget abban az esetben, ha ehhez nem rendelkeznek megfelelő eszközökkel, továbbá gondoskodnak az egészségügyi ellátásról. A (4) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az egészségügyi ellátáshoz szükséges segítség kiterjed legalább a sürgősségi ellátásra, valamint a betegségek alapvető kezelésére.(3) Amennyiben az átmeneti védelmet élvező személyek munkavállalói jogviszonyba lépnek vagy önálló vállalkozói tevékenységet folytatnak, a segély tervezett mértékének meghatározásánál figyelembe kell venni a saját szükségleteik kielégítésére való képességüket is.(4) A tagállamok az olyan átmeneti védelmet élvező személyeket, akik különleges bánásmódot igényelnek, pl. kísérő nélküli kiskorúakat, illetve a kínzás, nemi erőszak vagy más súlyos lelki, fizikai vagy szexuális erőszak áldozatait megfelelő orvosi és egyéb segítségben részesítik.14. cikk(1) A tagállamok az átmeneti védelmet élvező 18 év alatti személyek részére a befogadó tagállam állampolgáraival azonos feltételek mellett hozzáférést biztosítanak az oktatási rendszerhez. A tagállamok kiköthetik, hogy ezt a hozzáférést az állami oktatási rendszerre kell korlátozni.(2) A tagállamok az átmeneti védelmet élvező felnőttkorú személyek részére engedélyezhetik az általános oktatási rendszerben történő részvételt.15. cikk(1) E cikk alkalmazásában a már a származási országban meglévő, de a tömeges beáramlással járó körülmények következtében szétszakadt családok esetében a következő személyeket kell családtagnak tekinteni:a) a családegyesítő házastársa, vagy a vele tartós kapcsolatban élő élettársa abban az esetben, ha a tagállam törvényei, illetve joggyakorlata idegenrendészeti jogszabályaiban az élettársi kapcsolatot a házastársi kapcsolathoz hasonlóan kezeli; a családegyesítő, illetve a családegyesítő házastársa nőtlen/hajadon kiskorú gyermekei, tekintet nélkül arra, hogy azok házasságban, házasságon kívül született vagy fogadott gyermekek;b) más közeli hozzátartozók, akik a család tagjaként együtt éltek a tömeges beáramláshoz vezető események idején, és akiket abban az időben teljes vagy jelentős mértékben a családegyesítő tartott el.(2) Az olyan esetekben, ahol a külön élő családtagok különböző tagállamban állnak átmeneti védelem alatt, a tagállamok újraegyesítik a családokat, ha meggyőződtek arról, hogy a családtagok megfelelnek az (1) bekezdés a) pontja szerinti leírásnak, figyelembe véve a szóban forgó családtagok akaratát is. A tagállamok újraegyesíthetik a családokat abban az esetben, ha meggyőződtek arról, hogy a családtagok megfelelnek az (1) bekezdés b) pontja szerinti leírásnak, figyelembe véve minden esetben azokat a szélsőséges nehézségeket, amelyekkel a családtagoknak a családegyesítés elmaradása esetén kellene szembenézniük.(3) Amennyiben a családegyesítő átmeneti védelmet élvez valamely tagállamban, és egy vagy több családtagja még nem tartózkodik az adott tagállamban, akkor az a tagállam, amelyikben a családegyesítő átmeneti védelmet élvez, egyesíti a védelemre szoruló családtagokat a családegyesítővel azon családtagok esetében, ahol megállapítható, hogy megfelelnek az (1) bekezdés a) pontja szerinti leírásnak. A tagállamok egyesíthetik a családegyesítővel a családegyesítő védelemre szoruló azon családtagjait, akik megfelelnek az (1) bekezdés b) pontja szerinti leírásnak, figyelembe véve minden esetben azokat a szélsőséges nehézségeket, amelyekkel a családtagoknak a családegyesítés elmaradása esetén kellene szembenézniük.(4) E cikk alkalmazása során a tagállamok figyelembe veszik a gyermek érdekeinek legszélesebb körű érvényesülését.(5) Az érintett tagállamok a 25. és 26. cikk rendelkezéseire figyelemmel eldöntik, hogy a családegyesítésre melyik tagállamban kerüljön sor.(6) Az újraegyesített családtagok részére az átmeneti védelem alapján tartózkodási engedélyt kell kiadni. E célra dokumentumokat vagy egyéb, ezzel egyenértékű igazolásokat kell kiadni. A (2) bekezdés szerinti újraegyesítés céljából a családtagok egyik tagállam területéről a másik tagállam területére történő átirányításával a kiadott tartózkodási engedélyeket vissza kell vonni, továbbá megszűnnek a küldő tagállamnak az érintett személyekkel kapcsolatban az átmeneti védelemre vonatkozóan fennálló kötelezettségei.(7) E cikk gyakorlati alkalmazása során szükség lehet az érintett nemzetközi szervezetek együttműködésére is.