Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0441

A Tanács irányelve (1991. június 26.) a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/220/EGK irányelv módosításáról

Hivatalos Lap L 242 , 30/08/1991 o. 0001 - 0106 finn különkiadás fejezet 13 kötet 21 o. 0013  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 21 o. 0013  CS.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 ET.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 HU.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 LT.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 LV.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 MT.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 PL.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 SK.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434 SL.ES fejezet 13 kötet 010 o. 329  - 434

		A Tanács irányelve(1991. június 26.)a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/220/EGK irányelv módosításáról(91/441/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel intézkedések elfogadása szükséges a belső piac 1992. december 31-ig tartó fokozatos létrehozása céljából, mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyen belül az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;mivel az Európai Közösségnek a Tanács által 1973. november 22-én jóváhagyott első környezetvédelmi cselekvési programja szerint a gépjárművek kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni küzdelemben a legújabb tudományos eredményeket is figyelembe kell venni, és a korábban elfogadott irányelveket ennek megfelelően módosítani kell;mivel a harmadik cselekvési program előírja, hogy további erőfeszítéseket kell tenni a gépjárművek által kibocsátott szennyező anyagok jelenlegi szintjének jelentős csökkentése érdekében;mivel a legutóbb a 89/491/EGK irányelvvel [4] módosított 70/220/EGK irányelv [5] határértékeket állapít meg a gépjárművek motorjainak a szénmonoxid- és az el nem égetett szénhidrogének kibocsátására; mivel ezeket a határértékeket először a 74/290/EGK irányelv [6] szállította lejjebb, valamint a 77/102/EGK irányelvvel [7] összhangban kiegészítette a nitrogénoxid-kibocsátás megengedett határértékeivel; mivel e három szennyező anyagra vonatkozó határértékeket a 78/665/EGK irányelv [8], a 83/351/EGK irányelv [9] és a 88/76/EGK irányelv [10]folyamatosan lejjebb szállította, és a 88/436/EGK irányelv [11] határértékeket állapított meg a dízelmotorok által kibocsátott légszennyező részecskékre, és a 89/458/EGK irányelv [12] szigorúbb európai szabványokat állapított meg az 1400 cm3 hengerűrtartalom alatti személygépkocsikhoz;mivel a Bizottság által e területen végzett munka megmutatta, hogy a Közösség számára már rendelkezésre állnak olyan elérhető vagy jelenleg fejlesztés alatt álló technológiák, amelyek lehetővé teszik minden méretű motorhoz a szóban forgó határértékek lényeges csökkentését;mivel a 89/458/EGK irányelv szigorúbb európai szabványokat állapított meg az 1400 cm3 hengerűrtartalom alatti személygépkocsikhoz, ezért ezen irányelv 5. cikkével összhangban az 1400 cm3 vagy ennél nagyobb hengerűrtartalmú személygépkocsik szennyezőanyag-kibocsátására megállapított határértékeket szükséges összehangolni ezekkel az előírásokkal, ugyanazon időponttól kezdődően alkalmazva, és egy városon kívüli menetciklust is magában foglaló továbbfejlesztett európai vizsgálati eljárás alapján;mivel célszerűnek látszik ezzel egyidejűleg követelmények megállapítása a párolgási emisszióra és a kibocsátással kapcsolatos járműalkatrészek tartósságára, valamint a 88/436/EGK irányelv 4. cikkével összhangban a dízelmotorokkal felszerelt személygépkocsik légszennyező részecskék kibocsátására vonatkozóan a szabványok második szakaszának bevezetése, egységesítve ezzel az Európai Közösségnek a személygépkocsik légszennyező részecskék kibocsátására vonatkozó követelményeit; mivel a tartóssági vizsgálatnak a jármű által megtett 80000 km-en kell alapulnia, és ezt olyan eljárás segítségével kell végrehajtani, amelyeknél a járműveket ténylegesen országúti vizsgálat során vagy járműfékpadon vizsgálják;mivel annak érdekében, hogy az európai környezetnek a legnagyobb mértékben hasznára váljanak ezek a rendelkezések, és ezzel egyidejűleg biztosítva legyen a piac egységessége, szükségesnek tűnik a teljes harmonizáción alapuló szigorúbb európai szabványok végrehajtása;mivel az új szabványokat és a vizsgálati eljárást az Európai Közösségben a forgalom jövőbeli alakulásának figyelembevételével kell megállapítani; mivel az egységes belső piac létrejötte valószínűleg a bejegyzett járművek számának növekedéséhez vezet, ami a szennyezőanyag-kibocsátás növekedését fogja eredményezni;mivel figyelembe véve a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának jelentőségét és ennek hozzájárulását az üvegházhatásért felelős gázok mennyiségéhez, különösen a gépjárművek széndioxid-kibocsátását kell stabilizálni, majd csökkenteni, az Egyesült Nemzetek Környezeti Program (UNEP) Kormányzótanácsának 1989. május 24-i kormányzótanácsi határozatával és különösen annak 11. pontja d) alpontjával összhangban;mivel a Bizottság javaslatot nyújt be a motor-tüzelőanyagok párolgási veszteségének a tárolási és értékesítési folyamat minden szakaszában való csökkentését célzó intézkedésekről szóló irányelv elfogadásához;mivel sürgős szükség van az tüzelőanyagtöltő állomásokon lévő tüzelőanyag minőségének jelentős javítására is;mivel a szigorúbb előírások bevezetése is felgyorsulhatna, ha a tagállamok az új járművek vásárlóit ösztönző rendszert vezetnének be régi járműveik kiselejtezésére vagy, amennyire lehetséges, újrafeldolgozására;mivel kívánatos, hogy a tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy lehetőség szerint a régi járműveket kipufogógáztisztító-berendezéssel szereljék fel;mivel a szigorúbb előírások környezeti hatása nagymértékben megnövekedne és felgyorsulna, ha a tagállamok 1992. december 31. után adókedvezménnyel ösztönöznék olyan berendezések vásárlását és a már forgalomba helyezett járművekre történő felszerelését, amelyek biztosítják az ezen irányelvben megállapított előírásoknak való megfelelést;mivel a Közösségben a gyors forgalomnövekedés okozta állandó környezetszennyezés-növekedés nemcsak határértékek és szigorúbb szabványok elfogadását, hanem alternatív meghajtó rendszerek és közlekedési koncepciók kifejlesztését is szükségessé teszi; mivel a Közösségnek lépéseket kell tennie pénzügyi támogatás biztosítására alternatív közlekedési koncepciók, meghajtó rendszerek és tüzelőanyagok kutatásához és fejlesztéséhez, a környezettel való összeférhetőség követelményeinek figyelembevételével;mivel az ezen irányelvben meghatározott előírások hatásának maximalizálása érdekében a Tanács, a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel, 1992. december 31. Előtt határoz a következőkkel kapcsolatban tervezett intézkedésekről:- a széndioxid-kibocsátás korlátozása,- az ezen irányelv hatálya alá nem tartozó járművekre – beleértve a haszongépjárműveket is – vonatkozó kibocsátási előírások (és az azokhoz kapcsolódó vizsgálatok) elfogadása,- rendszeres vizsgálatok és eljárások megállapítása az előírt határértékek teljesítése érdekében felszerelt berendezés cseréjéhez, javításához vagy karbantartásához,- kutatási és fejlesztési program végrehajtása környezetbarát járművek és tüzelőanyagok forgalomba hozatalának ösztönzésére,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET1. cikkA 70/220/EGK irányelv mellékletei helyébe ezen irányelv mellékletei lépnek.2. cikk(1) 1992. január 1-jétől a kibocsátás által okozott levegőszennyezéssel kapcsolatos okokból egyik tagállam sem- tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás megadását, a legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel [13] módosított 70/156/EGK irányelv [14] 10. cikkének (1) bekezdése utolsó francia bekezdésében említett okirat kiadását vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását valamely gépjárműtípusra,vagy- tilthatja meg gépjárművek első forgalomba helyezését,ha az ilyen típusú gépjármű vagy az ilyen járművek szennyezőanyag-kibocsátása megfelel az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv rendelkezéseinek.(2) 1992. július 1-jétől a tagállamok:- nem adhatják meg az EGK-típusjóváhagyást, illetve nem adhatják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében előírt okiratot olyan típusú gépjárműre,- meg kell tagadniuk azon gépjárműtípusok nemzeti típusjóváhagyását,amelyek kibocsátása nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv mellékleteiben foglalt követelményeknek.(3) 1992. december 31-től a tagállamoknak meg kell tiltaniuk azoknak a járműveknek az első forgalomba helyezését, amelyek kibocsátása nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv mellékleteiben foglalt követelményeknek.3. cikkA tagállamok az ezen irányelv hatálya alá tartozó járművek esetében rendelkezéseket hozhatnak adókedvezmények bevezetéséről. Az ilyen kedvezményeknek meg kell felelniük a Szerződés rendelkezéseinek, valamint az alábbi feltételeknek:- minden belföldön gyártott gépkocsira és a valamely tagállamban történő forgalomba hozatal céljára behozott járművekre vonatkozik, amelyeket felszereltek olyan berendezéssel, amely lehetővé teszi az 1992-ben teljesítendő európai szabványoknak való korábbi megfelelést,- az új járművekre vonatkozó kibocsátási határértékek kötelező hatálybalépésére vonatkozó, a 2. cikk (3) bekezdésében megállapított időpontban megszűnnek,- minden járműtípus esetében lényegesen kisebb összegűek, mint a megállapított értékek teljesítéséhez szükséges berendezés és annak a járműre történő felszerelésének tényleges költsége.A Bizottságnak valamennyi, az első albekezdésben említett adókedvezmény bevezetésére vagy módosítására vonatkozó tervről az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatást kell kapnia.4. cikkA Szerződésben megállapított feltételeknek megfelelően a Tanács 1993. december 31. előtt dönt arról a javaslatról, amelyet a Bizottság, a műszaki fejlődést figyelembe véve, a határértékek további csökkentésére vonatkozóan 1992. december 31. előtt terjeszt elő.A csökkentett határértékeket 1996. január 1. előtt nem kell alkalmazni az új típus-jóváhagyásokra vonatkozóan; ezek adókedvezmények alapjául szolgálhatnak az új irányelv elfogadása után.5. cikkA Bizottság által az üvegházhatást vizsgáló, folyamatban lévő munka eredményeinek figyelembevételével benyújtott javaslatról a Tanács minősített többséggel határoz a gépjárművek CO2-kibocsátásának korlátozását célzó intézkedésekről.6. cikkA Bizottság 1991 elején kiegészítő műszaki jelentésben megerősíti az alternatív európai tartóssági vizsgálat érvényességét [15], amelynek legalább olyan szigorúnak kell lennie, mint a VII. mellékletben meghatározott tartóssági vizsgálatnak, és jobban meg kell felelnie az európai vezetési körülményeknek. Amennyiben szükséges, a gyorsított öregítési vizsgálat1 a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság eljárásával összhangban, a Bizottság által benyújtott javaslat alapján, 1991 végéig módosítható.7. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.8. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1991. június 26-án.a Tanács részérőlaz elnökR. Steichen[1] HL C 81., 1990.3.30., 1. o. ésHL C 281., 1991.11.9., 9. o.[2] HL C 260., 1990.10.15., 93. o. ésHL C 183., 1991.7.15.[3] HL C 225., 1990.9.19., 7. o.[4] HL L 238., 1989. 8. 15., 43. o.[5] HL L 76., 1970. 4. 6., 1. o.[6] HL L 159., 1974. 6. 15., 61. o.[7] HL L 32., 1977. 2. 3., 32. o.[8] HL L 223., 1978. 8. 14., 48. o.[9] Hl L 197., 1983. 7. 20., 1. o.[10] HL L 36., 1988. 2. 9., 1. o.[11] HL L 214., 1988. 8. 6., 1. o.[12] HL L 226., 1989. 8. 3., 1. o.[13] HL L 220., 1987.8.8., 44. o.[14] HL L 42., 1970.2.23., 1. o[15] HL C 81., 1990.3.30. (VII. melléklet 98–101. oldal).--------------------------------------------------I. MELLÉKLETHatály, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS, ELŐÍRÁSOK ÉS VIZSGÁLATOK, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE, A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE, ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK1. HATÁLYEzen irányelvet a külső gyújtású motorokkal felszerelt gépjárművek kibocsátására a kipufogócsőnél, párolgási emissziójára, kartergáz-kibocsátására és kibocsátáscsökkentő berendezéseinek tartósságára, valamint a 70/220/EGK irányelvnek a 83/351/EGK irányelv [1] módosítása szerinti 1. cikke által meghatározott, sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt M1 és N1 kategóriájú [2] járművek kibocsátására a kipufogócsőnél és kibocsátáscsökkentő berendezéseinek tartósságára vonatkozóan kell alkalmazni, azoknak az N1 kategóriájú járműveknek a kivételével, amelyeknél a típusjóváhagyás megadása a 88/77/EGK irányelv [3] alapján történt.A gyártók kérésére az ezen irányelv alapján történő típusjóváhagyás kiterjeszthető már típusjóváhagyással rendelkező sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt M1 vagy N1 kategóriájú járművekről a 2840 kg referenciatömeget meg nem haladó, és az e melléklet 6. pontjában foglalt feltételeket teljesítő M2 és N2 kategóriájú járművekre (EGK-típusjóváhagyás kiterjesztése).2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:2.1. "Járműtípus": a motorból a kipufogócsövön keresztüli szennyezőanyag-kibocsátások tekintetében olyan motorral hajtott járművek egy kategóriája, amelyek nem különböznek olyan lényeges szempontokból, mint:2.1.1. a III. melléklet 5.1. pontjában leírt referenciatömeghez viszonyítva meghatározott egyenértékű tehetetlenségi nyomaték; és2.1.2. a II. mellékletben meghatározott motor- és járműjellemzők.2.2. "Referenciatömeg": a menetkész jármű tömege, a járművezető 75 kg-mal figyelembe vett átlagtömegével csökkentve és megnövelve egy 100 kg átlagtömeggel.2.2.1. A "menetkész jármű tömege": a 70/156/EGK irányelv I. melléklete 2.6. pontjában meghatározott tömeg.2.3. A "legnagyobb tömeg": a 70/156/EGK irányelv I. mellékletének 2.7. pontjában meghatározott tömeg.2.4. "Gáz-halmazállapotú szennyező anyagok": szénmonoxid, szénhidrogének (C:H=1:1,85 arányt feltételezve) és nitrogén-dioxid (NO)-egyenértékben kifejezett nitrogén-oxidok kipufogógázban történő kibocsátása.2.5. "Légszennyező részecskék": a kipufogógáznak azon összetevői, amelyeket a III. mellékletben leírt szűrők segítségével, maximum 325 °K hőmérsékleten eltávolítanak a hígított kipufogógázból.2.6 "Kibocsátás a kipufogócsőnél":- külső gyújtású motorok esetében gáz-halmazállapotú szennyező anyagok kibocsátása,- sűrítéses gyújtású motorok esetében gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék kibocsátása.2.7. "Párolgási emisszió": valamely gépjármű tüzelőanyag-ellátó rendszeréből veszteségként eltávozó szénhidrogéngőzök, a kipufogócsövön keresztüli kibocsátások kivételével.2.7.1. "Tüzelőanyagtartály-szellőzési veszteség": a tüzelőanyag-tartályban a hőmérsékletváltozások okozta kibocsátások (C:H=1:2,33 arányt feltételezve).2.7.2. "Melegen tartási veszteség": a bizonyos vezetési időszak után leállított jármű tüzelőanyag-ellátó rendszeréből származó szénhidrogén-kibocsátások (C:H=1:2,20 arányt feltételezve).2.8. "Forgattyúház": azon terek összessége, amelyek a motorban vagy azon kívül helyezkednek el, és amelyeket belső vagy külső vezetékek csatlakoztatnak az olajteknőhöz, amelyeken keresztül a gázok és gőzök megszökhetnek.2.9. "Hidegindító berendezés": olyan berendezés, amely ideiglenesen dúsítja a motor levegő-/tüzelőanyag-keverékét, ezzel segítve a motor indítását.2.10. "Indító segédberendezés": olyan berendezés, amely a motor levegő/tüzelőanyag-keverékének dúsítása nélkül segíti a motor indítását, például izzítógyertyák, a befecskendezés vezérlésének módosítása.2.11. "Motor-lökettérfogat":2.11.1. alternálódugattyús motorok esetében a névleges teljes lökettérfogat,2.11.2. forgódugattyús (Wankel) motorok esetében a névleges teljes lökettérfogat kétszerese.2.12. A "szennyezéscsökkentő berendezés": valamely járműnek azon elemei, amelyek szabályozzák és/vagy korlátozzák a kibocsátást a kipufogócsőnél és a párolgási emissziót.3. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM3.1. A különböző járműtípusok kibocsátására a kipufogócsőnél, párolgási emissziójára és kibocsátáscsökkentő berendezéseinek tartósságára vonatkozó jóváhagyás iránti kérelmet a jármű gyártója vagy annak felhatalmazott képviselője nyújtja be.3.2. A kérelemhez a II. melléklet által megkövetelt adatokat kell közölni az alábbiakkal együtt:3.2.1. a járműbe szerelt, párolgást csökkentő berendezés leírása;3.2.2. a külső gyújtású motorokkal felszerelt járművek esetében nyilatkozat arról, hogy az 5.1.2.1. (fojtott átfolyónyílás) vagy az 5.1.2.2. (jelölés) pontot kell-e alkalmazni, és az utóbbi esetben a jelölés leírása;3.2.3. adott esetben, más típusjóváhagyások másolatai a megfelelő adatokkal a jóváhagyás kiterjesztésének és a romlási tényezők meghatározásának lehetővé tételére.3.3. Az e melléklet 5. pontjában leírt vizsgálatok végrehajtásához a típusjóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálatnak be kell mutatni egy, a jóváhagyandó járműtípust képviselő járművet.4. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS4.1. A IX. mellékletben bemutatott mintának megfelelő bizonyítványt kell kiadni EGK-típusbizonyítványként.5. KÖVETELMÉNYEK ÉS VIZSGÁLATOKMegjegyzés:E pont követelményeinek alternatívájaként azok a járműgyártók, amelyek világméretű éves termelése kevesebb mint 10000 egység, az alábbiakban foglalt megfelelő műszaki követelmények alapján szerezhetnek be típusjóváhagyást:- az 1989. július 1-jén módosított Szövetségi előírások jogszabálygyűjteménye, az 1987-es modell év könnyű típusú járműveire alkalmazható 40. fejezet, 86. rész, A. és B. alrész módosítva, kiadta az Egyesült Államok kormányának nyomdája (US Government Printing Office), vagy- a gépjárművek légszennyezéséről Stockholmban tartott nemzetközi értekezlet által elkészített, 1987. szeptember 25-én elfogadott végleges szövegű Alapdokumentum, a "Gépjárművek légszennyezésének csökkentése – a könnyű gépjárművek kibocsátásának szabályozására vonatkozó általános rendelkezések" címmel.A jóváhagyó hatóságnak értesítenie kell a Bizottságot az e rendelkezés alapján megadott minden egyes jóváhagyás körülményeiről.5.1. Általános rész5.1.1. Azokat az alkatrészeket, amelyek hatással vannak a kibocsátásra a kipufogócsőnél és a párolgási emisszióra, úgy kell megtervezni, legyártani és felszerelni, hogy lehetővé váljon, hogy a jármű, a szokásos üzemben, megfeleljen az ezen irányelvben foglalt követelményeknek, az esetleges vibrációs hatások mellett is.A gyártó által végrehajtott műszaki intézkedéseknek biztosítaniuk kell a kipufogócsövön keresztüli és a párolgási emisszió hatékony korlátozását, ezen irányelvnek megfelelően, a jármű teljes szokásos élettartama alatt és szokásos üzemi körülmények között. Kipufogócsövön keresztüli szennyezőanyag-kibocsátások esetében ezeknek a rendelkezéseknek a teljesítése az 5.3.1.4., illetve 7.1.1.1. pontban foglalt rendelkezéseknek való megfeleléssel történik.Ha oxigénérzékelőt használnak a katalizátorrendszerben, megfelelő lépéseket kell tenni annak biztosítására, hogy fennmaradjon a sztöchiometrikus levegő-tüzelőanyag arány (lambda) bizonyos sebesség elérésekor vagy gyorsuláskor.Azonban az említett arányban megengedhetők ideiglenes változások, ha ezek az 5.3.1., illetve 7.1.1. pontban meghatározott vizsgálatok során is előfordulnak, vagy ezek a változások a biztonságos vezetéshez, valamint a motor és azon alkatrészek megfelelő működéséhez szükségesek, amelyek hatással vannak a szennyezőanyag-kibocsátásra, vagy ezek a változások hidegindításhoz szükségesek.5.1.2. Külső gyújtású motorral felszerelt járművet úgy kell tervezni, hogy képes legyen arra, hogy ólmozatlan benzinnel működjön a 85/210/EGK irányelv [4] előírásainak megfelelően.5.1.2.1. Az 5.1.2.2. pontban foglaltak figyelembevételével, a tüzelőanyag-tartály töltőnyílását úgy kell kialakítani, hogy megakadályozza, hogy a tartály 23,6 mm vagy ennél nagyobb külső átmérőjű tüzelőanyag-szivattyú nyomóoldali kiömlőnyílásból