title: A Tanács irányelve (1986. december 11.) valamely önálló vállalkozói tevékenységet, beleértve a mezőgazdasági tevékenységet is, folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról, valamint az önálló vállalkozó nők terhességi és anyasági védelméről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31986L0613

Hivatalos Lap L 359 , 19/12/1986 o. 0056 - 0058 finn különkiadás fejezet 6 kötet 2 o. 0133  svéd különkiadás fejezet 6 kötet 2 o. 0133

		A Tanács irányelve(1986. december 11.)valamely önálló vállalkozói tevékenységet, beleértve a mezőgazdasági tevékenységet is, folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról, valamint az önálló vállalkozó nők terhességi és anyasági védelméről(86/613/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a nők esélyegyenlőségének elősegítéséről szóló, 1982. július 12-i állásfoglalásában [4] a Tanács jóváhagyta a nők esélyegyenlőségének elősegítésére vonatkozó, új közösségi cselekvési programról (1982-1985) szóló bizottsági közlemény általános céljait, és kifejezte azt a szándékát, hogy megteszi a végrehajtáshoz szükséges intézkedéseket;mivel a fent említett program 5. cselekvési programja az önálló vállalkozó és a mezőgazdaságban foglalkoztatott nők esetében az egyenlő bánásmód elvének alkalmazására vonatkozik;mivel a férfi és a női munkavállalók egyenlő díjazása elvének végrehajtása – miként a Szerződés 119. cikke rögzíti – szerves része a közös piac létrehozásának és működésének;mivel a Tanács 1975. február 10-én elfogadta a férfiak és a nők egyenlő díjazása elvnek az alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/117/EGK irányelvet [5];mivel a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód egyéb szempontjait illetően a Tanács 1976. február 9-én elfogadta a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló 76/207/EGK irányelvet [6], valamint 1978. december 19-én elfogadta a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló 79/7/EGK irányelvet [7];mivel az egyenlő bánásmód elvének végrehajtását az olyan személyek különleges helyzetére kidolgozott, részletes rendelkezések elfogadásával kell elérni, akik önálló vállalkozói tevékenységüket házastársuk segítségével folytatják;mivel a tagállamok között eltérések mutatkoznak ezen a területen, és mivel ezért szükséges az egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló nemzeti rendelkezéseket egymáshoz közelíteni;mivel bizonyos vonatkozásokban a Szerződés nem rendelkezik a különös intézkedésekhez szükséges jogkörökről;mivel az egyenlő bánásmód elvének megvalósítása nem érinti a nők terhességi és anyasági védelméhez kapcsolódó rendelkezéseket,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. SZAKASZCélok és hatály1. cikkEzen irányelv célja, hogy biztosítsa a következő rendelkezésekkel összhangban az egyenlő bánásmód elvének a tagállamokban történő alkalmazását az önálló vállalkozóként tevékenykedő vagy az ilyen tevékenységben közreműködő férfiak és nők vonatkozásában azon esetekben, amelyekre a 76/207/EGK és a 79/7/EGK irányelvek nem alkalmazhatók.2. cikkEnnek az irányelvnek a hatálya kiterjed:a) az önálló vállalkozókra, azaz mindazokra, akik a nemzeti jog által meghatározott feltételek mellett, saját számlájukra folytatnak jövedelemszerző tevékenységet, ideértve a mezőgazdasági gazdálkodókat és a szellemi szabadfoglalkozásúakat is;b) házastársaikra, amennyiben nem alkalmazottak vagy a vállalkozásban tulajdonostársak, de rendszeresen, a nemzeti jog által meghatározott feltételek mellett vesznek részt az önálló vállalkozó személy tevékenységében, és vele azonos vagy kisegítő feladatokat látnak el.3. cikkEzen irányelv alkalmazásában az egyenlő bánásmód elve azt jelenti, hogy semmilyen nemi megkülönböztetés nem állhat fenn, sem közvetlenül, sem közvetetten, különös tekintettel a családi állapotra és a családi jogállásra történő hivatkozással.2. SZAKASZAz önálló vállalkozó férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód – amikor a házastárs nem rendelkezik önálló vállalkozói jogállással, – az önálló vállalkozók vagy az önálló vállalkozó feleségének terhességi és anyasági védelme4. cikkAz önálló vállalkozók tekintetében a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy hatályon kívül helyezzenek minden, a 76/207/EGK irányelvben meghatározott, az egyenlő bánásmód elvével ellentétes rendelkezést, amely különösen valamely vállalkozás létrehozására, eszközökkel való ellátására vagy bővítésére, illetve az önálló vállalkozói tevékenység bármilyen formájának a megkezdésére vagy bővítésére vonatkozik, beleértve a pénzügyi lehetőségeket is.5. cikkA tagállamok – a bizonyos tevékenységek gyakorlására vonatkozó, különös, mindkét nemre egyaránt érvényes feltételek sérelme nélkül – megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a házastársak közötti cégalapítás feltételei ne legyenek kedvezőtlenebbek a nem házastársakra vonatkozókénál.6. cikkHa valamely tagállamban az önálló vállalkozók számára járulékfizetésen alapuló szociális biztonsági rendszer működik, ez a tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket, hogy az önálló vállalkozók szociális biztonsági rendszere által nem védett, a 2. cikk b) pontjában említett házastársak önkéntesen beléphessenek valamely járulékfizetésen alapuló szociális biztonsági rendszerbe.7. cikkA tagállamok megvizsgálják, hogy milyen feltételek mellett lehet ösztönözni a 2. cikk b) pontjában említett házastársak munkavégzésének elismerését, és e vizsgálat fényében megteszik az ilyen elismerés ösztönzését elősegítő intézkedéseket.8. cikkA tagállamok megvizsgálják, hogy, ha valamely önálló vállalkozó nő, illetve valamely önálló vállalkozó férfi felesége jövedelemszerző tevékenységét terhesség vagy anyaság miatt megszakítja, akkor ez idő alatt részesülhet-e és milyen feltételek mellett részesülhet:- olyan szolgáltatásokban, amelyek átmeneti időre a helyettesítéséről gondoskodnak vagy a meglévő állami szociális szolgáltatásokban, illetve- pénzbeli juttatásban valamely társadalombiztosítási vagy egyéb állami szociális védelmi rendszer révén.3. SZAKASZÁltalános és záró rendelkezések9. cikkA tagállamok nemzeti jogrendszerükben meghozzák az ahhoz szükséges rendelkezéseket, hogy minden olyan személy, aki úgy ítéli meg, hogy önálló vállalkozói tevékenysége során az egyenlő bánásmód elve alkalmazásának elmulasztása miatt sérelmet szenved, igényét bírói úton érvényesíthesse, miután esetleges jogorvoslati lehetőségét az illetékes hatóságoknál már kimerítette.10. cikkA tagállamok biztosítják, hogy az önálló vállalkozókat képviselő testületek, illetve a szakképzési központok tájékoztatást kapjanak az irányelv alapján elfogadott intézkedésekről, valamint a már hatályos, vonatkozó rendelkezésekről.11. cikkA Tanács a Bizottság javaslatára 1993. július 1-je előtt felülvizsgálja ezt az irányelvet.12. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1989. június 30-tól kezdődő hatállyal megfeleljenek.Ha azonban valamely tagállam ezen irányelv 5. cikkének betartása érdekében a házassági és családjogi jogokra és kötelezettségekre vonatkozó jogszabályainak módosítására kényszerül, akkor esetében az 5. cikk alkalmazásának határideje 1991. június 30.(2) A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv alapján meghozott intézkedésekről.13. cikkA tagállamok 1991. június 30-ig minden szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, hogy a Bizottság az ezen irányelv alkalmazásáról szóló jelentését a Tanács elé történő terjesztés céljából elkészíthesse.14. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1986. december 11-én.a Tanács részérőlaz elnökA. Clarke[1] HL C 113., 1984.4.27., 4. o.[2] HL C 172., 1984.7.2., 90. o.[3] HL C 343., 1984.12.24., 1. o.[4] HL C 186., 1982.7.21., 3. o.[5] HL L 45., 1975.2.19., 19. o.[6] HL L 39., 1975.2.14., 40. o.[7] HL L 6., 1979.1.10., 24. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2002/37/EK irányelve (2002. május 3.) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az etofumezát hatóanyagként történő besorolása céljából történő módosításárólEGT vonatkozású szöveg

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0037

Hivatalos Lap L 117 , 04/05/2002 o. 0010 - 0012

		A Bizottság 2002/37/EK irányelve(2002. május 3.)a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az etofumezát hatóanyagként történő besorolása céljából történő módosításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2002/18/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,mivel:(1) A legutóbb a 2266/2000/EK rendelettel [3] módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram első szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1992. december 11-i 3600/92/EGK bizottsági rendelet [4] előírja a növényvédő szerek vizsgálandó hatóanyagai jegyzékének a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvételére való tekintettel történő elfogadását. Ez a jegyzék a legutóbb a 2230/95/EK rendelettel [5] módosított, a növényvédő szerek hatóanyagainak megállapításáról és a 3600/92/EGK bizottsági rendelet végrehajtásában referensként közreműködő tagállamok kijelöléséről szóló, 1994. április 27-i 933/94/EK bizottsági rendeletben [6] található, és tartalmazza az etofumezátot.(2) Megvizsgálták az etofumezát emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásait a bejelentők által javasolt felhasználási területeken, összhangban a 3600/92/EGK rendeletben előírt rendelkezésekkel. A 491/95/EK rendelettel [7] módosított 933/94/EK rendelet Svédországot jelölte ki referens tagállamnak. Svédország a 3600/92/EGK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összhangban 1998. október 2-án benyújtotta a szükséges vizsgálati jegyzőkönyveket és javaslatokat a Bizottsághoz.