(8) A tagállamok valamely másik tagállam kérelmére átadják a II. mellékletben meghatározott, az átmeneti védelemben részesülő személyre vonatkozó azon információkat, amelyek az e cikk alapján felmerült ügy feldolgozásához szükségesek.16. cikk(1) A tagállamok a lehető leghamarabb intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy az átmeneti védelmet élvező, kísérő nélküli kiskorúak szükséges képviseletét gyámság útján, vagy adott esetben kiskorúak felügyeletével és ellátásával foglalkozó valamely szervezet útján, illetve más megfelelő képviselettel biztosítsák.(2) Az átmeneti védelem időtartama alatt a tagállamok a kísérő nélküli kiskorúak számára biztosítják az alábbi elhelyezési formák valamelyikét:a) elhelyezés felnőtt rokonoknál;b) elhelyezés nevelőszülőknél;c) elhelyezés kiskorúakat fogadó nevelőotthonban, illetve egyéb, kiskorúak számára megfelelő szálláshelyen;d) a menekülés során a gyermeket gondozó személlyel történő együttes elhelyezés.A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az elhelyezés lehetővé tétele érdekében. Az érintett felnőtt személy vagy személyek hozzájárulását a tagállamoknak ki kell kérniük. A gyermek véleményét korának és érettségének megfelelően kell figyelembe venni.IV. FEJEZETA menekültügyi eljáráshoz való hozzáférés lehetősége az átmeneti védelemmel összefüggésben17. cikk(1) Az átmeneti védelemben részesülő személyek számára bármikor lehetővé kell tenni, hogy menedékjog iránti kérelmet nyújtsanak be.(2) A menedékjog iránti, az átmeneti védelem időtartamának lejárta előtt fel nem dolgozott kérelmek vizsgálatát az említett időszakot követően el kell végezni.18. cikkAlkalmazni kell az annak eldöntéséhez alkalmazott kritériumokat és mechanizmusokat, hogy melyik tagállam illetékes a menedékjog iránti kérelem megvizsgálására. Az ennek az irányelvnek az alapján átmeneti védelmet élvező személyek által benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálására különösen az a tagállam illetékes, amelyik elfogadta az adott személynek a saját területére történő irányítását.19. cikk(1) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelmek elbírálásának ideje alatt az átmeneti védelem nem élvezhető a menedékkérő státusszal egyidejűleg.(2) Amennyiben a menedékjog iránti kérelem megvizsgálását követően a menekültstátust, illetve adott esetben a más jellegű védelmet nem adják meg az átmeneti védelemre jogosult, illetve azt élvező személy részére, akkor a tagállam a 28. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, a szóban forgó személy részére biztosítja az átmeneti védelmet, illetve annak folytatását az átmeneti védelem időtartamából hátralévő időszakra.V. FEJEZETVisszatérés és az átmeneti védelem megszűnését követő intézkedések20. cikkAmikor az átmeneti védelem megszűnik, a tagállamok védelemre és idegenekre vonatkozó általános jogszabályait kell alkalmazni, a 21., 22. és 23. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül.21. cikk(1) A tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy lehetővé tegyék az átmeneti védelmet élvező, illetve azon személyek önkéntes visszatérését, akiknek az átmeneti védelme véget ért. A tagállamok biztosítják, hogy az átmeneti védelmet élvező személyek önkéntes visszatérésére vonatkozó szabályok lehetővé tegyék a szóban forgó személyeknek az emberi méltóságot tiszteletben tartó visszatérését.A tagállamok biztosítják, hogy a visszatérni kívánó személyek döntése a tények teljes körű ismeretén alapul. A tagállamok felderítő látogatásokról is rendelkezhetnek.(2) Addig az ideig, amíg az átmeneti védelem nem ér véget, a tagállam a származási országban fennálló körülmények alapján előnyben részesítheti azon, a befogadó tagállamba visszatérni kívánó személyek által benyújtott kérelmek elbírálását, akik átmeneti védelmet élveztek, és éltek önkéntes visszatérési jogukkal.(3) Az átmeneti védelem megszűntekor a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a III. fejezetben meghatározott kötelezettségeiket egyénileg kiterjesztik olyan személyekre, akik átmeneti védelmet élveztek, és akik önkéntes visszatérési programban vesznek részt. A kiterjesztés a visszatérés napjáig érvényes.22. cikk(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy azon személyek kitoloncolása, akiknek átmeneti védelme véget ért, és akik befogadásra nem alkalmasak, az emberi méltóság megfelelő figyelembevételével történjen.