legyen tölthető.5.1.2.2. Az 5.1.2.1. pontot nem kell alkalmazni olyan járművekre, amelyek a következő két feltételt teljesítik:5.1.2.2.1. a járművet úgy tervezték és gyártották, hogy a gáz-halmazállapotú szennyező anyagok kibocsátásának csökkentésére tervezett berendezésekre nincs káros hatással az ólmozott benzin; és5.1.2.2.2. a járművet feltűnően, olvashatóan és letörölhetetlenül megjelölték az ólmozatlan benzin ISO 2575-1982-ben előírt jelzésével, a tüzelőanyag-tartályba tüzelőanyagot töltő személy számára közvetlenül látható helyen. További jelzések megengedettek.5.2. Vizsgálatok alkalmazásaAz 1.5.2. ábra mutatja a módozatokat a járművek típusjóváhagyásához.5.2.1. A 8.1. pontban említett járművek kivételével a külsőgyújtású motorral ellátott járműveket a következő vizsgálatoknak kell alávetni:- I. típus (hidegindítás utáni, a kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátások szimulálása),- III. típus (kartergáz-kibocsátás),- IV. típus (párolgási emisszió),- V. típus (szennyezéscsökkentő berendezések tartóssága).5.2.2. A 8.1. pontban említett, külső gyújtású motorral ellátott járműveket a következő vizsgálatoknak kell alávetni:- I. típus (hidegindítás utáni, a kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátások szimulálása),- II. típus (szénmonoxid-kibocsátás alapjárati fordulatszámnál),- III. típus (kartergáz-kibocsátás).5.2.3. A 8.1. pontban említett járművek kivételével a sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járműveket a következő vizsgálatoknak kell alávetni:- I. típus (hidegindítás utáni, a kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátások szimulálása),- V. típus (kibocsátáscsökkentő berendezések tartóssága).5.2.4. A 8.1. pontban említett sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járműveket a következő vizsgálat alá kell vetni.- I. típus (hidegindítás utáni, a kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátások szimulálása – csak gáz-halmazállapotú szennyező anyagok).5.3. A vizsgálatok leírása5.3.1. I. típusú vizsgálat (hidegindítás utáni, a kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátások szimulálása).5.3.1.1. Az I.5.3. ábra mutatja az I. típusú vizsgálat folyamatát. Ezt a vizsgálatot az 1. pontban említett, 3,5 tonna legnagyobb össztömeget meg nem haladó valamennyi járművön végre kell hajtani.5.3.1.2. A járművet menetellenállás- és tehetetlenséginyomaték-szimulátorrral felszerelt járműfékpadra kell helyezni.5.3.1.2.1. A 8.1. pontban említett járművek kivételével két részből – egyes rész és kettes rész – álló, összesen 19 perc és 40 másodpercig tartó vizsgálatot kell végrehajtani megszakítás nélkül. A gyártó beleegyezésével 20 másodpercet meg nem haladó mintavételezés nélküli időszak iktatható be az 1. rész vége és a 2. rész kezdete közé, a vizsgálóberendezés beállításának megkönnyítésére.5.3.1.2.2. A vizsgálat első része négy elemi városi ciklusból áll. Minden egyes elemi városi ciklus tizenöt szakaszból áll (alapjárat, gyorsulás, állandó sebesség, lassulás, stb.).5.3.1.2.3. A vizsgálat második része egy további, városon kívüli ciklusból áll. Ez a városon kívüli ciklus 13 szakaszból áll (alapjárat, gyorsulás, állandó sebesség, lassulás, stb.).I.5.2. ábraKülönböző módozatok típusjóváhagyáshoz és kiterjesztésekhezTípusvizsgálat | Külső gyújtású motorok | Sűrítéses gyújtású motorok |M1 járművek – < 2,5 tonna tömegű – legfeljebb hat hely | A 8.1. pontnak megfelelő járművek | M1 járművek – < 2,5 tonna tömegű – legfeljebb hat hely | A 8.1. pontnak megfelelő járművek |I. típus | Igen Első rész + Második rész | Igen (m < 3,5 tonna) Első rész | Igen Első rész + Második rész | Igen (m < 3,5 tonna) Első rész |II. típus | – | Igen | – | – |III. típus | Igen | Igen | – | – |IV. típus | Igen | – | – | – |V. típus | Igen | – | Igen | – |Kiterjesztés | 6. szakasz | 6. szakasz | 6. szakasz | M2 és N2 típusLegfeljebb 2.840 kg referencia-tömeg6. szakasz |5.3.1.2.4. A 8.1. pontban említett járművek esetében csak négy elemi városi ciklusból (első rész) álló vizsgálatot kell végrehajtani megszakítás nélkül, amely összesen 13 percig tart.5.3.1.2.5. A vizsgálat során a kipufogógázokat hígítani kell, és arányos mintát kell gyűjteni egy vagy több zsákba. A jármű kipufogógázait az alább leírt eljárást követve kell hígítani, mintavételezni és elemezni; a hígított kipufogógáz teljes térfogatát mérni kell. Nemcsak a szénmonoxid-, a szénhidrogén- és a nitrogénoxid-kibocsátást, hanem a sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járművekből a légszennyező részecskék kibocsátását is fel kell jegyezni.5.3.1.3. A vizsgálatot a III. mellékletben leírt eljárás segítségével kell végrehajtani. A gázok összegyűjtésére és elemzésére és a részecskék eltávolítására és mérésére használt módszereknek a leírtakkal egyezőeknek kell lenniük.5.3.1.4. Az 5.3.1.4.2. és 5.3.1.5. pont követelményeinek figyelembevételével a vizsgálatot háromszor kell megismételni. A 8.1. pontban említett járművek kivételével minden egyes vizsgálat esetében az eredményeket meg kell szorozni az 5.3.5. pont szerinti megfelelő romlási tényezővel. A gáz-halmazállapotú kibocsátások eredményként kapott tömegének, és sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járművek esetében az egyes vizsgálatok során kapott részecskék tömegének kisebbnek kell lennie az alábbi táblázatban megadott határértékeknél:Szénmonoxid-tömeg | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok együttes tömege | [5]Részecskék tömege |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |2,72 | 0,97 | 0,14 |5.3.1.4.1. Az 5.3.1.4. pont szerinti követelmények ellenére minden egyes szennyező anyag vagy szennyezőanyag-kombináció esetében a tömegre kapott három eredmény közül egy legfeljebb 10 %-kal túllépheti az előírt határértéket, feltéve hogy a három eredmény számtani középértéke az előírt határérték alatt van. Ahol az előírt határértékek túllépése egynél több szennyezőanyag esetében fordul elő, lényegtelen, hogy ez ugyanabban a vizsgálatban vagy különböző vizsgálatokban történik meg [6].5.3.1.4.2. Az 5.3.1.4. pont szerinti vizsgálatok száma a gyártó kérésére 10-re növelhető, feltéve hogy a korlátozás alá eső minden egyes szennyezőanyagra vagy két szennyezőanyag összegére kapott első három eredmény számtani középértéke (x) a határ 100 és 110 %-a között van. Ebben az esetben csak az a követelmény, hogy a korlátozás alá eső minden egyes szennyező anyagra vagy két szennyező anyag összegére kapott 10 eredmény számtani közepének kisebbnek kell lennie a határértéknél (x< L< L).5.3.1.5. Az 5.3.1.4. pont szerinti vizsgálatok száma csökken az alábbiakban meghatározott feltételek mellett, ahol V1 a korlátozás alá eső egyes szennyező anyagokra vagy két szennyező anyag együttes kibocsátására az első vizsgálatban kapott eredmény, V2 pedig a második vizsgálatban kapott eredmény.5.3.1.5.1. Csak egyetlen vizsgálatot kell végezni, ha a korlátozás alá eső minden egyes szennyező anyagra vagy két szennyező anyag együttes kibocsátására kapott eredmény legfeljebb 0,70 L (azaz V1 ≤ 0,70 L).5.3.1.5.2. Csak két vizsgálatot kell végezni, ha 5.3.1.4. pont szerinti követelmény nem teljesül, azonban a korlátozás alá eső minden egyes szennyező anyagra vagy két szennyező anyag együttes kibocsátására teljesülnek a következő követelmények:V1 ≤ 0,85 L és V1 ± V2 ≤ 1,70 L és V2 ≤ L.5.3.2. II. típusú vizsgálat (szénmonoxid-kibocsátás vizsgálata alapjárati fordulatszámon)5.3.2.1. Ezt a vizsgálatot a 8.1. pontban említett, külső gyújtású motorral hajtott minden járművön el kell végezni.5.3.2.2. A IV. melléklettel összhangban végrehajtott vizsgálatkor az alapjáratban működő motor által kibocsátott kipufogógázok szénmonoxid-tartalmának nem szabad nagyobbnak lennie az I. típusú vizsgálat szerinti beállításnál kapott érték 3,5 térfogatszázalékánál, és nem szabad meghaladnia a 4,5 térfogatszázalékot az ebben a mellékletben előírt beállítási tartományon belül.5.3.3. III. típusú vizsgálat (a kartergáz-kibocsátás vizsgálata)5.3.3.1. Ezt a vizsgálatot az 1. pontban említett minden járművön el kell végezni, a sűrítéses gyújtású motorokkal rendelkező járművek kivételével.+++++ TIFF +++++Folyamatábra I. típusú típusjóváhagyáshoz(lásd az 5.3.1. pontot)5.3.3.2. Az V. melléklettel összhangban végrehajtott vizsgálatkor a motor forgattyúház-szellőztető rendszere a légkörbe való semmilyen kartergáz-kibocsátást nem engedhet meg.5.3.4. IV. típusú vizsgálat (párolgási emisszió meghatározása)5.3.4.1. Ezt a vizsgálatot az 1. pontban említett minden járművön el kell végezni, a sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járművek és a 8.1. pontban említett járművek kivételével.5.3.4.2. A VI. melléklettel összhangban végrehajtott vizsgálatkor a párolgási emissziónak vizsgálatonként 2 g-nál kevesebbnek kell lennie.5.3.5. V. típusú vizsgálat (szennyezéscsökkentő berendezések tartóssága)5.3.5.1. Ezt a vizsgálatot az 1. pontban említett minden járművön el kell végezni a 8.1 pontban említett járművek kivételével. A vizsgálat a VII. mellékletben leírt programmal összhangban próbapályán, közúton vagy járműfékpadon vezetett 80000 km-es öregítési vizsgálatot képvisel.5.3.5.2. Az 5.3.5.1. pontban foglalt követelmények ellenére a gyártók a következő táblázatból vett romlási tényezőket használhatják az 5.3.5.1.1. pont szerinti vizsgálat alternatívájaként.Motor-kategória | Romlási tényezők |CO | HC ± NOx | Részecskék [7] |Külső gyújtású motor | 1,2 | 1,2 | – |Sűrítéses gyújtású motor | 1,1 | 1,0 | 1,2 |A gyártó kérésére a műszaki szolgálat elvégezheti az I. típusú vizsgálatot, mielőtt végrehajtásra kerülne az V. típusú vizsgálat, a fenti táblázatban megadott romlási tényezőket használva. Az V. típusú vizsgálat befejezésekor a műszaki szolgálat módosíthatja a IX. mellékletben feljegyzett típusjóváhagyási eredményeket, a fenti táblázatban közölt romlási tényezőket az V. típusú vizsgálatban mért tényezőkkel helyettesítve.5.3.5.3. A romlási tényezőket vagy az 5.3.5.1. pont szerinti eljárás vagy az 5.3.5.2. pont szerinti, a táblázatban megadott értékek segítségével kell meghatározni. Ezeket a tényezőket annak megállapítására kell használni, hogy az 5.3.1.4. és 7.1.1.1. pont szerinti követelmények teljesülnek-e.6. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE6.1. Kipufogócsövön keresztüli kibocsátással kapcsolatos kiterjesztések(I. típusú és II. típusú vizsgálatok)6.1.1. Különböző referenciatömegű járműtípusokValamely járműtípushoz megadott jóváhagyás a következő feltételek mellett terjeszthető ki azokra a járműtípusokra, amelyek csak a referenciatömegük tekintetében térnek el a jóváhagyott típustól.6.1.1.1. A 8.1. pontban említett járművektől eltérő járművek6.1.1.1.1. A jóváhagyás csak olyan referenciatömegű járműtípusokra terjeszthető ki, amelyek a következő nagyobb egyenértékű tehetetlenségi nyomaték vagy bármilyen kisebb egyenértékű tehetetlenségi nyomaték használatát igénylik.6.1.1.2. A 8.1. pontban említett járművek6.1.1.2.1 A jóváhagyás csak olyan referenciatömegű járműtípusokra terjeszthető ki, amelyek mindössze csak a következő nagyobb vagy a következő kisebb egyenértékű tehetetlenségi nyomaték használatát igénylik.6.1.1.2.2. Ha annak a járműtípusnak a referenciatömegéhez, amelyre a jóváhagyás kiterjesztését kérik, a már jóváhagyott járműtípushoz használtnál nagyobb egyenértékű tehetetlenségi nyomatékú lendkerék használata szükséges, a jóváhagyás kiterjesztését meg kell adni.6.1.1.2.3. Ha annak a járműtípusnak a referenciatömegéhez, amelyhez a jóváhagyás kiterjesztését kérik, a már jóváhagyott járműtípushoz használtnál kisebb egyenértékű tehetetlenségi nyomatékú lendkerék használata szükséges, a járműtípus megkapja a jóváhagyást, ha a már jóváhagyott járműnél a szennyező anyagok tömegére kapott értékek arra a járműre vonatkozóan előírt határokon belül vannak, amelyre a jóváhagyás kiterjesztését kérik.6.1.2. Különböző teljes áttételi viszonyú járműtípusokValamely járműtípushoz megadott jóváhagyás az alábbi feltételek mellett terjeszthető ki a jóváhagyott típustól csak az áttételi viszonyszám tekintetében eltérő járműtípusokra:6.1.2.1. Az I. típusú vizsgálatban használt minden egyes áttételi viszony esetében meg kell határozni az alábbi arányt,E =V− VV1ahol 1000 ford/perc motorfordulatszám mellett V1 a jóváhagyott járműtípus sebessége, V2 pedig annak a járműtípusnak a sebessége, amelyhez a jóváhagyás kiterjesztését kérik.6.1.2.2. Ha minden egyes áttételi viszony esetén E ≤ 8 %, a jármű megkapja a kiterjesztést anélkül, hogy meg kellene ismételni az I. típusú vizsgálatokat.6.1.2.3. Ha legalább egy áttételi viszony esetén E > 8 % és minden áttételi viszony esetén E ≤ 13 %, meg kell ismételni az I. típusú vizsgálatot, de ez végrehajtható a gyártó által kiválasztott laboratóriumban, a típusjóváhagyást kiadó hatóság jóváhagyása esetén. A vizsgálati jelentést el kell küldeni a típusjóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálatnak.6.1.3 Különböző referenciatömegekkel és különböző teljes áttételi viszonyokkal rendelkező járműtípusokA valamely járműtípushoz megadott jóváhagyás kiterjeszthető olyan járműtípusokra, amelyek csak a referenciatömegük és a teljes áttételi viszonyszámuk tekintetében térnek el a jóváhagyott típustól, feltéve hogy a 6.1.1. és a 6.1.2. pontban említett valamennyi feltétel teljesül.6.1.4. Megjegyzés:Ha valamely járműtípust a 6.1.1–6.1.3. pontnak megfelelően hagytak jóvá, az ilyen jóváhagyás nem terjeszthető ki más járműtípusokra.6.2. Párolgási emisszió (IV. típusú vizsgálat)6.2.1. Párolgási emissziót csökkentő berendezéssel felszerelt járműtípushoz megadott jóváhagyás a következő körülmények között terjeszthető ki:6.2.1.1. A tüzelőanyag-/levegőellátás alapelvének (például egypontos befecskendezés, porlasztó) azonosnak kell lennie.6.2.1.2. A tüzelőanyag-tartály alakjának, valamint a tüzelőanyag-tartály és a folyékonytüzelőanyag-tömlőkhöz használt vezetékek anyagának azonosnak kell lennie. A keresztmetszet és a megfelelő tömlőhosszúság tekintetében a legrosszabb esetek együttesét kell vizsgálni. A típusjóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálat határozza meg, hogy nem azonos gőz/folyadék szétválasztók elfogadhatók-e. A tüzelőanyag-tartály térfogatának ± 10 % tartományon belül kell lennie. A tartályba szerelt lefúvató (biztonsági) szelep beállításának azonosnak kell lennie.6.2.1.3. A tüzelőanyag-gőzök tárolási módszerének azonosnak kell lennie, például a csapda alakja és térfogata, tárolóközeg, légszűrő (ha használják a párolgási emisszió csökkentésére) stb.6.2.1.4. Az úszóházban a tüzelőanyag térfogatának a 10 ml-es tartományon belül kell lennie.6.2.1.5. Azonosnak kell lennie a tárolt gőz tisztítási módszerének (például levegőáram, kiindulási pont vagy térfogattisztítás a menetciklus során).6.2.1.6. Azonosnak kell lennie a tüzelőanyag-ellátó rendszer tömítési és szellőzési módjának.6.2.2. További megjegyzések:i. különböző motorméretek megengedettek;ii. különböző motorteljesítmények megengedettek;iii. automata és kézi sebességváltó, két- és négykerék-meghajtás megengedett;iv. különböző kocsiszekrénytípusok megengedettek;v. különböző kerék- és gumiabroncsméretek megengedettek.6.3. Kibocsátáscsökkentő készülékek tartóssága(V. típusú vizsgálat)6.3.1. Valamely járműtípushoz megadott jóváhagyás kiterjeszthető más járműtípusokra, feltéve, hogy a motor/szennyezéscsökkentő rendszer kombináció azonos a már jóváhagyott járműben lévővel. Erre figyelemmel, azokat a járműtípusokat, amelyeknek az alábbi leírt paraméterei azonosak, vagy az előírt határértékeken belül vannak, úgy kell tekinteni, hogy ugyanahhoz a motor/szennyezéscsökkentő rendszer kombinációhoz tartoznak.6.3.1.1. Motor:- a hengerek száma,- motor-lökettérfogat (± 15 %),- a motorblokk elrendezése,- a szelepek száma,- tüzelőanyag-rendszer,- a hűtőrendszer típusa,- az égési folyamat.6.3.1.2. Szennyezéscsökkentő rendszer:- Katalizátorok:- a katalizátorok és az elemek száma,- a katalizátorok mérete és alakja (térfogat ± 10 %),- a katalitikus reakció típusa (oxidáló, háromjáratú,…),- nemesfémmennyiség (azonos vagy nagyobb),- nemesfémarány ( ± 15 %),- hordozó (szerkezete és anyaga),- cellasűrűség,- a katalizátor(ok) házának típusa,- a katalizátorok elhelyezkedése (hely és méret a kipufogórendszerben, mely nem hoz létre 50 K-nál nagyobb hőmérséklet-változást a katalizátor belépő nyílásánál).- Légbefúvás:- igen/nem- típus (pulzáló levegő, légszivattyúk,…).- EGR (kipufogógáz-visszavezetés):- igen/nem.6.3.1.3. Tehetetlenséginyomaték-kategória: a közvetlenül felette lévő tehetetlenséginyomaték-kategória és minden alatta lévő egyenértékű tehetetlenséginyomaték-kategória.6.3.1.4. A tartóssági vizsgálat végrehajtható olyan jármű, kocsiszekrénytípus, sebességváltó (automata vagy kézi) és gumiabroncs- vagy kerékméret használatával, amelyek eltérnek azon járműtípusétól, amelyre a típusjóváhagyást kérik.7. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE7.1. Általános szabályként a járműből a kipufogócsövön keresztüli kibocsátás és a párolgási emisszió korlátozása tekintetében a gyártás megfelelőségét a IX. mellékletben bemutatott típusbizonyítványban található leírás alapján és – amennyiben szükséges – az 5.2. pont szerinti I., II., III. és IV. típusú vizsgálatok közül mindegyike vagy némelyike alapján kell ellenőrizni.7.1.1. Az I. típusú vizsgálat tekintetében a járművek megfelelőségét a következőképpen kell ellenőrizni:7.1.1.1 Ki kell választani egy járművet a sorozatból és alá kell vetni az 5.3.1. pontban leírt vizsgálatnak. A romlási tényezőket azonos módon kell alkalmazni. Azonban az 5.3.1.4. pontban foglalt határértékek helyébe a következők lépnek:Szénmonoxid-tömeg | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok együttes tömege | [8]Részecskék tömege |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |3,16 | 1,13 | 0,18 |7.1.1.2 xx+ k.S ≤ Lahol:L a 7.1.1.1. pontban megállapított határérték,k egy n-től függő statisztikai tényező, amelyet a következő táblázat ad meg:n | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 | 0,296 | 0,279 |n | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |k | 0,265 | 0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |k =n.7.1.2. A sorozatból vett valamely járművön végrehajtott II. vagy III. típusú vizsgálatban teljesíteni kell az 5.3.2.2. és az 5.3.3.2. pontban meghatározott feltételeket.7.1.3. A III. melléklet 3.1.1. pontjának követelményei ellenére a gyártás megfelelőségének ellenőrzéséért felelős műszaki szolgálat a gyártó hozzájárulásával végrehajthatja az I., a II., a III. és a IV. típusú vizsgálatokat olyan járműveken, amelyek előzőleg 3000 km-nél kevesebbet futottak.7.1.4. A VI. melléklettel összhangban végrehajtott vizsgálatkor minden legyártott, jóváhagyott típusú járműhöz megállapított átlagos párolgási emissziónak kisebbnek kell lennie, mint az 5.3.4.2. pont szerinti határérték.7.1.5. Szokásos gyártósorvégi vizsgálat esetében a jóváhagyás tulajdonosa bizonyíthatja a megfelelőséget a VI. melléklet 7. pontjában foglalt követelményeket kielégítő járművekből vett mintával.8. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK8.1. Az alábbi járművek típusjóváhagyásához és megfelelőségének ellenőrzéséhez:- az M1 kategóriától eltérő járművek,- a járművezetővel együtt hatnál több utas szállítására tervezett, vagy 2500 kg-ot meghaladó legnagyobb össztömegű, M1 kategóriájú utasszállító járművek,- a legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel [10] módosított 70/156/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott−ak szerinti terepjáró járművek,a vizsgálatnak az első résznek megfelelő vizsgálatnak kell lennie. Az 5.3.1.4. pontban (típusjóváhagyás) és 7.1.1.1. pontban (megfelelőség-ellenőrzés) szereplő táblázatban látható határértékek helyébe a következők lépnek:A jármű típusjóváhagyásához:Referenciatömeg RW (kg) | Szénmonoxid L1 (g/vizsgálat) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok együttes kibocsátása L2 (g/vizsgálat) |RW < 1020 | 58 | 19,0 |1020 < RW < 1250 | 67 | 20,5 |1250 < RW < 1470 | 76 | 22,0 |1470 < RW < 1700 | 84 | 23,5 |1700 < RW < 1930 | 93 | 25,0 |1930 < RW < 2150 | 101 | 26,5 |2150 < RW | 110 | 28,0 |A gyártásmegfelelőség ellenőrzéséhez:Referenciatömeg RW (kg) | Szénmonoxid L1 (g/vizsgálat) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok együttes kibocsátása L2 (g/vizsgálat) |RW < 1020 | 70 | 23,8 |1020 <RW < 1250 | 80 | 25,6 |1250 < RW < 1470 | 91 | 27,5 |1470 < RW < 1700 | 101 | 29,4 |1700 < RW < 1930 | 112 | 31,3 |1930 < RW < 2150 | 121 | 33,1 |2150 < RW | 132 | 35,0 |8.2. A következő rendelkezéseket 1994. december 31-ig kell alkalmazni az újonnan forgalomba helyezett, illetve olyan járművek esetén, amelyek típusjóváhagyására 1993. július 1-je előtt került sor:- a 88/436/EGK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletének 8.3. pontjában (a 8.3.1.3. pont kivételével) megállapított átmeneti rendelkezések,- a 88/76/EGK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletében említett, 2 liternél nagyobb hengerűrtartalmú külső gyújtású motorokkal felszerelt M1 kategóriájú járművekre vonatkozóan megállapított rendelkezések, a melléklet 8.1. pontjában említett járművek kivételével,- a 89/458/EGK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelvben említett, 1,4 liternél kisebb hengerűrtartalmú motorral felszerelt járművekre vonatkozóan megállapított rendelkezések.A gyártó kérésére az e követelményekkel összhangban végrehajtott vizsgálatok vehetők igénybe a típusjóváhagyáshoz a 91/441/EGK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv I. melléklete 5.3.1., 5.3.5. és 7.1.1. pontjának megfelelő vizsgálatok végrehajtása helyett.8.3. A típusjóváhagyás tekintetében 1994. július 1-jéig, az első forgalomba helyezés tekintetében 1994. december 31-ig a közvetlen befecskendezéses típusú, sűrítéses gyújtású motorokkal felszerelt járművek esetében, a 8.1. pontban említett járművek kivételével, a szénhidrogének és nitrogén-oxidok együttes tömegére, valamint a részecskék tömegére vonatkozóan előírt határértékek az 5.3.1.4. (típusjóváhagyás) és 7.1.1.1. (megfelelőség-ellenőrzés) pontban szereplő táblázatban az L2 és L3 értékeknek 1,4 szorzótényezővel történő szorzásával kapott értékek.[1] HL L 197., 1983.7.20., 1. o.[2] A 70/156/EGK irányelv (HL L 42., 1970.2.23., 1. o.) I. mellékletének 0.4 pontjában meghatározottak szerint.[3] HL L 36., 1988. 2. 9., 33. o.[4] HL L 96., 1985. 4. 3., 25. o.[5] Sűrítéses gyújtású motorok[6] Ha az egyes szennyező anyagoknak vagy összevonásoknak megfelelő három vizsgálat közül egy több, mint 10 %-kal lépi túl az 5.3.1.4. pontban előírt határértéket, az érintett járműhöz az 5.3.1.4.2. pontban leírtaknak megfelelően folytatható a vizsgálat.[9] A szórás:S2 = ∑ x − x2n − 1 ahol x a kapott n eredmény közül az egyik.[10] HL L 220., 1987.8.8., 44. o.--------------------------------------------------II. MELLÉKLET… SZÁMÚ ADATKÖZLŐ LAPa gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekről és az EGK-típusjóváhagyásról szóló 70/156/EGK tanácsi irányelv I. mellékletével összhangban(A legutóbb a 91/441/EGK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III. MELLÉKLETI. TÍPUSÚ VIZSGÁLAT(A kipufogócsövön keresztüli átlagos szennyezőanyag-kibocsátás ellenőrzése hidegindítás után)1. BEVEZETÉSE melléklet az I. melléklet 5.3.1. pontjában meghatározott I. típusú vizsgálati eljárást írja le.2. MENETCIKLUS A Görgős JÁRMŰFÉKPADON2.1. A ciklus leírásaEnnek a mellékletnek az I. függeléke írja le a menetciklust a próbapadon.2.2. A menetciklus végrehajtásánakáltalános feltételeiSzükség esetén előzetes vizsgálati ciklusokat kell lefolytatni annak meghatározására, hogy miként lehet legjobban működtetni a gáz- és a fékpedált ahhoz, hogy a menetciklus az előírt határértéken belül megközelítse az elméleti menetciklust.2.3. Sebességváltó használata2.3.1. Ha az első sebességfokozatban elérhető legnagyobb sebesség 15 km/h alatt van, a második, a harmadik és a negyedik sebességfokozatot kell használni elemi városi ciklusokhoz (első rész), a második, a harmadik, a negyedik és az ötödik sebességfokozatot városon kívüli ciklushoz (második rész). A második, a harmadik és a negyedik sebességfokozat akkor is használható a városi ciklushoz (első rész), a második, a harmadik, a negyedik és az ötödik sebességfokozat városon kívüli ciklushoz (második rész), amikor a vezetési utasítások vízszintes talajon második sebességfokozatban való indítást ajánlanak, vagy amikor az utasításokban az első sebességfokozat terepjárásra, kúszásra vagy vontatásra fenntartott sebességfokozatként van meghatározva.30 kW-nál nem nagyobb maximális motorteljesítményű és 130 km/h-t meg nem haladó legnagyobb sebességű járművek esetében a városon kívüli ciklus (második rész) legnagyobb sebessége 1994. július 1-jéig 90 km/h-ra van korlátozva. Ezután az időpont után azokat a járműveket, amelyek nem érik el a menetciklusban szükséges gyorsulási és legnagyobb sebességértékeket, a gázpedál teljes benyomásával kell működtetni, amíg még egyszer elérik a szükséges menetgörbét. A működési ciklustól való eltéréseket fel kell jegyezni a vizsgálati jelentésben.2.3.2. A félautomata sebességváltókkal felszerelt járműveket a vezetéshez szokásos körülmények között használt sebességfokozatok alkalmazásával kell vizsgálni, és a sebességfokozatot a gyártó utasításaival összhangban kell használni.2.3.3. Automatikus sebességváltókkal felszerelt járműveket a legnagyobb bekapcsolt sebességfokozattal (drive) kell vizsgálni. A gázpedált úgy kell használni, hogy a lehető legegyenletesebb gyorsulást érjék el, a különböző sebességfokozatok rendes sorrendben történő kapcsolásának lehetővé tételére. Továbbá az e melléklet I. függelékében látható sebességváltási pontokat nem kell alkalmazni; a gyorsításnak folyamatosnak kell lennie a minden egyes alapjárati szakaszok végét az ezt követő állandó sebességű szakasz kezdetével összekapcsoló egyenes vonal által képviselt időszakon keresztül. A 2.4. pontban megadott tűréseket alkalmazni kell.2.3.4. A vezető által működtetett gyorsmeneti fokozattal felszerelt járműveket kikapcsolt gyorsmeneti fokozattal kell vizsgálni a városi ciklus (első rész) esetében, és bekapcsolt gyorsmeneti fokozattal a városon kívüli ciklus (második rész) esetében.2.4. Tűrések2.4.1. Gyorsítás alatt, állandó sebességnél és a lassítás alatt, amikor a jármű fékeit használják a kijelzett sebesség és az elméleti sebesség között ± 2 km/h tűrés megengedett. Ha a jármű gyorsabban lassul a fékek használata nélkül, csak a 6.5.3. pont előírásait kell alkalmazni. A leírtnál nagyobb sebességtűrések fogadhatók el a szakaszváltások során, feltéve hogy a tűréseket soha nem lépik túl 0,5 s-nál tovább.2.4.2. Az időtűrések értéke ± 1,0 s. A fenti tűréseket épp úgy kell alkalmazni a városi ciklus (első rész) minden egyes sebességváltási időszakának kezdetén és végén [1], mint a városon kívüli ciklus (második rész) 3., 5. és 7. számú műveleteihez.2.4.3. A sebesség és időtűrések összekapcsolását az 1. függelék mutatja.3. JÁRMŰ ÉS TÜZELŐANYAG3.1. Vizsgálati jármű3.1.1. A vizsgálati járművet jó műszaki állapotban kell bemutatni. Bejáratott járműnek kell lennie, amely a vizsgálat előtt legalább 3000 km-t futott.3.1.2. A kipufogórendszerben nem lehet olyan szivárgás, amely feltehetően csökkenti az összegyűjtött gázmennyiséget, amelynek viszont egyenlőnek kell lennie a motorból kilépő gáz mennyiségével.3.1.3. Ellenőrizni lehet a levegőszívó rendszer tömítettségét annak biztosítására, hogy a porlasztásra ne legyen hatással a nem kívánt levegőbeszívás.3.1.4. A motor és a kezelőszervek beállításának a gyártó által előírt beállításoknak kell lenniük. Ez a követelmény különösen az alapjárat (fordulatszám és a kipufogógázok szénmonoxid-tartalma), a hidegindító berendezés és a kipufogógázkibocsátás-csökkentő berendezés beállításaira vonatkozik.3.1.5. A vizsgálandó járművet vagy egy azzal egyenértékű járművet szükség esetén fel kell szerelni a görgős próbapad beállításhoz szükséges jellemző paraméterek 4.1.1. pont szerinti mérésének lehetővé tételéhez szükséges berendezésekkel.3.1.6. A műszaki szolgálat ellenőrizheti, hogy a jármű teljesítménye megfelel-e a gyártó által megadott teljesítménynek, használható-e a jármű rendes üzemben, különösen pedig azt, hogy képes-e hideg és meleg állapotban indulni.3.2. TüzelőanyagA vizsgálathoz a VIII. mellékletben meghatározott megfelelő referencia-tüzelőanyagot kell használni.4. VIZSGÁLÓBERENDEZÉS4.1. A görgős járműfékpad4.1.1. A próbapadnak képesnek kell lennie a menetterhelés szimulálására a következő kategóriák valamelyikén belül:- próbapad meghatározott terhelési görbével, azaz olyan próbapad, amelynek fizikai jellemzői egy meghatározott alakú terhelési görbét hoznak létre,- próbapad állítható terhelési görbével, azaz olyan próbapad, amelynél legalább két útterhelési paraméterrel lehet beállítani a görbe alakját.4.1.2. Az idő elteltével próbapad beállítása nem változhat. A próbapad nem hozhat létre semmilyen rezgést, amelyek a járművön észlelhetők, és amely valószínűleg hatással lenne a jármű üzemszerű működésére.4.1.3. A próbapadot fel kell szerelni a tehetetlenségi nyomaték és a menetellenállás szimulálására alkalmas eszközzel. Ezeket a szimulátorokat kétgörgős próbapad esetében a mellső görgőhöz kell csatlakoztatni.4.1.4. Pontosság4.1.4.1. A jelzett menetellenállásnak ± 5 %-os pontossággal kell mérhetőnek és leolvashatónak lennie.4.1.4.2. Meghatározott terhelési görbéjű próbapad esetében a próbapad menetellenállását úgy kell beállítani, hogy az úthoz viszonyított pontossága ± 5 % legyen 80 km/h sebességnél. Állítható terhelési görbéjű próbapad estében a próbapad menetellenállását úgy kell beállítani, hogy az úthoz viszonyított pontossága 5 % legyen 100 km/h, 80 km/h, 60 km/h, és 40 km/h sebességnél, illetve 10 % legyen 20 km/h sebességnél. Ez alatt a próbapad-abszorpciónak pozitívnak kell lennie.4.1.4.3. A forgó részek teljes tehetetlenségi nyomatékának (beleértve adott esetben a szimulált tehetetlenségi nyomatékot is) ismertnek kell lennie, és ± 20 kg-mal térhet el a vizsgálatra vonatkozó tehetetlenséginyomaték-osztálytól.4.1.4.4. A jármű sebességét a görgő (kétgörgős próbapad esetében a mellső görgő) fordulatszámának