(3) Ezt a vizsgálati jegyzőkönyvet a tagállamok és a Bizottság az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében felülvizsgálták. A felülvizsgálat 2002. február 26-án került véglegesítésre az etofumezátra vonatkozó bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában.(4) A felülvizsgálat nem tárt fel nyitott kérdéseket vagy aggályokat, amelyek indokolták volna a növényügyi tudományos bizottsággal való konzultációt.(5) Az elvégzett különböző vizsgálatokból úgy tűnt, hogy az etofumezátot tartalmazó növényvédő szerek várhatóan általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek, különösen azon felhasználások tekintetében, amelyek a bizottsági felülvizsgálati jelentés keretében kerültek vizsgálatra és felsorolásra. Ezért az etofumezát alkalmas a fenti irányelv I. mellékletébe történő felvételre annak biztosítására, hogy az etofumezátot tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó engedélyek minden tagállamban a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban legyenek kiadhatók.(6) A bizottsági felülvizsgálati jelentésre a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes elvek számos szakaszának a tagállamok által történő megfelelő végrehajtása céljából van szükség. Ezért elő kell írni, hogy a véglegesített felülvizsgálati jelentést – a bizalmas információ kivételével – a tagállamok bármely érdekelt fél számára elérhetővé tegyék vagy rendelkezésre bocsássák konzultáció céljára. Amennyiben a felülvizsgálati jelentést a technikai és tudományos haladás figyelembevétele céljából naprakész állapotba kell hozni, a kérdéses hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételére vonatkozó feltételeket szintén módosítani kell az irányelvvel összhangban.(7) Valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe történő felvétele előtt ésszerű időnek kell eltelnie, hogy a tagállamok és az érdekelt felek megtehessék a kellő előkészületi lépéseket.(8) A felvételt követően a tagállamok számára elegendő időt kell biztosítani a 91/414/EGK irányelv etofumezátot tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó rendelkezéseinek végrehajtására, és különösen a kiadott engedélyeknek a 91/414/EGK irányelvvel összhangban történő felülvizsgálatára, hogy biztosítsák a 91/414/EGK irányelv I. mellékletének etofumezátra vonatkozó feltételeinek teljesülését. Biztosítani kell egy hosszabb időszakot, amely során a 91/414/EGK irányelv II. és III. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelő minden ilyen növényvédő szerről be kell nyújtani egy teljes dossziét, és a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes elvek alapján megtörténik a termék újbóli értékelése.(9) Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.(10) Az ezen irányelvben meghatározott rendelkezések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 91/414/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikkA tagállamok – a 91/414/EGK irányelv 14. cikkének rendelkezései szerinti bizalmas információ kivételével – konzultációs célból bármely érdekelt fél számára elérhetővé teszik, vagy külön kérésre rendelkezésre bocsátják az etofumezátra vonatkozó felülvizsgálati jelentést.3. cikkA tagállamok meghozzák és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. augusztus 31-éig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.E rendelkezéseket 2003. szeptember 1-jétől kell alkalmazni.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikk(1) A tagállamok felülvizsgálják minden, etofumezátot tartalmazó növényvédő szer engedélyét, hogy biztosítsák a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott, az etofumezátra vonatkozó feltételek teljesülését. Amennyiben szükséges, a 91/414/EGK irányelvvel összhangban, 2003. szeptember 1-je előtt módosítják vagy visszavonják az engedélyt.(2) A tagállamok a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvekkel összhangban és az irányelv III. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelő dosszié alapján újraértékelnek minden olyan növényvédő szert, amely etofumezátot akár egyedüli hatóanyagként, akár a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében 2003. március 1-jéig szereplő több hatóanyag egyikeként tartalmaz. Az újraértékelés alapján megállapítják, hogy a termék megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek. Amennyiben szükséges, legkésőbb 2007. február 28-ig módosítják vagy visszavonják minden ilyen növényvédő szer engedélyét.5. cikkEz az irányelv 2003. március 1-jén lép hatályba.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. május 3-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 55., 2002.2.26., 29. o.[2] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.[3] HL L 259., 2000.10.13., 27. o.[4] HL L 366., 1992.12.15., 10. o.[5] HL L 225., 1995.9.22., 1. o.[6] HL L 107., 1994.4.28., 8. o.[7] HL L 49., 1995.3.4., 50. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAz I. mellékletben a táblázat az alábbi sorral egészül ki:"Szám | Közhasználatú név, azonosító szám | IUPAC-név | Tisztaság | Hatálybalépés | Beépítés lejárata | Különleges rendelkezések |29. | Etofumezát CAS 26225-79-6 CICAP 223 | (±)-2-etoxi-2,3-dihidro-3,3-dimetilbenzofurán-5-ilmetánszulfonát | 960 g/kg | 2003. március 1. | 2013. február 28. | Csak gyomirtó szerként történő felhasználása engedélyezhető. A VI. melléklet egységes elveinek végrehajtása céljából az etofumezátra vonatkozó felülvizsgálati jelentés megállapításait és különösen annak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében 2002. február 26-án véglegesített I. és II. függelékét figyelembe kell venni. Ebben az átfogó értékelésben a tagállamok különös figyelmet fordíthatnak a talajvíz védelmére, ha a hatóanyagot érzékeny talajú és/vagy éghajlati adottságú területen alkalmazzák, és ha szükséges, kockázatcsökkentő intézkedéseket is kell alkalmazniuk. |--------------------------------------------------


title: A Bizottság 92/2/EGK irányelve (1992. január 13.) az emberi fogyasztásra szánt mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletének hatósági ellenőrzéséhez szükséges mintavételi eljárás és közösségi vizsgálati módszer meghatározásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0002

Hivatalos Lap L 034 , 11/02/1992 o. 0030 - 0033 finn különkiadás fejezet 15 kötet 11 o. 0006  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 11 o. 0006

		A Bizottság 92/2/EGK irányelve(1992. január 13.)az emberi fogyasztásra szánt mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletének hatósági ellenőrzéséhez szükséges mintavételi eljárás és közösségi vizsgálati módszer meghatározásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az emberi fogyasztásra szánt mélyfagyasztott élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/108/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 11. cikkére,mivel a mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletét ellenőrizni kell;mivel a tagállamok más, tudományosan elfogadott módszereket is használhatnak, feltéve hogy ez nem akadályozza a mélyfagyasztott élelmiszerek szabad mozgását, és a verseny szabályai nem módosulnak;mivel az emberi fogyasztásra szánt mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletének a szállítás, a raktározás és a tárolás során történő ellenőrzéséről szóló, 1992. január 13-i 92/1/EGK bizottsági irányelvben [2] meghatározott eljárás alapján végzett hőmérsékleti feljegyzések ellenőrzését követően, valamint figyelembe véve a 89/108/EGK irányelv 5. cikkében meghatározott hőmérsékleteket – ha komoly kétség merül fel –, a tagállamok roncsolásos vizsgálatot végezhetnek;mivel az átvizsgálás összhangban áll az élelmiszerek hatósági ellenőrzéséről szóló, 1989. június 14-i 89/397/EGK tanácsi irányelvvel [3] és elsősorban annak 4. és 14. cikkével;mivel az ezen irányelvben előírt rendelkezések összhangban vannak az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy a mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletének hatósági ellenőrzéséhez szükséges mintavételi és vizsgálati eljárásokat az ezen irányelv I. és II. mellékletében meghatározott rendelkezések szerint hajtják végre.(2) Az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott vizsgálati módszer azonban csak abban az esetben alkalmazható, ha az ellenőrzés során az emberi fogyasztásra szánt mélyfagyasztott élelmiszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 89/108/EGK irányelvben előírt küszöbhőmérsékletek túllépésére vonatkozó kétség merül fel.2. cikkAz 1. cikk (1) bekezdésében, valamint az I. és II. mellékletben előírt követelmények bevezetése nem zárja ki azt, hogy a tagállamok más, tudományosan elismert módszereket alkalmazzanak, feltéve hogy ez nem gátolja az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott módszer által a szabályoknak megfelelőnek elismert mélyfagyasztott élelmiszerek szabad mozgását.Eltérő eredmények esetén a közösségi módszerekkel kapott eredmények elsőbbséget élveznek.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. július 31-ig megfeleljenek.Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. január 13-án.a Bizottság részérőlMartin BangemannAlelnök[1] HL L 40., 1989.2.11., 34. o.[2] HL L 34., 1992.2.11., 28. o..[3] HL L 186., 1989.6.30., 23. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAZ EMBERI FOGYASZTÁSRA SZÁNT MÉLYFAGYASZTOTT ÉLELMISZEREK ELLENŐRZÉSÉRE VONATKOZÓ MINTAVÉTELI ELJÁRÁS1. Az ellenőrizendő csomagok kiválasztásaA kiválasztott csomagok típusának és mennyiségének olyannak kell lennie, hogy a hőmérsékletük a megvizsgált szállítmány legmelegebb pontjait képviselje.1.1. HűtőtárolásA mintákat a tároló néhány kritikus pontjáról kell kiválasztani, például az ajtók mellől (felső és alsó rétegek), a tároló közepéről (felső és alsó rétegek) és a hűtőberendezés légbeszívója mellől. A termékek tárolásának az időtartamát figyelembe kell venni (a hőmérséklet stabilizálódása miatt).1.2. Szállítása) Amennyiben mintát kell venni a szállítás során:Mintát kell venni minden ajtó vagy ajtópár nyílásának a széle mellett elhelyezett szállítmány tetejéről és aljáról.b) Mintavétel a kirakodás során:A következő kritikus pontokon elhelyezett áruk közül 4-4 mintát kell választani:- az ajtók nyílásának széle mellől a szállítmány tetejéről és aljáról,- a szállítmányok hátsó sarkainak a tetejéről (a hűtőberendezéstől a lehető legmesszebbre lévő helyről),- a szállítmány közepéről,- a szállítmány elülső felületének a közepéről (a hűtőberendezéshez a lehető legközelebb),- a szállítmány elülső felületének a felső és alsó sarkaiból (a hűtőberendezés légbeszívó helyéhez a lehető legközelebb).1.3. Kiskereskedelmi hűtőpultokEgy-egy vizsgálati mintát kell kiválasztani a használt hűtőpult három legmelegebb pontját képező helyről.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETAZ EMBERI FOGYASZTÁSRA SZÁNT MÉLYFAGYASZTOTT ÉLELMISZEREK HŐMÉRSÉKLETÉNEK MÉRÉSI MÓDSZERE1. Alkalmazási területA 89/108/EGK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének 1. pontja szerint a hőmérséklet stabilizálódása után a termék hőmérsékletét minden ponton állandóan –18 °C-on vagy ennél alacsonyabb hőmérsékleten kell tartani, az említett irányelv 5. cikkében megengedett rövid hőmérséklet-emelkedések mellett.2. Vizsgálati alapelvA mélyfagyasztott élelmiszerek hőmérsékletének a mérése az I. melléklet szerint kiválasztott minták hőmérsékletének megfelelő felszereléssel történő pontos megállapításából áll.3. A hőmérséklet meghatározásaA "hőmérséklet" a mérőműszer vagy mérőeszköz hőmérséklet-érzékeny részével, meghatározott helyen mért hőmérsékletet jelenti.4. Eszközök4.1. Hőmérsékletmérő eszköz4.2. Termékfúró eszközEgy könnyen tisztítható, hegyes fémeszközt kell használni, például jéglyukasztót, kézifúrót vagy rúdfúrót.5. A hőmérsékletmérő eszközök általános jellemzőiA hőmérőknek a következő előírásoknak kell megfelelniük:a) a reakcióidőnek olyannak kell lennie, hogy három percen belül érje el a kezdeti és a végső leolvasási érték különbségének a 90 %-át;b) az eszköznek a –20 °C és + 30 °C közötti mérési tartományban ± 0,5 °C pontosságúnak kell lennie;c) használat közben a környező –20 °C és + 30 °C közötti hőmérséklet-tartományban a mérési pontosság eltérése nem lehet nagyobb 0,3 °C-nál;d) az eszköz skála-beosztásának legalább 0,1 °C-osnak kell lennie;e) az eszköz pontosságát rendszeres időközönként ellenőrizni kell;f) az eszköznek érvényes kalibrációs igazolással kell rendelkeznie;g) az eszköznek könnyen tisztíthatónak kell lennie;h) a mérőeszköz hőmérsékletre érzékeny részét úgy kell kialakítani, hogy a termékkel jó hőmérsékleti kontaktust biztosítson;i) az elektromos berendezéseket meg kell védeni a nedvesség lecsapódásának nemkívánatos hatásai ellen.6. Mérési eljárás6.1. Az eszközök előhűtéseA hőmérőt és a termékfúró eszközt a termék hőmérsékletének a mérése előtt le kell hűteni.Az előhűtésre használt módszernek biztosítania kell, hogy mindkét eszköz hőmérséklete a termék hőmérsékletét a lehető legjobban megközelítse.6.2. A minták előkészítése a hőmérséklet méréséhezA hőmérséklet-érzékelőket általában a nem mélyfagyasztott termékekbe történő beszúrásra tervezik. Emiatt egy előzetesen lehűtött termékfúró eszköz segítségével lyukat kell fúrni a termékbe, amelybe aztán az érzékelőt bele lehet helyezni. A lyuk átmérőjének biztosítania kell az érzékelő szoros érintkezését, mélysége pedig a termék típusától függ (a 6.3. pontban leírt módon).6.3. A termék hőmérsékletének méréseA minta előkészítését és a hőmérsékletének a mérését addig kell elvégezni, amíg a minta a kiválasztott hűtött környezetben van. A mérés a következőképpen történik:a) Amennyiben a termék méretei lehetővé teszik, a lehűtött érzékelőt a minta felszínétől számított 2,5 centiméteres mélységbe kell illeszteni.b) Amennyiben az a) pontban leírtakat nem lehet végrehajtani, akkor az érzékelőt a termék felszínétől számítva minimálisan az érzékelő átmérőjének 3-4 szeres mélységébe kell beilleszteni.c) A méretük vagy az összetételük miatt bizonyos élelmiszereket (pl. zöldborsó) nem lehet átfúrni a belső hőmérséklet meghatározása céljából. Ilyen esetekben az élelmiszercsomag belső hőmérsékletét úgy kell meghatározni, hogy egy előzetesen lehűtött, éles szárú hőmérséklet-érzékelőt a csomag közepébe kell szúrni, amely így az élelmiszerrel érintkezik.d) A jelzett hőmérsékletet akkor kell leolvasni, ha az egy állandó értéken megállapodott.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2002/4/EK irányelve (2002. január 30.) az 1999/74/EK tanácsi irányelv hatálya alá tartozó tojótyúkokat tartó létesítmények nyilvántartásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0004

Hivatalos Lap L 030 , 31/01/2002 o. 0044 - 0046

		A Bizottság 2002/4/EK irányelve(2002. január 30.)az 1999/74/EK tanácsi irányelv hatálya alá tartozó tojótyúkokat tartó létesítmények nyilvántartásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a tojótyúkok védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról szóló, 1999. július 19-i 1999/74/EK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 7. cikkére,mivel:(1) Az 1999/74/EK irányelv egyedi követelményeket állapít meg a tojótyúkok védelmével kapcsolatban a különböző tenyésztési rendszerekben, és lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a legmegfelelőbb rendszert vagy rendszereket válasszák.(2) Az 1999/74/EK irányelv 7. cikke előírja, hogy a tagállam illetékes hatósága az ezen irányelv hatálya alá tartozó minden létesítményt bejegyezzen, és megkülönböztető számmal lásson el, amelynek révén nyomon lehet követni az emberi fogyasztásra forgalomba hozott tojásokat.(3) A legutóbb az 5/2001/EK rendelettel [2] módosított, a tojásra vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló, 1990. június 26-i 1907/90/EK tanácsi rendelet [3] előírja, hogy a tojásokra olyan kódot kell bélyegezni, amely tartalmazza a termelő megkülönböztető számát és lehetővé teszi a gazdálkodási módszer azonosítását.(4) A gazdálkodási módszereket a legutóbb az 1651/2001/EK rendelettel [4] módosított, a tojásra vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló 1907/90/EGK rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 1991. május 15-i 1274/91/EGK bizottsági rendelet [5], valamint – az ökológiai termelés tekintetében – a legutóbb a 2491/2001/EK bizottsági rendelettel [6] módosított, a mezőgazdasági termékek ökológiai termeléséről, valamint a mezőgazdasági termékeken és élelmiszereken erre utaló jelölésekről szóló, 1991. június 24-i 2092/91/EGK tanácsi rendelet [7] határozza meg.(5) A létesítmények megkülönböztető szám szerinti bejegyzése feltétele annak, hogy az emberi fogyasztásra forgalomba hozott tojásokat nyomon lehessen követni.(6) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok:a) létrehoznak egy rendszert az 1999/74/EK irányelv hatálya alá tartozó minden termelési hely (a továbbiakban: létesítmény) bejegyzéséhez, és ezen irányelv mellékletével összhangban megkülönböztető számmal látják el őket;b) gondoskodnak arról, hogy minden ilyen létesítményre vonatkozóan legalább a melléklet 1. pontjában meghatározott információkat megküldjék a tagállam illetékes hatóságának a tagállam által meghatározott időpontig; ezt az időpontot úgy kell meghatározni, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre a létesítmények bejegyzésére a c) ponttal összhangban;c) gondoskodnak arról, hogy 2003. május 31-ig bejegyezzenek és megkülönböztető számmal lássanak el minden olyan létesítményt, amelyre vonatkozóan a b) pont szerint meghatározott időpontig megadták a kért információkat.(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy 2003. június 1-jétől:a) ne használhassanak tovább olyan létesítményt, amelyre vonatkozóan az (1) bekezdés b) pontja szerint megkövetelt információkat nem bocsátották rendelkezésre az ott meghatározott időpontig; ésb) az új létesítményt nem kezdik el használni annak bejegyzése és megkülönböztető számmal való ellátását megelőzően.(3) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a létesítményeknek az (1) bekezdés alapján létrehozott jegyzéke hozzáférhető legyen a tagállam illetékes hatósága számára az emberi fogyasztásra forgalomba hozott tojások nyomon követése céljából.(4) A tagállamok biztosítják, hogy a bejegyzett adatok változásairól az illetékes hatóságot késedelem nélkül értesítik, és hogy a jegyzéket azonnal frissítik, amint megérkeznek az ilyen információk.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2003. március 31-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. január 30-án.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 203., 1999.8.3., 53. o.[2] HL L 2., 2001.1.5., 1. o.[3] HL L 173., 1990.7.6., 5. o.[4] HL L 220., 2001.8.15., 5. o.[5] HL L 121., 1991.5.16., 11. o.[6] HL L 337., 2001.12.20., 9. o.