(2) Kitoloncolás esetén a tagállamok figyelembe vesznek minden olyan kényszerítő emberiességi okot, amely az egyes konkrét esetekben a visszatérést lehetetlenné vagy ésszerűtlenné tehetné.23. cikk(1) A tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a korábban átmeneti védelmet élvezett olyan személyek megfelelő tartózkodási körülményeit biztosítsák, akiktől egészségi állapotukra tekintettel nem várható el, hogy utazzanak; abban az esetben például, ha súlyos hátrányokat szenvednének el, ha kezelésük abbamaradna. Ezen állapot fennállása alatt ezek a személyek nem utasíthatók ki.(2) A tagállamok a valamely tagállamban iskolába járó kiskorú gyermekkel rendelkező családok részére lehetővé tehetik, hogy élvezzék a tartózkodási engedély biztosította lehetőségeket mindaddig, amíg az érintett gyermekek a folyó iskolaévet be nem fejezik.VI. FEJEZETSzolidaritás24. cikkEzen irányelvben foglalt rendelkezések a 2000/596/EK határozattal létrehozott Európai Menekültügyi Alap támogatását élvezik, az említett határozatban megállapított feltételeknek megfelelően.25. cikk(1) A tagállamok az átmeneti védelemre jogosult személyeket a közösségi szolidaritás szellemében fogadják be. Számadatokkal vagy általános fogalmakkal meghatározzák az ilyen személyek befogadására rendelkezésre álló kapacitásukat. Ezek az információk az 5. cikkben említett tanácsi határozatban kerülnek meghatározásra. Az említett határozat elfogadását követően a tagállamok a Tanácsot és a Bizottságot értesítve jelezhetik további befogadó kapacitásukat. Ezt az információt haladéktalanul továbbítani kell az UNHCR részére.(2) Az érintett tagállamok az illetékes nemzetközi szervezetekkel együttműködve biztosítják, hogy az 5. cikkben említett tanácsi határozatban meghatározott, jogosult személyek, akik még nem léptek be a Közösség területére, kinyilvánítsák a területükön történő befogadásra vonatkozó akaratukat.(3) Abban az esetben, ha az átmeneti védelemre jogosult személyek száma valamely hirtelen és tömeges beáramlást követően meghaladja az (1) bekezdésben említett befogadó kapacitást, a Tanács sürgősséggel megvizsgálja a helyzetet, és megteszi a szükséges lépéseket, beleértve a további támogatásra vonatkozó javaslatot az érintett tagállamok részére.26. cikk(1) Az átmeneti védelem időtartamára a tagállamok együttműködnek egymással az egyik tagállam területén átmeneti védelmet élvező személyek tartózkodási helyének a másik tagállamba történő áthelyezésére, az áthelyezés által érintett személy beleegyezése mellett.(2) A tagállamok továbbítják a más tagállamokba történő áthelyezés iránti kérelmeket, s erről értesítik a Bizottságot és az UNHCR-t. A tagállamok tájékoztatják a kérelmező tagállamot az áthelyezendő személyek befogadását illető kapacitásukról.(3) A tagállamok valamely másik tagállam kérésére megadják a II. mellékletben meghatározott, az átmeneti védelmet élvező személyekre vonatkozó azon információkat, amelyek e cikk alapján felmerülő ügyek feldolgozásához szükségesek.(4) Valamely tagállamból egy másik tagállamba történő áthelyezés esetén a küldő tagállamban kiadott tartózkodási engedély hatálya megszűnik, megszűnnek továbbá a küldő tagállamnak az átmeneti védelmet élvező érintett személy felé fennálló kötelezettségei. Az új befogadó tagállam nyújt átmeneti védelmet az érintett személyek részére.(5) A tagállamok az átmeneti védelmet élvező személyek tagállamok közötti áthelyezése során az I. mellékletben meghatározott igazolványmintát használják.VII. FEJEZETHatósági együttműködés27. cikk(1) Az átmeneti védelem végrehajtásához szükséges közigazgatási együttműködés céljából minden tagállam országos kapcsolattartási pontot jelöl ki, amelynek címét közlik egymással, valamint a Bizottsággal. A tagállamok a Bizottsággal együttműködve megteszik a szükséges intézkedéseket az eljáró hatóságok közötti közvetlen együttműködés és információcsere megvalósítása érdekében.