segítségével kell mérni. Ezt a sebességet ± 1 km/h pontossággal kell mérni 10 km/h feletti sebességek mellett.4.1.5. A menetellenállás és a tehetetlenségi nyomaték beállítása4.1.5.1. Próbapad meghatározott terhelési görbével: a menetellenállás-szimulátort úgy kell beállítani, hogy felvegye a hajtókerekeken 80 km/h állandó sebességnél leadott teljesítményt és fel kell jegyezni az 50 km/h sebességnél leadott teljesítményt. A menetellenállás meghatározásának és beállításának eszközeit a 3. függelék rögzíti.4.1.5.2. Próbapad állítható terhelési görbével: a menetellenállás-szimulátort úgy kell beállítani, hogy felvegye a hajtó kerekeken 100, 80, 60, 40 és 20 km/h állandó sebességnél leadott teljesítményt. A menetellenállás meghatározásának és beállításának módját a 3. függelék rögzíti.4.1.5.3. TehetetlenségAz elektromos tehetetlenséginyomaték-szimulátorral felszerelt próbapadoknál be kell bizonyítani, hogy egyenértékűek a mechanikus tehetetlenséginyomaték-rendszerekkel. Az egyenértékűség meghatározásának módját a 4. függelék határozza meg.4.2. Kipufogógáz-mintavevő rendszer4.2.1. A kipufogógáz-mintavevő rendszernek képesnek kell lennie a mérni kívánt, a kipufogógázokban kibocsátott szennyező anyagok tényleges mennyiségének mérésére. A méréshez állandó térfogatú mintavevő (CVS) rendszert kell használni. Ehhez szükség van a jármű kipufogógázainak folyamatos hígítására környezeti levegővel, szabályozott körülmények mellett. Az állandó térfogatú mintavevővel történő mérés esetében két feltételt kell teljesíteni: mérni kell a kipufogógázok és hígító levegő keverékének össztérfogatát, és folyamatosan arányos térfogatú mintát kell gyűjteni elemzés céljára.A kibocsátott szennyező anyagok mennyiségét a mintában meglévő koncentrációból kell meghatározni, a környezeti levegő szennyezőanyag-tartalmának és a vizsgálat ideje alatti összesített áramlásnak a figyelembevételével korrigálva.A szilárd részecskék kibocsátott mennyiségét alkalmas szűrők segítségével kell meghatározni, amelyek a szilárd részecskéket a vizsgálat során egy arányos részáramból összegyűjtik. A részecskék mennyiségét gravimetrikusan kell meghatározni a 4.3.2. pontban foglaltak szerint.4.2.2. A rendszeren keresztüli áramlásnak elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy a vizsgálatok során esetleg előforduló minden körülmény között kiküszöbölje a vízkondenzációt, az 5. függelékben meghatározottaknak megfelelően.4.2.3. A III. 4.2.3 ábrában az általános elvet bemutató vázlatos diagram látható. Az 5. függelék példákat ad meg az ebben a mellékletben megállapított követelményeket kielégítő állandó térfogatú mintavevő rendszer három típusára.4.2.4. A gáz-levegő keveréknek homogénnek kell lennie a mintavevő szonda S2 pontjában.4.2.5. A szondának valódi mintát kell vennie a hígított kipufogógázokból.4.2.6. A rendszernek gázszivárgástól mentesnek kell lennie. A rendszer felépítésének és anyagainak olyannak kell lenniük, hogy a rendszer ne befolyásolja a szennyezőanyag-koncentrációt a hígított kipufogógázban. Ha a rendszer bármely alkatrésze (hőcserélő, fúvó, stb.) megváltoztatná a hígított gázban lévő bármely szennyező gáz koncentrációját, akkor ehhez a szennyezőanyaghoz a mintavételt ez előtt az alkatrész előtt kell végrehajtani, ha a probléma nem szüntethető meg.+++++ TIFF +++++A kipufogógáz-mintavevő rendszer ábrája4.2.7. Ha a vizsgálandó jármű több elágazást tartalmazó kipufogócsővel van felszerelve, a csatlakozó csöveket a járműhöz a lehető legközelebb kell csatlakoztatni.4.2.8. A jármű kipufogócsövénél (kipufogócsöveinél) a statikus nyomásváltozásoknak a próbapadon végrehajtott menetciklus során a kipufogócsőhöz (kipufogócsövekhez) csatlakoztatás nélkül mért statikus nyomásváltozásoktól ± 1,25 kPa-nál nagyobb mértékben nem szabad eltérnie. A statikus nyomás ± 0,25 kPa-n belül tartására képes mintavevő rendszert kell használni, ha valamely gyártó a jóváhagyást kiadó illetékes hatóságnak elküldött írásbeli kérésben megindokolja a kisebb tűrés szükségességét. A kipufogócsőben az ellennyomást a cső végéhez a lehető legközelebbi helyen vagy egy azonos átmérőjű csőtoldatban kell mérni.4.2.9. A kipufogógázok terelésére használt különböző szelepeknek gyorsbeállítású, gyorsműködésű típusúaknak kell lenniük.4.2.10. A gázmintákat megfelelő térfogatú mintavevő zsákokba kell összegyűjteni. Ezeket a zsákokat olyan anyagból kell készíteni, amelyek ± 2 %-nál nagyobb mértékben nem változtatják meg a szennyező gázt 20 perces tárolás után.4.3. Gázelemző készülék4.3.1. Követelmények4.3.1.1. A szennyező gázokat a következő készülékekkel kell elemezni:Szénmonoxid (CO)- és széndioxid (CO2)-elemzés:A szénmonoxid- és széndioxid-elemző készülékeknek nem diszperzív infravörösabszorpció elvén működő, nem diszperzív (NDIR) gázelemző készülékeknek kell lenniük.Szénhidrogén (HC)-elemzés – külső gyújtású motorok:A szénhidrogén-elemző készüléknek lángionizációs (FID) típusú, szénatomokkal (C1) egyenértékben kifejezett propángázzal kalibrált készülékeknek kell lenniük.Szénhidrogének elemzése– sűrítéses gyújtású motorok:A szénhidrogén-elemző készüléknek lángionizációs típusúnak kell lennie detektorral, szelepekkel, csövezéssel, stb. ellátva és 463 °K (190 °C) ± 10 °K hőmérsékletre fűtve (HFID). Ennek a készüléknek szénatomokkal (C1) egyenértékben kifejezett propángázzal kalibráltnak kell lennie.Nitrogén-oxidok (NOx) elemzése:A nitrogénoxidokat elemző készüléknek kémiai lumineszcencia elvén működő (CLA) vagy nem diszperzív ultraibolya-rezonanciaabszorbció elvén működő (NDUVR) gázelemzőnek kell lennie, mindkettő NOx – NO konverterrel felszerelve.Részecskék:Az összegyűjtött részecskék meghatározása gravimetrikus módszerrel történik. Ezeket a részecskéket minden egyes alkalommal a mintagázáramban elhelyezett két, sorba kapcsolt szűrővel gyűjtik össze. Az egyes szűrőpárokkal összegyűjtött részecskék mennyiségének a következőknek kell lenniük:– | Vep: | a szűrőkön keresztüli áramlás |– | Vmix: | a hígítóalagúton keresztüli áramlás |– | M: | a részecskék tömege (g/km) |– | Mlimit: | a részecskekibocsátás határértéke (határtérték g/km-ben) |– | m: | a szűrők által összegyűjtött részecskék tömege, (g) |– | d: | a menetciklusnak megfelelő tényleges távolság (km) || M = Vmix · mVep · d vagy m = M.d · VepVmix || A részecskék mintavételi térfogatáramát (Vep/Vmix) úgy kell beállítani, hogy M = Mlimit esetén 1 ≤ m ≤ 5 mg legyen (47 mm átmérőjű szűrők használatakor). || A szűrőfelület olyan anyagból kell állnia, amely a kipufogógáz alkotórészei tekintetében hidrofób és inert (fluorkarbon bevonatú üvegszál szűrők vagy ezzel egyenértékű szűrők). |4.3.1.2. PontosságA gázelemzőknek a kipufogógáz-mintában lévő szennyező anyagok koncentrációinak méréséhez szükséges pontossággal összhangban lévő mérési tartománnyal kell rendelkezniük.A mérési hibának nem szabad meghaladnia a ± 3 %-ot, tekintet nélkül a kalibráló gázokhoz tartozó valós értékekre.100 ppm-nél kisebb koncentrációk esetében a mérési hibának nem szabad meghaladnia a ± 3 ppm-et. A környezetilevegő-mintát ugyanazon az elemző készüléken és tartománnyal kell mérni, mint a megfelelő hígítottkipufogógáz-mintát.Az összegyűjtött részecskék mérésének 1 μg pontosságúnak kell lennie.Valamennyi szűrő tömegének meghatározására használt mérlegnek 1 μg pontosságúnak (szórás) és leolvashatóságúnak kell lennie.4.3.1.3. A kipufogógáz hűtése (kondenzvíz kifagyasztása)Semmilyen gázszárító készüléket nem szabad használni a gázelemző készülékek előtt, kivéve ha bizonyíthatóan semmilyen hatással nincs a gázáram szennyezőanyag-tartalmára.4.3.2. A sűrítéses gyújtású motorokra vonatkozó különleges követelményekA folyamatos HC-elemzéshez regisztráló készüléket (R) tartalmazó lángionizációs detektorral (HFID) ellátott fűtött mintavevő vezetéket kell használni. A mért szénhidrogének átlagos koncentrációját integrálással kell meghatározni. A vizsgálat teljes időtartama során a fűtött mintavevő vezeték hőmérsékletét 463 °K (190 °C) ± 10 °K értéken kell tartani. A fűtött mintavevő vezetéket fel kell szerelni olyan fűtött szűrővel (FH), amely 99 %-os hatásfokkal leválasztja a > 0,3 μm részecskéket az elemzésre kerülő gázáramból. A mintavevő rendszer válaszidejének (a szondától az elemző készülék belépő nyílásáig) nem szabad 4 másodpercnél nagyobbnak lennie.A HFID-t állandó áramlású (hőcserélős) rendszerrel kell használni reprezentatív minta biztosítására, kivéve a CFV- vagy CFO-áramlás változásának kiegyenlítésekor.A részecske-mintavevő rendszer egy hígító alagútból, mintavevő szondából, szűrőegységből, részáramlás szivattyúból és egy áramlási sebességszabályozó- és mérőegységből áll. A részecske-mintavevő részáramlás két sorba kapcsolt szűrőn halad keresztül. A szilárd részecskék mintaáramához a mintavevő szondát úgy kell elhelyezni a hígító szakaszon belül, hogy reprezentatív mintagázáramlás legyen vehető a homogén levegő/kipufogógáz keverékből és a mintavétel helyén a levegő/kipufogógáz keverék hőmérséklete ne haladja meg a 325 K (52 °C) értéket. Az áramlásmérőben a gázáramlás hőmérséklete nem ingadozhat ± 3 K-nél nagyobb mértékben és nem lehet ± 5 %-nál nagyobb tömegáram ingadozása sem. Ha a térfogatáram, a túl nagy szűrőterhelés eredményeként elfogadhatatlan mértékben megváltozna, le kell állítani a vizsgálatot. A vizsgálat megismétlésekor csökkenteni kell az áramlási sebességet és/vagy nagyobb szűrőt kell használni. A szűrőket legkorábban a vizsgálatok kezdete előtt egy órával kell kivenni a kamrából.A szükséges részecskeszűrőket por bejutása ellen védett nyitott tálon, legalább nyolc órán és legfeljebb 56 órán keresztül klimatizált kamrában kondicionálni kell (hőmérséklet és nedvességtartalom tekintetében). A kondicionálás után a nem szennyezett szűrőket meg kell mérni és felhasználásukig tárolni kell.Ha a szűrők felhasználására a tömegmérő kamrából történő kivételüktől számított egy órán belül nem kerül sor, újra meg kell mérni azok tömegét.Az egyórás határ nyolcórás határral helyettesíthető, ha egyik vagy mindkettő a következő feltételek közül teljesül:- a stabilizált szűrőt