[7] HL L 198., 1991.7.22., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAmennyiben szükséges, az 1999/74/EK irányelv 2. cikkében található meghatározásokat kell alkalmazni.1. A BEJEGYZÉSHEZ SZÜKSÉGES ADATOKMindegyik létesítmény esetében legalább a következő adatokat kell bejegyezni:- létesítmény:- a létesítmény neve,- címe,- a tojótyúkokért felelős természetes személy (a továbbiakban: "állattartó"):- neve,- címe,- az állattartó által működtetett vagy annak tulajdonában álló, az 1999/74/EK irányelv hatálya alá tartozó más létesítmény(ek) bejegyzési száma(i),- a létesítmény tulajdonosa, ha nem azonos az állattartóval:- neve,- címe,- a tulajdonos tulajdonában álló vagy általa működtetett, az 1999/74/EK irányelv hatálya alá tartozó egyéb létesítmény(ek) bejegyzési száma(i),- a létesítményre vonatkozó további információk:- tenyésztési módszer(ek), a 2.1. pontban említett meghatározások szerint,- a létesítmény maximális kapacitása, az egyszerre ott tartózkodó szárnyasok számában kifejezve; ha különféle tenyésztési módszereket alkalmaznak, akkor tenyésztési módszerenként az egyszerre ott tartózkodó szárnyasok maximális száma.2. MEGKÜLÖNBÖZTETŐ SZÁMA megkülönböztető szám az alábbiakból áll: a 2.1. ponttal összhangban meghatározott, a tenyésztési módszert jelző számjegy, ezt követi a tagállam 2.2. pont szerinti kódja, majd egy azonosító szám, amelyet az a tagállam határoz meg, amelynek területén a létesítmény található.2.1. A tenyésztési módszer kódjaA módosított 1274/91/EGK rendeletben meghatározott, a létesítményekben alkalmazott tenyésztési módszereket az alábbi kód jelöli:1 | Szabadtartás |2 | Ólban tartás |3 | Ketreces tartás |A 2092/91/EGK rendeletben meghatározott feltételek szerint termelő létesítményekben alkalmazott tenyésztési módszert a következőképpen kell jelölni:0 | Organikus termelés |2.2. A bejegyző tagállam kódjaAT | Ausztria |BE | Belgium |DE | Németország |DK | Dánia |ES | Spanyolország |FI | Finnország |FR | Franciaország |GR | Görögország |IE | Írország |IT | Olaszország |LU | Luxemburg |NL | Hollandia |PT | Portugália |SE | Svédország |UK | Egyesült Királyság |2.3. A létesítmény azonosításaMinden tagállam alkalmaz egy olyan rendszert, amely egy egyedi számot rendel minden bejegyzendő létesítményhez, és amelyet ezen az irányelven kívül más célokra is fel lehet használni, feltéve hogy gondoskodtak a létesítmény azonosításáról.A tagállamok további karaktereket is hozzátehetnek az azonosító számhoz, például egy létesítmény különálló épületeiben tartott egyes állományok azonosítására.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1985. november 18.) a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31985L0511

Hivatalos Lap L 315 , 26/11/1985 o. 0011 - 0018 finn különkiadás fejezet 3 kötet 19 o. 0209  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 39 o. 0033  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 19 o. 0209  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 39 o. 0033

		A Tanács irányelve(1985. november 18.)a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről(85/511/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a Közösség állat-egészségügyi feladatai közé tartozik az állatállomány egészségi állapotának javítása, és ezáltal az állattenyésztés jövedelmezőségének növelése;mivel a ragadós száj- és körömfájás megjelenése gyorsan járványos méreteket ölthet, olyan arányú elhullást és zavarokat idézve elő, amelyek erőteljesen csökkenthetik a sertések és a kérődző állatok tenyésztésének általános jövedelmezőségét;mivel a ragadós száj- és körömfájás gyanújának felmerülésekor azonnal cselekedni kell annak érdekében, hogy hatékony ellenőrző intézkedéseket lehessen bevezetni, amint a fertőzés gyanúja beigazolódik; mivel az illetékes hatóságoknak aszerint kell alakítaniuk ezen intézkedéseket, hogy egy ország folytat-e profilaktikus vakcinázási programot területének egészén vagy annak egy részén; mivel az ilyen politikát folytató tagállamok bizonyos feltételek mellett felmentést adhatnak azon állatok levágása alól, amelyek megfelelő immunvédettséggel rendelkeznek a ragadós száj- és körömfájás vírusa ellen;mivel a fertőzés megjelenése esetén azonnal meg kell előzni annak elterjedését az állatok mozgatásának és a megfertőződésre hajlamos termékek használatának gondos figyelemmel kísérésével és megfelelő esetben vakcinázás elrendelésével;mivel a fertőzés diagnózisát és a fertőzést okozó érintett vírus megállapítását az illetékes laboratóriumok vezetésével kell elvégezni, amelyek koordinációját a Közösség által kijelölt referencialaboratórium végzi;mivel a sürgősségi vakcinázáshoz használt vakcinát mind hatásfoka, mind pedig felhasználásának biztonsága tekintetében ellenőrizni kell, aminek koordinációját a Közösség által kijelölt szakintézet végzi; mivel, továbbá, különleges, összehangolt intézkedéseket kell végrehajtani a vírus olyan típusainak, illetve variánsainak kimutatása esetében, amelyek ellen a Közösségben általában használt vakcinák nem nyújtanak megfelelő védelmet; mivel ezért szükségesnek látszik elrendelni, hogy a vakcinázást folytató tagállamok dolgozzanak ki többéves vakcinázási terveket, amelyeket vizsgálatnak kell alávetni és – szükség esetén – közösségi szinten kell összehangolni;mivel rendelkezni kell a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködésről;mivel az ezen irányelvvel bevezetett intézkedések kísérleti jellegűek, és mivel azokat, az állat-egészségügyi helyzetben bekövetkező fejleményekkel összhangban, felül kell vizsgálni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv – a Közösségen belüli kereskedelemre vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül – a ragadós száj- és körömfájás-fertőzés megjelenésekor – a vírus típusától függetlenül – a Közösségben alkalmazandó minimális ellenőrző intézkedéseket határozza meg.Ezen irányelv nem érinti a tagállamok profilaktikus vakcinázási politikáját.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában a 64/432/EGK irányelv [4] 2. cikkében foglalt meghatározásokat kell megfelelően alkalmazni.Egyebekben az alábbi meghatározásokat kell alkalmazni:a) "a fertőzésre fogékony fajba tartozó állat": állattartó gazdaságban tartott házi vagy vadon élő kérődző állat, illetve sertés;b) "a fertőzésre fogékony állat": a ragadós száj- és körömfájás iránt fogékony állatfajok azon egyede, amelyet nem vakcináztak, avagy vakcináztak, de az illetékes hatóság az immunizálást nem találta megfelelőnek;c) "fertőzött állat": a ragadós száj- és körömfájás iránt fogékony állatfaj azon egyede,- amelyben a ragadós száj- és körömfájásra jellemző klinikai tüneteket vagy kórbonctani elváltozásokat állapítottak meg,vagy- amelyben a ragadós száj- és körömfájást laboratóriumi vizsgálat alapján hivatalosan megállapították;d) "a fertőzöttségre gyanús állat": a ragadós száj- és körömfájás iránt fogékony állatfaj azon egyede, amelyen olyan klinikai tünetek vagy kórbonctani elváltozások találhatók, amelyek a ragadós száj- és körömfájás alapos gyanúját vetik fel;e) "kontaminációra gyanús állat": a ragadós száj- és körömfájás iránt fogékony állatfaj azon egyede, amely az összegyűjtött járványtani adatok alapján a ragadós száj- és körömfájás vírusával közvetlenül vagy közvetetten érintkezhetett.3. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a ragadós száj- és körömfájás előfordulását vagy a fertőzés gyanúját – a 82/894/EGK irányelvvel [5] összhangban – kötelező haladéktalanul jelenteni az illetékes hatóságnak.4. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy ha valamely gazdaságban egy vagy több állat ragadós száj- és körömfájás-fertőzésre,-fertőzöttségre vagy -kontaminációra gyanús, haladéktalanul hatósági vizsgálatot indítanak a fertőzés gyanújának megerősítésére vagy kizárására, különös figyelemmel arra, hogy a hatósági állatorvos levegye, illetve levetesse a laboratóriumi vizsgálatokhoz szükséges mintákat.A fertőzés gyanújáról szóló bejelentést követően az illetékes hatóság hatósági megfigyelés alá helyezi a gazdaságot, különös figyelemmel az alábbiak elrendelésére:- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit kategóriánként meg kell számlálni, és minden kategóriában nyilvántartásba kell venni a már elhullott, fertőzött, fertőzöttségre vagy kontaminációra gyanús állatok számát; a fertőzés gyanújának fennállása alatt született vagy elhullott állatokat nyilvántartásba kell venni annak érdekében, hogy a nyilvántartás megfeleljen a valós napi helyzetnek; a nyilvántartás adatait kérésre be kell mutatni, és minden látogatás alkalmával sor kerülhet azok ellenőrzésére,- a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét azok eredeti istállójában vagy más alkalmas helyen, elkülönítve kell tartani a gazdaságban,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedei nem vihetők be az érintett gazdaságba, és nem vihetők ki onnan,- más állatfajba tartozó állat kizárólag az illetékes hatóság engedélyével vihető be a gazdaságba, vagy vihető ki onnan,- az illetékes hatóság engedélye nélkül tilos kivinni a gazdaságból a fertőzésre fogékony fajba tartozó állat húsát vagy hasított testét, állati takarmányt, eszközöket, tárgyakat vagy a ragadós száj- és körömfájás kórokozójának átvitelére alkalmas egyéb olyan anyagokat, mint például a gyapjú, hulladék vagy kiselejtezett anyag,- tilos tejet elszállítani a gazdaságból; amennyiben nehézséget okoz a tejnek a gazdaságban való tárolása, az illetékes hatóság engedélyezheti a tej állatorvosi felügyelet mellett történő elszállítását a gazdaságból egy tejfeldolgozó üzembe hőkezelés céljából, ami biztosítja a ragadós száj- és körömfájás vírusának elpusztítását,- a gazdaságba, illetve onnan kifelé irányuló személyforgalomra kizárólag az illetékes hatóság engedélyével kerülhet sor,- a gazdaságba, illetve onnan kifelé irányuló járműforgalomra kizárólag a ragadós száj- és körömfájás vírusa elhurcolásának elkerüléséhez szükséges feltételeket megállapító illetékes hatóság engedélyével kerülhet sor,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedei istállójának, valamint magának a gazdaságnak a be- és kijáratánál megfelelő fertőtlenítő eszközöket kell használni,- járványügyi vizsgálatot kell végezni a 7. és 8. cikkel összhangban.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézkedéseket az illetékes hatóság kiterjesztheti a szomszédos gazdaságokra, ha fekvésük, kialakításuk vagy a fertőzésre gyanús gazdaság állataival való érintkezés következtében fennáll a fertőzés veszélye.