(2) A tagállamok rendszeresen és a lehető leggyorsabban közlik az átmeneti védelmet élvező személyek létszámára vonatkozó adatokat, valamint az átmeneti védelem végrehajtásával kapcsolatos nemzeti törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseikre vonatkozó teljes körű információkat.VIII. FEJEZETKülönleges rendelkezések28. cikk(1) A tagállamok valamely személyt akkor zárhatnak ki az átmeneti védelemből, ha:a) alapos okkal feltételezhető, hogy:i. a szóban forgó személy béke elleni, háborús vagy emberiség elleni bűncselekményt követett el az ezekről a bűncselekményekről rendelkező nemzetközi okmányokban meghatározottaknak megfelelően;ii. a szóban forgó személy az adott tagállam területére átmeneti védelmet élvező személyként történő befogadását megelőzően súlyos, nem politikai bűncselekményt követett el a befogadó tagállam területén kívül. A várható büntetés súlyosságát az érintett személy által gyaníthatóan elkövetett bűncselekmény jellegével szembeállítva kell mérlegelni. A kegyetlen cselekedetek különösen minősíthetők súlyos, nem politikai bűncselekménynek még akkor is, ha azokat állítólag politikai okból követték el. Ugyanez vonatkozik a bűncselekményben résztvevőkre és a felbujtókra egyaránt;iii. az érintett személyt az ENSZ céljaiba és elveibe ütköző cselekményekben találták bűnösnek;b) alaposan feltételezhető, hogy az érintett személy veszélyezteti a befogadó tagállam biztonságát, illetve veszélyt jelent a befogadó tagállam közösségére, mivel jogerős bírósági ítélet állapította meg bűnösségét valamely különlegesen súlyos bűncselekményben.(2) Az (1) bekezdésben említett kizáró okokat kizárólag az érintett személy személyes magatartására lehet alapozni. A kizáró határozatokat vagy intézkedéseket az arányosság elvére kell alapozni.IX. FEJEZETZáró rendelkezések29. cikkAzok a személyek, akiket valamely tagállam kizárt az átmeneti védelemből vagy a családegyesítésből, az érintett tagállamban jogi kifogást emelhetnek.30. cikkA tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó büntetésekre vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést azok végrehajtására. A megállapított büntetéseknek hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.31. cikk(1) A 32. cikkben meghatározott határidőt követő legfeljebb két éven belül a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára ezen irányelvnek a tagállamokban történő alkalmazására vonatkozóan, és javaslatot tesz az esetleg szükséges módosításokra. A tagállamok továbbítják a Bizottság részére az ennek a jelentésnek az elkészítéséhez szükséges valamennyi információt.(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés benyújtását követően a Bizottság legalább ötévente jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára ennek az irányelvnek a tagállamokban történő alkalmazására vonatkozóan.32. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2001. december 31-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.33. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.34. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei az Európai Közösséget létrehozó szerződésnek megfelelően.Kelt Brüsszelben, 2001. július 20-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Vande Lanotte[1] HL C 311. E, 2000.10.31., 251. o.[2] 2001. március 13-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[3] HL C 155., 2001.5.29., 21. o.[4] 2001. június 13-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[5] HL C 262., 1995.10.7., 1. o.[6] HL L 63., 1996.3.13., 10. o.[7] HL C 19., 1999.1.20., 1. o.[8] HL L 281., 1995.11.23., 31. o.[9] HL L 252., 2000.10.6., 12. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II. MELLÉKLETAz irányelv 10., 15. és 26. cikkében említett információk a szükséges mértékig tartalmaznak egy vagy több okmányt, illetve adatot az alábbiak közül:a) az érintett személy személyi adatai (név, állampolgárság, születési idő és hely, családi állapot, családi viszonyok);b) az érintett személy személyazonosító iratai és úti okmányai;c) családi kapcsolatokat igazoló okmányok (házassági anyakönyvi kivonat, születési anyakönyvi kivonat, örökbefogadási okirat);d) az érintett személy személyazonosságának vagy családi kapcsolatainak megállapításához szükséges és egyéb alapvető információk;e) a tagállam által az érintett személy részére kibocsátott tartózkodási engedélyek, vízumok, vagy a tartózkodási engedély kibocsátását elutasító határozatok, valamint a határozatok alapjául szolgáló dokumentumok;f) az érintett személy által benyújtott és a tagállam hatóságai által feldolgozás alatt álló tartózkodásiengedély- és vízumkérelmek, valamint az ezek feldolgozásában történt előrehaladás.Az információkat adó tagállam köteles az információt kérő tagállamot az információk változásáról tájékoztatni.--------------------------------------------------