ledugózott tartóvégekkel rendelkező zárt szűrőtartó egységbe helyezik és itt tárolják, vagy- a stabilizált szűrőt olyan zárt szűrőtartó egységbe helyezik, amelyet ezután azonnal egy olyan mintavevő vezetékbe helyeznek, amelyen keresztül nincs áramlás.4.3.3. KalibrálásMinden elemző készüléket a szükséges gyakorisággal, a típusjóváhagyási vizsgálat előtti hónapban minden esetben, és legalább egyszer hat hónaponként, a gyártásmegfelelőség ellenőrzésére kalibrálni kell. A 4.3.1. pontban említett elemző készülékekhez használandó kalibrálási módszert a 6. függelék ismerteti.4.4. Térfogatmérés4.4.1. Az állandó térfogatú mintavevőben a teljes hígított kipufogógáz térfogat mérési módszerének olyannak kell lennie, hogy a mérés ± 2 % pontosságú legyen.4.4.2. Állandó térfogatú mintavevő kalibrálásaAz állandó térfogatú mintavevő rendszer térfogatmérő berendezését olyan módszerrel kell kalibrálni, amely biztosítja az előírt pontosságot, és olyan gyakorisággal, amely elegendő e pontosság fenntartásához.A 6. függelék egy példát tartalmaz a szükséges pontosságot biztosító kalibrálási eljárásra. A módszer olyan dinamikus áramlásmérőt használ, amely alkalmas a állandó térfogatú mintavevővel végrehajtott vizsgálat során előforduló nagy áramlási sebesség mérésére. E berendezésnek jóváhagyott nemzeti vagy nemzetközi szabványnak megfelelően kalibrált pontosságúnak kell lennie.4.5 Gázok4.5.1. Tiszta gázokA következő tiszta gázoknak kell rendelkezésre állniuk szükség esetén történő kalibráláshoz és működtetéshez:- nagy tisztaságú nitrogén(tisztaság ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤400 ppm CO2, ≤0,1 ppm NO),- nagy tisztaságú szintetikus levegő(tisztaság, ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO); oxigéntartalom 18 és 21 térf.% között,- nagy tisztaságú oxigén (tisztaság ≤ 99,5 térf.% O2),- nagy tisztaságú hidrogén (és hidrogéntartalmú keverék)(tisztaság ≤ 1 ppm C, ≤ 400 ppm CO2).4.5.2. Kalibráló gázokA következő kémiai összetételű gázoknak kell rendelkezésre állniuk: az alábbiak keverékei:- C3H8 és nagy tisztaságú szintetikus levegő (4.5.1),- CO és nagy tisztaságú nitrogén,- CO2 és nagy tisztaságú nitrogén,- NO és nagy tisztaságú nitrogén.(Az e kalibráló gázban lévő NO2-mennyiségnek nem szabad meghaladnia az NO-tartalom 5 %-át.)Valamely kalibráló gáz tényleges koncentrációjának nem szabad ± 2 %-nál nagyobb mértékben eltérnie a megadott számértéktől.A 6. függelékben megadott koncentrációk egy gázkeverő segítségével is megkaphatók, nagy tisztaságú N2-vel vagy nagy tisztaságú szintetikus levegővel történő hígítással. A keverőkészülék pontosságának olyannak kell lennie, hogy a hígított kalibráló gázok koncentrációi ± 2 %-on belül legyen meghatározhatók.4.6. Kiegészítő berendezések4.6.1. HőmérsékletekA 8. függelékben jelzett hőmérsékleteket ± 1,5 K pontossággal kell mérni.4.6.2. NyomásA légköri nyomásnak ± 0,1 kPa-n belüli pontossággal kell mérhetőnek lennie.4.6.3. Abszolút nedvességtartalomAz abszolút nedvességtartalomnak ± 5 %-on belüli pontossággal kell mérhetőnek lennie.4.7. A kipufogógáz-mintavevő rendszert a 7. függelék 3. pontjában leírt módszerrel kell ellenőrizni. A bevezetett gáz mennyisége és a mért gázmennyiség között a legnagyobb megengedhető eltérés 5 %.5. A VIZSGÁLAT ELŐKÉSZÍTÉSE5.1. A tehetetlenséginyomaték-szimulátoroknak a jármű össztehetetlenségi nyomatékához történő igazításaOlyan tehetetlenséginyomaték-szimulátort kell használni, amely lehetővé teszi a forgótömegek teljes tehetetlensége meghatározását a referenciatömeggel arányosan, a következő határokon belül:A jármű referenciatömege RW (kg) | Egyenértékű tömeg I (kg) |< RW ≤ 750 | 680 |750 < RW ≤ 850 | 800 |850 < RW ≤ 1020 | 910 |1020 < RW ≤ 1250 | 1130 |1250 < RW ≤ 1470 | 1360 |1470 < RW ≤ 1700 | 1590 |1700 < RW ≤ 1930 | 1810 |1930 < RW ≤2150 | 2040 |2150 < RW ≤ 2380 | 2270 |2380 < RW ≤ 2610 | 2270 |2610 < RW | 2270 |5.2. A próbapad beállításaA menetellenállást a 4.1.4. pontban említett módszernek megfelelően kell beállítani.A használt módszert és a kapott értékeket (egyenértékű tehetetlenségi nyomaték – jellemző beállítási paraméter) fel kell jegyezni a vizsgálati jelentésben.5.3. A jármű előkezelése5.3.1. Sűrítéses gyújtású motorokkal ellátott járművekhez a részecskék mérésének érdekében legfeljebb 36 órával és legalább hat órával a vizsgálat előtt az 1. függelékben leírt második ciklusrészt kell használni. Három egymást követő ciklust kell vezetni. A próbapad beállításnak az 5.1. és 5.2. pont szerintinek kell lennie.A sűrítéses gyújtású motorok előkezelésének a végrehajtása után és a vizsgálat előtt a sűrítéses gyújtású és külső gyújtású motorral ellátott járműveket olyan helyiségben kell tartani, melyben a hőmérséklet viszonylag állandó marad 293 és 303 K (20 és 30 °C) között. Ezt az előkezelést legalább hat órán át kell végezni, és addig kell folytatni, amíg a motorolaj hőmérséklete és – amennyiben van – a hűtőközeg hőmérséklete nem tér el ± 2 °K-nál nagyobb mértékben a helyiség hőmérsékletétől.A gyártó kérésére a vizsgálatot legkésőbb 30 órával azután kell végrehajtani, miután a jármű rendes üzemi hőmérsékleten már működött.5.3.2. A gumiabroncsnyomásoknak meg kell egyezniük a gyártó által megadott és a fékbeállításhoz az előzetes országúti vizsgálat során használt nyomással. A gumiabroncsnyomás legfeljebb 50 %-kal a gyártó által javasolt beállítás fölé növelhető, kétgörgős próbapad esetében. Az alkalmazott tényleges nyomást fel kell jegyezni a vizsgálati jelentésben.6. PRÓBAPADOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS6.1. A menetciklus végrehajtásának különleges feltételei6.1.1. A vizsgálat során a vizsgálókamra hőmérsékletének 293–303 °K (20–30 °C) között kell lennie. A vizsgálókamrában a levegő vagy a motorba beszívott levegő abszolút nedvességtartalmának (H) olyannak kell lennie, hogy:5,5 ≤ H ≤ 12,2 g H2O/kg száraz levegő legyen.6.1.2. A járműnek a vizsgálat során közelítőleg vízszintes helyzetben kell lennie a rendellenes tüzelőanyag-eloszlás elkerülésére.6.1.3. A vizsgálatot felemelt motorháztetővel kell végrehajtani, kivéve ha ez műszakilag lehetetlen. A hűtőn (vízhűtés) vagy a levegőszívón (léghűtés) működő segédventilátort lehet alkalmazni, ha ez szükséges a motorhőmérséklet normális értéken tartásához.6.1.4. A vizsgálat során fel kell jegyezni a sebességet az idő függvényében, hogy kiértékelhető legyen a végrehajtott ciklusok helyessége.6.2. A motor indítása6.2.1. A motort az e célra szolgáló berendezések segítségével kell indítani, a gyártó utasításának megfelelően úgy, ahogyan ezt a sorozatgyártású járművek vezetői kézikönyve ismerteti.6.2.2. A motort 40 másodpercen keresztül alapjáratban kell járatni. Az első ciklust a fent említett 40 másodperces alapjárati időszak végén kell kezdeni.6.3. Alapjárat6.3.1. Kézi sebességváltó vagy félautomata sebességváltó6.3.1.1. Az alapjárati időszakok során a tengelykapcsolónak bekapcsolva, a sebességváltónak üres állásban kell lennie.6.3.1.2. A gyorsulások normál ciklusnak megfelelő végrehajtásának lehetővé tételére a járművet az első sebességfokozatba kell kapcsolni, miközben oldva van a tengelykapcsoló, öt másodperccel az elemi városi ciklusnak (első rész) tekintett alapjárati időszakot követő gyorsulás előtt.6.3.1.3. A városi ciklus (első rész) elején lévő első alapjárati időszak üres sebességfokozatban, bekapcsolt tengelykapcsoló melletti hat másodperces alapjáratból, és első sebességfokozatban kioldott tengelykapcsoló melletti öt másodperces időszakból áll.A fent említett két alapjárati időszaknak egymást kell követnie.A városon kívüli ciklus (második rész) elején lévő alapjárati időszak első sebességfokozatban húsz másodperces alapjáratból áll, kioldott tengelykapcsoló mellett.6.3.1.4. Az egyes városi ciklusok (első rész) alatti alapjárati időszakok során a megfelelő idő 16 másodperc üres sebességfokozatban, és öt másodperc az első sebességfokozatban, miközben oldva van a tengelykapcsoló.6.3.1.5. Két, egymást követő elemi városi ciklus (első rész) közötti alapjárati időszak 13 másodperces üres sebességfokozat melletti időszakból áll, miközben be van kapcsolva a tengelykapcsoló.6.3.1.6. A városon kívüli ciklus (második rész) lassítási időszakának (a jármű megállítása a görgőkön) végén az alapjárati időszak üres sebességfokozatban húsz másodperces időszakból áll, miközben be van kapcsolva (fel van engedve) a tengelykapcsoló.6.3.2. Automata sebességváltóAz első bekapcsolás után a sebességválasztót a vizsgálat során nem szabad működtetni, kivéve a 6.4.3. szakasz szerinti esetben, vagy ha a sebességválasztó a gyorsmeneti fokozatot is működteti (ha van).6.4. Gyorsítások6.4.1. A gyorsításokat úgy kell végrehajtani, hogy a gyorsulás, amennyire lehetséges, a teljes szakasz során állandó legyen.6.4.2. Ha valamely gyorsítás nem hajtható végre az előírt idő alatt, a szükséges többletidőt, ha lehetséges, le kell vonni a sebességváltáshoz megengedett időből, vagy ha ez nem lehetséges, az ezt követő állandó sebességű időszakból.6.4.3. Automatikus sebességváltókHa valamely gyorsítás nem hajtható végre az előírt idő során, működtetni kell a sebességválasztót, a kézi működtetésű sebességváltókra vonatkozó követelményekkel összhangban.6.5. Lassítás6.5.1. Az elemi városi ciklus (első rész) minden lassítását a lábnak a gázpedálról való teljes levételével kell végrehajtani, miközben a tengelykapcsoló bekapcsolva marad. A tengelykapcsolót 10 km/h sebességnél kell oldani, a sebességváltó kar használata nélkül.Az városon kívüli ciklus (második rész) minden lassítását a lábnak a gázpedálról való teljes levételével kell végrehajtani, miközben a tengelykapcsoló bekapcsolva marad. A tengelykapcsolót az utolsó lassításhoz tartozó 50 km/h sebességnél kell oldani, a sebességváltó kar használata nélkül.6.5.2. Ha a lassítási időszak hosszabb, mint a megfelelő szakaszhoz előírt időtartam, a jármű fékeit kell használni a menetciklus időbeállítási követelményeinek teljesítése érdekében.6.5.3. Ha a lassítási időszak rövidebb, mint a megfelelő szakaszhoz előírt időtartam, az elméleti menetciklus összidejét a