(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett intézkedések csak akkor helyezhetők hatályon kívül, ha hivatalosan kizárták a ragadós száj- és körömfájás előfordulásának gyanúját.5. cikkAmint beigazolódik, hogy a gazdaságban egy vagy több, a 2. cikk c) pontjában meghatározott állat található, az illetékes hatóság bevezeti az alábbi intézkedéseket:1. a hatósági állatorvos leveszi vagy leveteti az I. mellékletben említett laboratóriumi vizsgálatokhoz szükséges megfelelő mintákat, amennyiben az említett mintavételekre és vizsgálatokra a gyanú fennállásának ideje alatt nem került sor a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdésével összhangban;2. a 4. cikk (1) bekezdésében felsorolt intézkedéseken túl haladéktalanul meg kell tenni az alábbi intézkedéseket:a) azokban a tagállamokban, illetve régiókban, ahol tilos a vakcinázás:- a gazdaságban található, a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét hatósági felügyelet mellett a helyszínen le kell ölni olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- a leölésüket követően a fent említett állatok tetemét hatósági felügyelet mellett meg kell semmisíteni olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- a gazdaságból származó és a betegségnek a gazdaságba történt feltehető behurcolása, valamint a hatósági intézkedések bevezetése közötti időszakban levágott, a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek húsát lehetőség szerint fel kell kutatni és hatósági felügyelet mellett meg kell semmisíteni olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- a gazdaságban elhullott, a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek tetemét hatósági felügyelet mellett meg kell semmisíteni olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- a 4. cikk (1) bekezdése második albekezdésének ötödik francia bekezdésében említett valamennyi anyagot meg kell semmisíteni, vagy a ragadós száj- és körömfájásnak a gazdaságban jelenlévő összes vírusa elpusztítására alkalmas módon kezelni kell; minden kezelést a hatósági állatorvos utasításainak megfelelően kell elvégezni,- a tejet és a tejtermékeket meg kell semmisíteni olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedei és a 4. cikk (1) bekezdése második albekezdésének ötödik francia bekezdésében említett valamennyi anyag megsemmisítését követően az istállózásra használt épületeket, azok környezetét, a szállítóeszközöket és a betegség kórokozójával esetlegesen fertőzött valamennyi berendezési tárgyat és eszközt a 10. cikk előírásainak megfelelően ki kell takarítani, és fertőtleníteni kell,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit legkorábban a 10. cikk előírásaival összhangban elvégzett takarítás és fertőtlenítés befejezésétől számított 21. napon lehet újra bevinni a gazdaságba,- járványügyi vizsgálatot kell végezni a 7. és 8. cikkel összhangban;b) azokban a tagállamokban, illetve régiókban, ahol a 14. cikk előírásainak megfelelő vakcinázási politikát folytatnak:i. - a gazdaságban található, a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét le kell ölni, és hatósági felügyelet mellett meg kell semmisíteni. Az állatok leölésekor és megsemmisítésekor a tagállamok megteszik a száj- és körömfájás vírusa fennmaradásának és továbbterjedésének, valamint a környezetre ártalmas következmények megakadályozására szükséges intézkedéseket; ha a leölést nem a helyszínen végzik, különös figyelmet kell fordítani az állatok különlegesen felszerelt járművekkel történő szállítására olyan módon, ami kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa továbbterjedésének mindennemű kockázatát,- amennyiben meghatározták a ragadós száj- és körömfájás-vírus típusát, altípusát vagy variánsát, illetve a rendelkezésre álló járványtani adatok és egyéb információk lehetővé teszik annak megállapítását, hogy a használt vakcina megfelelő immunizálást nyújt az adott vírustípus ellen, a tagállamok:- a fertőzésre fogékony állatokra korlátozhatják az állatok leölésének és megsemmisítésének kötelezettségét,- engedélyezhetik a nem fertőzött vagy a fertőzésre nem gyanús állatoktól származó hús és tej állatorvosi felügyelet mellett történő megfelelő hőkezelését;ii. az i. alpontban meghatározott intézkedéseket a megmaradt állatok védővakcinázása vagy újravakcinázása kíséri a 13. cikk (1) bekezdésével összhangban;iii. az a) pont harmadik, negyedik és ötödik francia bekezdésében meghatározott intézkedések az a) pont hatodik francia bekezdésében meghatározott intézkedésekkel analóg módon alkalmazandók, kivéve az i. alpontban említett hőkezelés esetét;3. az (1) bekezdésben meghatározott intézkedéseket nem alkalmazzák olyan másodlagos járványgóc kialakulása esetén, amely járványtanilag kapcsolódik a mintavételnek már alávetett elsődleges járványgóchoz;4. Az (1) bekezdésben meghatározott intézkedéseket az illetékes hatóság kiterjesztheti a szomszédos gazdaságokra, ha fekvésük, kialakításuk vagy a gazdaság – ahol a betegséget észlelték – állataival való érintkezés következtében fennáll a fertőzés veszélye.6. cikk(1) Két vagy több elkülönült termelőegységből álló gazdaság esetén az illetékes hatóság eltérhet az 5. cikk (2) bekezdése a) pontjának első és második francia bekezdésében és a (2) bekezdés b) pontjának i. alpontjában meghatározott követelményektől a járványsújtott gazdaság egészséges termelőegységei tekintetében, amennyiben a hatósági állatorvos igazolja, hogy az érintett termelőegységek szerkezetük, méretük és működésük alapján az istállózást, az állattartást és a takarmányozást illetően teljesen elkülönült egységet jelentenek olyan módon, hogy a vírus ne terjedhessen át egyik termelőegységből a másikba.Ugyanezen intézkedéseket és az 5. cikk (2) bekezdése a) pontjának hatodik francia bekezdésétől való eltérés lehetőségét ki lehet terjeszteni a tejtermelő gazdaságokra, feltéve, hogy a fenti követelményeken túl a fejést minden egységben teljesen elkülönítve végzik.(2) Ha élnek az (1) bekezdésben foglalt könnyítés lehetőségével, a rendelkezésre álló egészségügyi garanciák ismeretében a tagállamok részletes szabályokat határoznak meg annak alkalmazására. Erről értesítik a Bizottságot.(3) A 16. cikkben megállapított eljárással összhangban olyan döntés hozható, hogy módosítani kell a (2) bekezdésben meghatározott intézkedéseket annak érdekében, hogy biztosítsák azoknak a tagállamok által elfogadott intézkedésekkel való összehangolását.7. cikkA járványtani nyomozás az alábbiakra terjed ki:- azon időtartam felderítése, amelynek során a ragadós száj- és körömfájás már fennállhatott a gazdaságban, mielőtt jelentették volna a fertőzést, vagy annak gyanúja felmerült volna,- a gazdaságban előforduló ragadós száj- és körömfájás lehetséges forrásának és egyéb olyan gazdaságoknak a felderítése, ahol a fertőzésre fogékony állatfajok olyan egyedei találhatók, amelyek ugyanabból a forrásból betegedhettek vagy fertőződhettek meg,- a 4. cikk (1) bekezdése második albekezdésének ötödik francia bekezdésében említett személyek, járművek és anyagok felderítése, amelyek a ragadós száj- és körömfájás vírusát az adott gazdaságba behurcolhatták, illetve onnan esetleg továbbhurcolhatták.8. cikk(1) a) Ha a hatósági állatorvos a nyomozás során megerősített adatok alapján megállapítja, illetve úgy véli, hogy a ragadós száj- és körömfájást személyek, állatok vagy járművek mozgásának következtében vagy bármely egyéb módon más gazdaságokból hurcolhatták be a 4. cikkben említett gazdaságba, vagy továbbhurcolhatták onnan más gazdaságokba, az utóbbi gazdaságokat a 4. cikkel összhangban hatósági megfigyelés alá kell vonni, amely nem oldható fel mindaddig, amíg hivatalosan ki nem zárták a 4. cikkben említett ragadós száj- és körömfájás feltételezett jelenlétét a gazdaságban;b) ha a hatósági állatorvos a nyomozás során megerősített adatok alapján megállapítja, illetve úgy véli, hogy a ragadós száj- és körömfájást személyek, állatok vagy járművek mozgásának következtében vagy bármely egyéb módon más gazdaságokból hurcolhatták be az 5. cikkben említett gazdaságba, az előbbi gazdaságokat a 4. cikkel összhangban hatósági megfigyelés alá kell vonni;c) ha a hatósági állatorvos a nyomozás során megerősített adatok alapján megállapítja, illetve úgy véli, hogy a ragadós száj- és körömfájást személyek, állatok vagy járművek mozgásának következtében vagy bármely egyéb módon továbbhurcolhatták az 5. cikkben említett gazdaságból más gazdaságokba, az előbbi gazdaságokat a 4. cikk rendelkezéseinek hatálya alá kell vonni.(2) Ha egy gazdaságra az (1) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni, az illetékes hatóság az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett gazdaságok esetében 15 napos időtartamra, illetve az (1) bekezdés c) pontjában említett gazdaságok esetében 21 napos időtartamra megtiltja az állatok elszállítását a gazdaságból, kivéve a közvetlenül egy hatósági felügyelet alatt álló vágóhídra, kényszervágásra történő szállítást. Az engedély megadása előtt a hatósági állatorvos köteles megvizsgálni az állományt, és igazolnia kell, hogy egyik állat sem gyanús a fertőzésre.(3) Ha a körülmények megengedik, az illetékes hatóság az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott intézkedéseket a gazdaság egy részére és az ebben a részben tartott állatokra korlátozhatja, feltéve, hogy ezen állatokat tökéletesen elkülönítették, elkülönítve tartották és takarmányozták.9. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy a ragadós száj- és körömfájás diagnózisának hatósági igazolása után az illetékes hatóság legalább 3 km sugarú védőkörzetet és legalább 10 km sugarú megfigyelési körzetet létesítsen a fertőzött gazdaság körül. E körzetek kialakítása során figyelembe veszik a természetes határokat és a felügyeleti létesítményeket.(2) a) A védőkörzetben az alábbi intézkedéseket alkalmazzák:- a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartó valamennyi gazdaságot és az ott tartott állatokat nyilvántartásba veszik; ezeket a gazdaságokat időszakonként felkeresik,- tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek köz-, illetve magánutakon történő mozgatása, kivéve a gazdaságok szolgálati útjait,- a fertőzésre fogékony fajba tartozó állat a zárlat első 15 napja alatt nem vihető ki abból a gazdaságból, amelyben tartják, kivéve a kényszervágás céljából hatósági felügyelet mellett közvetlenül az érintett körzetben található vágóhídra, vagy – ha a körzetben nincs hatósági állatorvos felügyelete alatt álló vágóhíd – az illetékes hatóság által kijelölt egyéb vágóhídra történő szállítást. Az illetékes hatóság csak azt követően engedélyezheti a szállítást, hogy a hatósági állatorvos megvizsgálta a gazdaságban található, a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét, és kizárta a fertőzöttségre gyanús állatok jelenlétét,- tilos a mozgó mesterséges termékenyítő szolgáltatók működése,- a zárlat első 15 napja alatt tilos a mesterséges termékenyítés, kivéve, ha a gazdaság tulajdonosa a gazdaságban lévő vagy közvetlenül a termékenyítő központból szállított spermával végzi azt,- tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit állatvásárra, állatpiacra, állatkiállításra vinni, vagy bármely más módon összegyűjteni, ideértve a felvásárlást és a forgalmazást is,- a harmadik francia bekezdés második mondatában meghatározott esetre vonatkozó rendelkezés sérelme nélkül tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek szállítása, kivéve a kiemelt főutakon és vasútvonalakon történő szállítást;b) a védőkörzetben alkalmazott intézkedéseket – az 5. cikkben említett valamennyi állatnak a gazdaságból történt eltávolítását és a gazdaságban a 10. cikkel összhangban végzett előzetes tisztítást és fertőtlenítést követően – legalább 15 napig fenntartják. A (3) bekezdésben a megfigyelési körzetre meghatározott intézkedések azonban a (3) bekezdés b) pontjában meghatározott időtartamra hatályban maradnak a védőkörzetben.(3) a) A megfigyelési körzetben az alábbi intézkedéseket alkalmazzák:- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit tartó valamenynyi gazdaságot nyilvántartásba veszik,- tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedei közutakon történő mozgatása, kivéve a legelőre terelésüket,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit csak az illetékes hatóság engedélyével lehet a megfigyelési körzeten belül mozgatni,- a zárlat első 15 napja alatt nem vihetők ki az állatok a megfigyelési körzetből. A 15. és a 30. nap között csak hatósági felügyelet alatt kényszervágás céljából közvetlenül valamely vágóhídra vihetők ki az állatok az említett körzetből. Az illetékes hatóság csak azt követően engedélyezheti a szállítást, hogy a hatósági állatorvos megvizsgálta a gazdaságban található valamennyi érintett állatot, és kizárta a fertőzöttségre gyanús állatok jelenlétét,- tilos a mozgó mesterséges termékenyítő szolgáltatók működése,- tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit állatvásárra, állatpiacra, állatkiállításra vinni, vagy bármely más módon összegyűjteni.b) A megfigyelési körzetben alkalmazott intézkedéseket az 5. cikkben említett valamennyi állatnak a gazdaságból történt eltávolítását és a gazdaságban a 10. cikkel összhangban végzett előzetes tisztítást és fertőtlenítést követően legalább 30 napig fenntartják.10. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:- az illetékes hatóság hivatalosan jóváhagyja a meghatározott fertőtlenítőszereket és azok koncentrációját,- a takarítást és a fertőtlenítést hatósági felügyelet mellett, a hatósági állatorvos utasításaival összhangban végezzék.11. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy:- a ragadós száj- és körömfájás felderítésével kapcsolatos laboratóriumi vizsgálatokat a – 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban módosítható vagy kiegészíthető – mellékletben felsorolt nemzeti laboratóriumban végezzék. Szükség esetén, és különösen az első megbetegedések alkalmával, a laboratóriumi vizsgálat során meg kell határozni a vírus típusát, altípusát vagy esetleges variánsát, amely vizsgálat eredményét – szükség szerint – a Közösség által kijelölt referencia laboratórium megerősítheti,- az egyes tagállamokban, a mellékletben feltüntetett nemzeti laboratórium felelős a diagnosztikai normák és módszerek összehangolásáért,- az első francia bekezdésben említett nemzeti laboratóriumok kapcsolatban állnak a Közösség által kijelölt referencia laboratóriummal.(2) A Tanács – a Bizottság minősített többséggel elfogadott javaslata alapján – 1987. január 1. előtt kijelöli az (1) bekezdésben említett referencia laboratóriumot, és meghatározza annak hatáskörét, valamint az (1) bekezdés második francia bekezdése alkalmazásának részletes szabályait.12. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:- ha a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeit elszállítják abból a gazdaságból, ahol eredetileg tartották, úgy azonosítják azokat, hogy gyorsan megállapítható legyen az a gazdaság, ahonnan származnak, illetve érkeztek, valamint a szállításuk útvonala. A legutóbb a 84/645/EGK irányelvvel [6] módosított, a klasszikus sertéspestis elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről szóló, 1980. január 22-i 80/217/EGK tanácsi irányelv [7] 13. cikkének sérelme nélkül, az illetékes hatóság – bizonyos körülmények között és az egészségügyi helyzetre is figyelemmel – az állatok bizonyos csoportjaira engedélyezheti más gyors módszerek alkalmazását annak meghatározására, hogy az állatok melyik gazdaságból származnak, illetve érkeztek, valamint milyen útvonalon mozogtak. Az állatok azonosítására és a származási gazdaság meghatározására vonatkozó rendelkezéseket az illetékes hatóság állapítja meg,- az állattartó, illetve az állat tulajdonosa a hatóság kérésére köteles tájékoztatni az illetékes hatóságot a gazdaságba bevitt és onnan kivitt állatokról,- a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek szállításában és forgalmazásában közreműködő valamennyi személynek valamennyi részletre kiterjedő tájékoztatást tud adni az illetékes hatóságnak az általuk szállított, illetve forgalmazott állatok mozgásával kapcsolatban.13. cikk(1) Ha egy gazdaságban ragadós száj- és körömfájást állapítottak meg, a betegség ellenőrzésére irányuló intézkedéseket ki lehet egészíteni az illetékes hatóság által meghatározott területen a fertőzés által fenyegetett gazdaságokban található, a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek vakcinázásával.(2) Az (1) bekezdésben említett esetben a tagállamok biztosítják, hogy:a) az 5. cikk (2) bekezdés b) pontja i. alpontjának második francia bekezdésében meghatározott kivétel, valamint – megfelelő esetben – a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatállománynak vagy annak egy részének a ragadós száj- és körömfájás ellen az ország területén vagy annak egy részén végrehajtandó profilaktikus vakcinázását szabályozó nemzeti rendelkezések sérelme nélkül, tilos a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek vakcinázása vagy újravakcinázása a 4. cikkben említett gazdaságban;b) tilos széruminjekció alkalmazása;c) a ragadós száj- és körömfájás elleni vakcina fajtája és felhasználásának módszere összhangban van a 16. cikkben megállapított eljárással összhangban elfogadott általános ajánlásokkal;d) a felhasznált vakcinát az illetékes hatóság a nemzeti laboratóriumok tanúsítványa alapján hagyja jóvá, amelyek működését a 14. cikk (3) bekezdésének megfelelően kijelölt intézet hangolja össze;e) a harmadik országból behozott valamennyi vakcina megfelel a c) pontban megállapított feltételeknek, és a d) pontnak megfelelően ellenőrzik azokat.A Tanács – a Bizottság minősített többséggel elfogadott javaslata alapján – elfogadja a szabványok összehangolására és a vakcina ellenőrzésére a Közösség területén alkalmazandó eljárást.(3) A ragadós száj- és körömfájás vírusának olyan típusai, altípusai vagy variánsai előfordulása esetén, amelyek ellen az általában használt vakcinák nem vagy nem megfelelő védelmet nyújtanak, az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot, megállapítva, hogy milyen rendkívüli intézkedéseket tart szükségesnek a vakcinaképletek módosítására és alkalmazására.(4) Ha a fent említett nemzeti intézkedések ismeretében közösségi intézkedések elfogadása válik szükségessé, a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint kell azokról dönteni.14. cikk(1) A ragadós száj- és körömfájás elleni vakcinázást engedélyező tagállamok többéves vakcinázási tervet készítenek, amelyet az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretén belül benyújtanak a Bizottságnak és a többi tagállamnak.E terv az alábbiakat határozza meg:i. - a vakcinázás gyakoriságát,- a ragadós száj- és körömfájás-fertőzés megjelenésének különböző lehetséges körülményei esetén használandó vakcinák előállításának és ellenőrzésének feltételeit és az arra vonatkozó eljárást,- a "szabvány szerinti" védőhatás mértékét,- a változatokkal végzett keresztimmunitási vizsgálatokat,- a vakcinázási programnak alávetett állatok fajait és csoportjait,- a vakcinák forgalmazásának, tartósításának, tárolásának és felhasználásának ellenőrzési eljárását;ii. - a felhasznált vírustípusokat,- az egyes vakcinák jellemzőit és összetételét.(2) A tagállamok által a ragadós száj- és körömfájás elleni nemzeti terv részeként elfogadott és az (1) bekezdés i. alpontjában meghatározott intézkedések összehangolásáról – hatékonyságuk biztosításának érdekében – a 16. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell dönteni.(3) A Tanács 1987. január 1-jéig – a Bizottság minősített többséggel elfogadott javaslata alapján – kijelöli a 13. cikkben említett laboratóriumot, és meghatározza annak hatáskörét a vakcinákért és a keresztimmunitási vizsgálatokért felelős intézetével együtt.(4) 1989. január 1-jéig a Bizottság jelentést nyújt be a Tanácsnak szükség esetén a ragadós száj- és körömfájás elleni vakcinák közösségbeli forgalmazására és gyártására vonatkozó szabályokról, valamint a ragadós száj- és körömfájás elleni közösségi vakcinatartalék létrehozásáról szóló javaslatokkal együtt.15. cikkAmennyiben a megtett intézkedések – és különösen a 13. cikk alkalmazása – ellenére a ragadós száj- és körömfájás riasztó méreteket ölt egy tagállam területén, és a járvány kiterjedtté válik, és a vakcinázott körzet határain kívül is nagymértékben terjed, az a tagállam, amelyik nem alkalmazza a profilaktikus vakcinázás gyakorlatát területén vagy annak egy részén, végezhet ilyen vakcinázást területén vagy annak egy részén, és alkalmazhatja az 5. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott intézkedéseket. Erről az intézkedésről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.16. cikk(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet haladéktalanul a 68/361/EGK határozattal [8] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) elé utalja annak elnöke saját kezdeményezése vagy egy tagállam kérése alapján.(2) A tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított módon súlyozzák. Az elnök nem szavaz.(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az elfogadásra váró intézkedésekről. A bizottság két napon belül alkot véleményt az intézkedésekről. Az ilyen véleményeket 54 szavazatos többséggel fogadják el.(4) A Bizottság elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja az intézkedéseket, amennyiben azok összhangban vannak a bizottság véleményével. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy az nem alkotott véleményt, a Bizottság haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé a szükséges intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.Ha a Tanács az ügy jelentésének időpontjától számított 15 napon belül nem fogad el semmiféle intézkedést, akkor a Bizottság elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja a javasolt intézkedéseket, kivéve, ha a Tanács egyszerű többséggel az említett intézkedések ellen szavaz.17. cikk(1) Ha az e cikkben foglalt eljárást kell követni, az elnök saját kezdeményezése vagy egy tagállam kérése alapján haladéktalanul a bizottság elé terjeszti az ügyet.(2) A bizottságban a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított módon súlyozzák. Az elnök nem szavaz.(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az elfogadásra váró intézkedésekről. A bizottság a vizsgálandó ügy sürgősségére való tekintettel az elnök által megállapított határidőn belül alkot véleményt. Az ilyen véleményeket 54 szavazatos többséggel fogadják el.(4) A Bizottság elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja az intézkedéseket, amennyiben azok összhangban vannak a bizottság véleményével. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy az nem alkotott véleményt, a Bizottság haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé a szükséges intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.Ha a Tanács az ügy jelentésének időpontjától számított három hónapon belül nem fogad el semmiféle intézkedést, akkor a Bizottság elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja a javasolt intézkedéseket, kivéve, ha a Tanács egyszerű többséggel az említett intézkedések ellen szavaz.18. cikkA ragadós száj- és körömfájás elleni védekezés során szerzett tapasztalatokra vonatkozó – szükség szerint javaslatokkal kísért – bizottsági jelentés alapján a Tanács a további harmonizáció érdekében 1990. január 1-jéig felülvizsgálja a helyzetet.19. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1987. január 1-jéig megfeleljenek.20. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1985. november 18-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Fischbach[1] HL C 248., 1982.9.22., 3. o.[2] HL C 242., 1983.9.12., 128. o.[3] HL C 77., 1983.3.21., 5. o.[4] HL 121., 1964.7.29., 1977/64. o.[5] HL L 378., 1982.12.31., 58. o.[6] HL L 339., 1984.12.27., 33. o.[7] HL L 47., 1980.2.21., 11. o.[8] HL L 255., 1968.10.18., 23. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA RAGADÓS SZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS ELLENI VÉDEKEZÉSSEL FOGLALKOZÓ NEMZETI LABORATÓRIUMOKBELGIUM ÉS LUXEMBURG: | Institut national de recherches vétérinaires, Groeselenberg 99, 1180 Bruxelles. |DÁNIA: | Statens veterinære institut for Virusforskning, Lindholm. |OLASZORSZÁG: | Istituto zooprofilattico sperimentale della Lombardia e dell'Emilia Romagna, Brescia. |Istituto superiore della Sanità, Roma. |EGYESÜLT KIRÁLYSÁG ÉS ÍRORSZÁG: | Animal Virus Research Institute, Pirbright, Woking, Surrey. |FRANCIAORSZÁG: | Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon. |Laboratoire central de recherche vétérinaire d'Alfort, Maisons-Alfort. |GÖRÖGORSZÁG: | Ινστιτούτο Αφθώδους Πυρετού, Αγία Παρασκευή Αττικής. |NÉMET SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG | Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere, Tübingen. |HOLLANDIA: | Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad. |SPANYOLORSZÁG: | Laboratorio Central de Sanidad Animal, Madrid. |PORTUGÁLIA: | Laboratório Nacional de Investigação Veterinária, Lisboa. |--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1982. december 10.) az új vagy már meglévő, nem ipari célú épületek helyiségeinek fűtésére vagy melegvíz-ellátására szolgáló hőfejlesztő berendezések teljesítményéről, valamint az új, nem ipari célú épületek hő- és melegvízelosztó hálózatának szigeteléséről szóló 78/170/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31982L0885

Hivatalos Lap L 378 , 31/12/1982 o. 0019 - 0023 spanyol különkiadás fejezet 12 kötet 4 o. 0088  portugál különkiadás fejezet 12 kötet 4 o. 0088  finn különkiadás fejezet 12 kötet 2 o. 0060  svéd különkiadás fejezet 12 kötet 2 o. 0060

		A Tanács irányelve(1982. december 10.)az új vagy már meglévő, nem ipari célú épületek helyiségeinek fűtésére vagy melegvíz-ellátására szolgáló hőfejlesztő berendezések teljesítményéről, valamint az új, nem ipari célú épületek hő- és melegvízelosztó hálózatának szigeteléséről szóló 78/170/EGK irányelv módosításáról(82/885/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 103. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a 78/170/EGK irányelv [3] megköveteli, hogy a tagállamok tegyenek meg minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az új vagy már meglévő nem ipari célú épületekben a helyiségek fűtésére és/vagy melegvíz előállítására szolgáló valamennyi új hőfejlesztő berendezés megfeleljen a minimális üzemi követelményeknek;mivel az említett irányelv előírja, hogy a minimális üzemi követelmények tiszteletben tartását a hőfejlesztő gyártásakor vagy a beszerelés időpontjában végzett ellenőrzéssel biztosítsák;mivel arról is rendelkezik, hogy a beszerelés időpontjában ellenőrzött hőfejlesztő berendezések esetében az energiaveszteség nem haladhatja meg a tagállamok által megállapított szinteket;mivel mindazonáltal előírja, hogy azokra a berendezésekre, amelyeket nem lehet a gyártáskor ellenőrizni, egy megfelelő műszaki vizsgálat után kell javaslatot tenni;mivel ezeket a vizsgálatokat megfelelően elvégezték, az említett hőfejlesztő berendezések szempontjából megfelelő intézkedéseket kell tenni;mivel ezek a vizsgálatok azt mutatják, hogy az olyan hőfejlesztő berendezés esetén, amelyet a gyártáskor nem lehet ellenőrizni, szükség van a beszerelési idő és a helyszíni vizsgálat ideje közötti intervallum lehetőségének biztosítására;mivel ezek a vizsgálatok egy olyan gyakorlati szabályzat megszerkesztéséhez vezettek, amely a szereléssel kapcsolatos vizsgálat alá vont, folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal üzemelő hőfejlesztő berendezés helyszíni teljesítményvizsgálatánál követendő eljárásokat tartalmazza;mivel a fentiekből következően a kérdéses hőfejlesztő berendezések ellenőrzését az említett gyakorlati szabályzattal összhangban kell végrehajtani, amely szabályzat minimális közös alapot képez a Közösségben; mivel a gyakorlati szabályzat rendelkezései nem alkalmazhatók a szilárdanyag-tüzelésű hőfejlesztő berendezésekre;mivel a beszereléssel kapcsolatban végrehajtott ellenőrzésekre vonatkozó előírások betartása gyors vizsgálatának biztosítása érdekében szükséges egy, a gyártási szakaszban ellenőrzött hőfejlesztő berendezésekre megállapított adattáblához hasonló adattábláról rendelkezni; mivel ezt az adattáblát helyettesítheti az ellenőrzési jelentés; mivel a teljesítménykövetelményeknek vagy az energiaveszteség szintjeinek ki nem elégítése esetén, az ellenőrzési jelentést el kell küldeni a hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóságnak;mivel az ezen irányelv végrehajtására elfogadott intézkedéseknek magukban kell foglalniuk a tagállamoknak az ezen irányelv által érintett területeken hozott jogszabályainak a közelítéséhez tett intézkedéseket, és arra kell irányulniuk, hogy megkönnyítsék a közösségi szinten vagy nemzetközileg ezeken a területeken folyamatban lévő vagy végrehajtandó harmonizációt vagy szabványosítást;mivel ezért a 78/170/EGK irányelvet módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 78/170/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. az 1. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében a "minimális üzemi követelményeknek" szavak előtt a szöveg a "gazdaságilag indokolható" szavakkal egészül ki;2. az 1. cikk (1) bekezdése negyedik albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"Ezen irányelv hatálya nem terjed ki az ellenállással üzemelő elektromos hőfejlesztő berendezésekre, hőszivattyúkra és a távfűtő hálózathoz való csatlakozásokra.";3. az 1. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdését el kell hagyni;4. az 1. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:"(3a) Azokról a beszerelés időpontjában ellenőrzött hőfejlesztő berendezésekről, amelyek nem elégítik ki a minimális üzemi követelményeket, a hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóság dönt, amely azt is elrendelheti, hogy a hőfejlesztő berendezést helyezzék üzemen kívül; e követelményeknek való megfelelést adattábla igazolja, amelynek legalább a (3) bekezdésben előírt adatokat kell tartalmaznia, az utolsó franciabekezdés kivételével, amely a névleges hőteljesítményen üzemelő hőfejlesztő berendezés fogyasztására vonatkozik.A hőhordozó folyadék legmagasabb hőmérsékletének jelzése, amelyről az ötödik franciabekezdés rendelkezik, elhagyható, ha a hőmérsékletet egy másik dokumentum megadja.Az ellenőrző szervnek át kell adnia a felhasználó számára egy ellenőrzési jelentést a tagállamok által meghatározott formában; ennek a jelentésnek különösen azokat a részleteket kell tartalmaznia, amelyeket az első albekezdésben előírt adattáblán kell megadni. Ez a jelentés helyettesítheti az adattáblát.Amikor az ellenőrzési jelentés megállapítja, hogy a hőfejlesztő berendezés nem felel meg a minimális üzemi követelményeknek, az ellenőrző szervnek el kell küldenie a jelentés egy példányát a hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóságnak. Minden olyan esetben, ahol a hőfejlesztő berendezés más tagállamból érkezik, az ellenőrzés végrehajtásának helye szerint illetékes közigazgatási hatóságnak a tulajdonos hozzájárulásával át kell adnia a szállító számára, az utóbbi kérésére, az ellenőrzési jelentés egy példányát.(3b) A beszerelés végrehajtásakor a hőfejlesztő berendezések ellenőrzését az ennek az irányelvnek a mellékletét képező gyakorlati szabályzattal összhangban kell végrehajtani. A gyakorlati szabályzat rendelkezései az ellenőrzési eljárás minimális közös alapját képezik a Közösségben. E rendelkezések kiegészíthetők a tagállamok által hozott rendelkezésekkel, de nem vonhatók vissza, és velük ellentétes rendelkezések nem hozhatók. A gyakorlati szabályzat rendelkezései nem alkalmazhatók szilárdanyag tüzelésű hőfejlesztő berendezésekre vagy kondenzációs kazánokra.";5. Az 1. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"(4) A beszerelés időpontjában ellenőrzött hőfejlesztő berendezések esetében a tagállamok a gyakorlati szabályzat 3.1. pontjával összhangban a minimális üzemi követelmények helyett rögzíthetik a maximális energiaveszteség szintjeit.Ilyen esetben a (3a) és (3b) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni."2. cikkA 78/170/EGK irányelv ezen irányelv mellékletével egészül ki.3. cikkA tagállamok ezen irányelvről szóló értesítéstől számított 18 hónapon belül elfogadják a hőfejlesztő berendezések beszerelésekor esedékes vizsgálatára vonatkozó intézkedéseket.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1982. december 10-én.a Bizottság részérőlaz elnökG. Fenger Møller[1] HL C 175., 1980.7.14., 12. o.[2] HL C 300., 1980.11.18., 6. o.[3] HL L 52., 1978.2.23., 32. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETNEM IPARI CÉLÚ ÉPÜLETEK HELYISÉGEINEK FŰTÉSÉRE ÉS/VAGY MELEGVÍZ ELŐÁLLÍTÁSÁRA SZOLGÁLÓ, FOLYÉKONY VAGY GÁZNEMŰ TÜZELŐANYAGGAL ÜZEMELŐ HŐFEJLESZTŐ BERENDEZÉS BESZERELÉSKOR TÖRTÉNŐ TELJESÍTMÉNYVIZSGÁLATÁHOZ HASZNÁLANDÓ GYAKORLATI SZABÁLYZATVIZSGÁLATI ELJÁRÁS ÉS A VESZTESÉGEK MEGHATÁROZÁSA1. ÁLTALÁNOS ISMERTETÉS1.1. Különböző típusú tüzelőanyagok (folyékony vagy gáz halmazállapotú) használatára képes hőfejlesztő berendezés esetében a vizsgálatot minden olyan tüzelőanyag-típussal végre kell hajtani, amely összhangban van a gyártó előírásaival, és rendelkezésre áll a vizsgálat idején.1.2. A füstgázok kivezetésénél egy nyílást kell biztosítani a mérőszondák behelyezéséhez és a füstminták vételéhez.1.3. Minden egyes mérésnek olyan pontosságúnak kell lennie, hogy elérhető legyen az eredményeknek a tagállamok által előírt általános pontossága.1.4. A vizsgálatot ésszerű időtartamon belül kell végrehajtani, és lehetőleg a hőfejlesztő berendezés névleges hőleadása mellett. Ahol ez lehetetlen, az ehhez legközelebbi terhelést kell használni. Ha a hőfejlesztő berendezést kettő vagy több terhelésen való működtetésre tervezték, csökkentett terhelés melletti vizsgálat is végrehajtható a tagállamok kérésére. Az alkalmazott terheléseket megbízható módszerrel kell megállapítani.1.5. A teljesítményt, függetlenül attól, hogy közvetett vagy közvetlen módszerrel történt-e a meghatározása, százalékban kell kifejezni az 1.4. pontban jelzettek szerint megállapított terhelés mellett az égőbe bevezetett tüzelőanyag nettó vagy bruttó fűtőértéke alapján.2. VIZSGÁLATI FELTÉTELEK2.1. A hőfejlesztő berendezés előkészítése2.1.1. A használó kötelessége, a gyártó és/vagy a beszerelő esetleges segítségével, hogy a vizsgálat előtt elvégezze a hőfejlesztő berendezés általa szükségesnek vélt tisztítását, beszabályozását és előkészítését. A hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóságok kötelezővé tehetik az ilyen tisztítást.2.1.2. Ellenőrizni kell a hőfejlesztő berendezésnek és a kürtővel való csatlakozásának szivárgásbiztosságát.2.2. A hőtermelő berendezés azonosítása2.2.1. A vizsgálat előtt az ellenőrző szervnek (a továbbiakban "a szerv") fel kell jegyeznie minden szükséges adatot a hőfejlesztő berendezés azonosítására, és legalább a hőfejlesztő berendezés jellemzőit vagy műszaki adatait úgy, ahogyan ezek például az adattáblán láthatók és/vagy a használó számára átadott szerelési és üzemeltetési utasításokban találhatók, amelyek a gyártóval, típussal, gyártási évvel és a névleges hőteljesítménnyel kapcsolatosak.2.2.2. A szerv ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a szükséges feltételek annak biztosítására, hogy semmilyen zavar ne forduljon elő a vizsgálat során, amely valószínűleg hátrányosan befolyásolná a vizsgálat eredményességét. Ennek érdekében külön megköveteli a használótól, hogy bemutassa azokat a tanúsítványokat – vagy bármilyen más bizonyítékot –, amelyek igazolják, hogy a kazánházhoz és a kazánház helyiségeihez előírt biztonsági ellenőrzéseket elvégezték. Ez a feltétel teljesítettnek tekinthető azokban a tagállamokban, ahol a hőfejlesztő berendezések nem szerelhetők be vagy nem helyezhetők üzembe előzetes biztonsági ellenőrzés nélkül. Ha a nemzeti jogszabályok ilyen ellenőrzést nem követelnek meg, a szerv jogosult kellő mértékben biztosítani a biztonságos munkakörülményeket, mielőtt az ellenőrzést elvégezné.Ha a fenti szempontok alapján a szerv úgy ítéli meg, hogy nem kielégítő a helyzet az ellenőrzés végrehajtásához, elutasíthatja az ellenőrzés végrehajtását; ebben az esetben ad hoc jelentést készít.2.3. Előzetes működtetés2.3.1. A vizsgálat előtt a szerv előzetes működtetést végezhet az ellenőrzési célokra beszerelt mérőberendezés előre beállításának és működésének ellenőrzése érdekében. A szervnek biztosítania kell, hogy minden mérés a szükséges mértékű pontossággal történjen. Pontosabban meghatározva, ha a szerv úgy dönt, hogy a létesítmény normál berendezésének részét képező mérőműszereket használ, ellenőriznie kell, hogy kielégítik-e ezek a műszerek a pontossági és megbízhatósági előírásokkal kapcsolatosan megkívánt feltételeket.2.3.2. A használó kötelessége a gyártó és/vagy a beszerelő segítségével, valamint a hőfejlesztő berendezés tulajdonosának engedélyével, a hőfejlesztő berendezés minden olyan végleges beállításának végrehajtása, amelyre szükség lehet, valamint az optimális vizsgálati körülmények megteremtéséhez a különböző utasítások további magyarázatainak megadása.2.4. A vizsgálat2.4.1. A vizsgálati tevékenységekért egyedül a szerv felelős.2.4.2. A vizsgálatot egyensúlyi állapotban kell végrehajtani a betáplált tüzelőanyag és égési levegő mennyiséget állandó értéken tartva.2.4.3. A vizsgálat során a szerv elvégzi a 3. pontban előírt kötelező méréseket, és adott esetben a 4. pontban ismertetett egyéb választható méréseket. A szerv az 5. pontban előírtak szerint jelentést készít.3. VESZTESÉGEK MEGHATÁROZÁSA A FÜSTGÁZOKON KERESZTÜL3.1. Érzékelhető hőveszteségek méréseAmennyiben a teljesítmény meghatározása közvetett módszerrel történik, a szerv jogosult térfogatszázalék meghatározására a szén-dioxid vagy az oxigén mérésével a füstgázokban.Ezt követően egy képletet használ, amely a füstgázok és az égési levegő közötti hőmérsékletkülönbségen kívül megfelelő állandókat is tartalmaz. A képletet és állandókat azon tagállamnak kell közzétennie, amelynek a joghatósága alá az ellenőrző szerv tartozik, vagy azokat egy szabványban kell megállapítani.Hivatalos rendelkezések vagy szabvány hiányában az érzékelhető hőveszteségek a tüzelőanyag jellemzőiből, fűtőértékéből és a légfeleslegből számíthatók ki, a gáz tüzelőanyagok fajhőjét megadó táblázatok segítségével, ilyenek például a 12. Gázügyi Világkongresszus (IGU/E/17/73) által elfogadott táblázatok.A fenti eljárás kondenzációs kazánokra nem alkalmazható.3.2. Füstgáz átlátszatlanságának méréseA szervnek akkor kell végrehajtania ezt a mérést, ha a hőfejlesztő berendezés folyékony tüzelőanyagot vagy folyékony formában befecskendezett cseppfolyós gázt használ; a mérést megfelelő műszer segítségével kell végrehajtani; az eredményt a szokásos füstölésmutatóként (0-tól 9-ig) kell kifejezni.4. EGYÉB ELLENŐRZÉSEK (VÁLASZTHATÓ)4.1. Szén-monoxid nyomokA szerv felhatalmazást kaphat, hogy ellenőrizze, nem tartalmaznak-e a hőfejlesztő berendezés füstgázai szén-monoxidot olyan mennyiségben, amely kétségeket vethet fel a 3.1. ponttal összhangban végzett mérések eredményeit illetően.4.2. A hőfejlesztő berendezés burkolatán keresztüli veszteségekAzokban a tagállamokban, ahol nincsenek e tárgykörre vonatkozó jogszabályok, műszaki szabályok vagy egyéb rendelkezések, a szerv felhatalmazást kaphat arra, hogy a burkolaton keresztüli veszteségeket a gyártó által megadott adatokból és/vagy a vizsgálat során megfigyelt felületi hőmérsékletekből határozza meg.5. VIZSGÁLATI JELENTÉSA vizsgálat lefolytatása után a szerv jelentést készít a tagállam által előírt formában, megadva a hőfejlesztő berendezés fő jellemzőit, az elvégzett méréseket, a veszteségek kiszámítására használt képletet és a hőfejlesztő berendezés teljesítményét.--------------------------------------------------