következő műveletbe beiktatott állandó sebességű vagy alapjárati időszakkal kell helyreállítani.6.5.4. Az elemi városi ciklus (első rész) lassítási időszakának (a jármű megállítása a görgőkön) végén a sebességváltót üres állásba kell kapcsolni bekapcsolt tengelykapcsoló mellett.6.6. Állandó sebességek6.6.1. El kell kerülni a gázpedál "pumpálását" vagy zárását a gyorsításról a következő állandó sebességre való áttéréskor.6.6.2. Az állandó sebességű szakaszokat a gázpedál rögzített helyzetben tartásával kell elérni.7. GÁZ- ÉS RÉSZECSKE-MINTAVÉTEL ÉS ELEMZÉS7.1. MintavételA mintavétel az első elemi városi ciklusnak a 6.2.2. pontban meghatározott kezdetén kezdődik és a városon kívüli ciklus (második rész) utolsó alapjárati időszakának vagy – a végrehajtott vizsgálat típusától függően – az elemi városi ciklus (első rész) utolsó alapjárati időszakának végén fejeződik be.7.2. Elemzés7.2.1. A zsákban levő kipufogógázokat, amint lehetséges, de minden esetben legkésőbb 20 perccel a menetciklus vége után elemezni kell. A használt részecskeszűrőket legkésőbb egy órával a vizsgálat befejezése után a kamrába kell helyezni, és két óra és 36 óra közötti ideig ott kell tartani azokat, majd meg kell mérni a tömegüket.7.2.2. Minden minta elemzése előtt a gázelemző készüléknek az egyes szennyező anyagokhoz használandó tartományát a megfelelő nullázógáz segítségével nullára kell állítani.7.2.3. A gázelemző készülékeket ezután be kell állítani a kalibrálási görbékhez, a tartomány 70 és 100 %-a közötti névleges koncentrációjú kalibráló gázok segítségével.7.2.4. Ezután újra ellenőrizni kell a gázelemző készülékek nulla beállításait. Ha a jelzett érték a tartomány 2 %-ánál nagyobb mértékben tér el a 7.2.2. pontban beállított értéktől, meg kell ismételni az eljárást.7.2.5. Ezután elemezni kell a mintákat.7.2.6. Az elemzés után újra ellenőrizni kell a nulla és a kalibráló pontokat, ugyanazokat a gázokat használva. Ha az újbóli ellenőrzéseknél kapott értékek eltérése nem nagyobb 2 %-nál a 7.2.3. pont szerint kapott értékektől, az elemzés elfogadhatónak tekinthető.7.2.7. Ebben a szakaszban minden pontban a különböző gázok áramlási sebességeinek és nyomásainak meg kell egyezniük az elemző készülékek kalibrálása során alkalmazott áramlási sebességekkel és nyomásokkal.7.2.8. A gázokban mért, az egyes szennyezőanyag-koncentrációkhoz elfogadott számértékek a mérőkészüléken a stabilizálódás után leolvasott számértékek. A sűrítéses gyújtású motorok szénhidrogén-tömegkibocsátását a HFID-ről leolvasott integrált értékből kell kiszámítani, szükség esetén, a teljes átáramlást figyelembe vevő korrekcióval, az 5. függelékben megadottak szerint.8. A KIBOCSÁTOTT GÁZ-HALMAZÁLLAPOTÚ SZENNYEZŐ ANYAGOK ÉS LÉGSZENNYEZŐ RÉSZECSKÉK MENNYISÉGÉNEK MEGHATÁROZÁSA8.1. A vizsgált során kapott térfogatA mért térfogatot 101,33 kPa és 273,2 K állapotra korrigálni kell.8.2. A kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és szilárd részecskék teljes tömegeA vizsgálat során a jármű által kibocsátott minden egyes gáz-halmazállapotú szennyezőanyag "m" tömegét a kérdéses gáz térfogatszázalékos koncentrációja és az össztérfogat szorzatának kiszámításával kell meghatározni, a fent említett referenciakörülmények között, a következő sűrűségek figyelembevételével:- szénmonoxid (CO) esetében: d = 1,25 g/l,- szénhidrogének (CH1,85) esetében: d = 0,619 g/l,- nitrogén-oxidok (NO2) esetében: d = 2,05 g/l.A vizsgálat során a járműből a légszennyező részecskék kibocsátása "m" tömegét a két szűrővel összegyűjtött részecskék tömegének mérésével kell meghatározni, az első szűrővel m1, a második szűrővel m2 tömegű részecskét kapunk:- ha 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, m = m1,- ha 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, m = m1 + m2,- ha m2 > m1, a vizsgálat érvénytelen.A 8. függelék ismerteti a gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék kibocsátott tömegének meghatározására használt számításokat, amelyeket példák követnek.[1] Meg kell jegyezni, hogy a megengedett 2 másodperces időtartam magában foglalja a sebességváltás idejét és, ha szükséges, a ciklus utoléréséig eltelt bizonyos időt.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETII. TÍPUSÚ VIZSGÁLAT(Szénmonoxid-kibocsátás vizsgálata alapjárati fordulatszámon)1. BEVEZETÉSE melléklet az I. melléklet 5.3.2. pontjában meghatározott II. típusú vizsgálat eljárását írja le.2. MÉRÉSI FELTÉTELEK2.1. A tüzelőanyagnak referencia-tüzelőanyag kell lennie, amelynek előírásait a VIII. melléklet tartalmazza.2.2. A II. típusú vizsgálatot közvetlenül az I. típusú vizsgálat negyedik elemi ciklusa (első rész) után kell elvégezni, alapjárati fordulatszámnál, a hidegindító berendezés használata nélkül. A szénmonoxid-tartalom minden egyes mérése előtt közvetlenül egy elemi városi ciklust (első rész) kell végrehajtani, a III. melléklet 2.1. pontjában foglaltak szerint.2.3. Kézi működtetésű vagy félautomata sebességváltóval felszerelt járművek esetén a vizsgálatot a sebességváltó kar "üres" állásában és bekapcsolt tengelykapcsolóval kell lefolytatni.2.4. Automata sebességváltóval felszerelt járművek esetén a vizsgálatot a sebességválasztó "üres" vagy "parkoló" állása mellett kell végrehajtani.2.5. Az alapjárati fordulatszám beállítására szolgáló szerkezetek2.5.1. FogalommeghatározásEzen irányelv alkalmazásában "alapjárati fordulatszám beállítására szolgáló szerkezetek": a motor alapjárati állapotainak megváltoztatására szolgáló olyan kezelőszervek, amelyeket egy szerelő csupán a 2.5.1.1. pontban leírt szerszámok segítségével könnyen működtetni tud. Különösen nem tekinthetők beállító szerkezeteknek a tüzelőanyag és levegőáramlás kalibrálására szolgáló berendezések, ha állításuk a beállításrögzítők eltávolítását igényli, amely olyan művelet, amelyet rendszerint csak hivatásos szerelő végezhet el.2.5.1.1. Az alapjárati fordulatszám állítására szolgáló szerkezetek beállításához használható szerszámok: csavarhúzók (közönséges vagy keresztfejű), csavarkulcsok (csillagkulcs, villáskulcs vagy állítható csavarkulcs), fogók, imbuszkulcsok.2.5.2. A mérési pontok meghatározása2.5.2.1. Először az I. típusú vizsgálathoz alkalmazott beállítás melletti mérést kell elvégezni.2.5.2.2. Minden egyes folyamatosan állítható beállító szerkezetnél elégséges számú jellemző beállítási helyzetet kell meghatározni.2.5.2.3. A kipufogógázok szénmonoxid-tartalmának mérését az állító szerkezetek összes lehetséges helyzeténél végre kell hajtani, de a folyamatosan állítható szerkezeteknél csak a 2.5.2.2. pontban meghatározott helyzetben kell mérni.2.5.2.4. A II. típusú vizsgálat akkor tekinthető kielégítőnek, ha a következő két feltétel közül legalább egy teljesül:2.5.2.4.1. A 2.5.2.3 pontnak megfelelően mért értékek közül egy sem lépi túl a határértékeket.2.5.2.4.2. A beállító szerkezetek egyikének folyamatos változtatásával, a többi ilyen szerkezet stabil állapota mellett, kapott legnagyobb tartalom nem lépi túl a határértékeket, és ez a feltétel teljesül a szabályozó jellemzők különböző kombinációinál annak az egynek kivételével, amelyet folyamatosan volt változtattak.2.5.2.5. A beállító szerkezetek lehetséges helyzetét korlátozza:2.5.2.5.1. egyrészt a következő két érték közül a nagyobbik: a motorral elérhető legkisebb alapjárati fordulatszám; a gyártó által ajánlott alapjárati fordulatszámból levonva 100 ford./perc-et;2.5.2.5.2. másrészt a következő három érték közül a legkisebb: az alapjáratifordulatszám-beállító szerkezetek működtetésével elérhető legnagyobb motorfordulatszám; a gyártó által ajánlott fordulatszám hozzáadva 250 ford./perc-et; és az automata tengelykapcsolók bekapcsolási fordulatszáma.2.5.2.6. Ezenkívül mérési beállításként nem fogadhatók el a motor megfelelő futásával össze nem egyeztethető beállítások. Különösen ha a motor több porlasztóval van felszerelve, akkor az összes porlasztó beállításának azonosnak kell lennie.3. GÁZOK MINTAVÉTELE3.1. A mintavevő szondát be kell helyezni a kipufogócsövet a mintavételi zsákkal összekötő csőbe, a kipufogócsőhöz a lehető legközelebb.3.2. A szénmonoxid (CCO) és a szén-dioxid (CCO2) koncentrációját a mérőműszeren leolvasott vagy feljegyzett értékekből kell meghatározni megfelelő kalibrálási görbék felhasználásával.3.3. A szénmonoxid korrigált koncentrációja négyütemű motorok esetében:Ckorrigált = CC+ Ctérfogatszázalék3.4. A 3.3. pontban megadott képlet szerint mért CCO-koncentrációt (lásd 3.2.) nem kell korrigálni, ha a mért teljes koncentráció (CCO + CCO2) a négyütemű motoroknál legalább 15 térfogat%.--------------------------------------------------V. MELLÉKLETIII. TÍPUSÚ VIZSGÁLAT(A kartergáz-kibocsátás ellenőrzése)1. BEVEZETÉSE melléklet az I. melléket 5.3.3. pontjában meghatározott III. típusú vizsgálat eljárását írja le.2. ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK2.1. A III. típusú vizsgálatot olyan benzinüzemű motorral felszerelt járművön kell végrehajtani, amelyen az I. típusú és a II. típusú vizsgálatot már elvégezték.2.2. A vizsgálatot a szivárgásmentes motorokon is el kell végezni, kivéve az olyan tervezésűeket, amelyeknél enyhe szivárgás is elfogadhatatlan működési hibákat okozhat (például bokszermotorok).3. VIZSGÁLATI KÖRÜLMÉNYEK3.1. Az alapjáratot a gyártó ajánlásának megfelelően kell szabályozni.3.2. A méréseket a motorra vonatkozóan az alábbi három üzemi körülménynek megfelelően kell elvégezni:Üzemi körülmény száma | A jármű sebessége (km/h) |1 | Alapjárat |2 | 50 ± 2 (harmadik sebességfokozatban vagy "vezetés") |3 | 50 ± 2 (harmadik sebességfokozatban vagy "vezetés") |Üzemi körülmény száma | A fék által felvett teljesítmény |1 | Nulla |2 | Az I. típusú vizsgálatok beállításainak megfelelő |3 | A 2. számú üzemi körülménynek megfelelő, szorozva 1,7-es tényezővel |4. VIZSGÁLATI MÓDSZER4.1. A 3.2. pontban felsorolt üzemi körülményeknél ellenőrizni kell a forgattyúház szellőztető rendszerének megbízható működését.5. A FORGATTYÚHÁZ SZELLŐZTETŐ RENDSZERÉNEK ELLENŐRZÉSI MÓDSZERE(Lásd még az V.5. ábrát)5.1. A motor nyílásait a talált állapotban kell hagyni.5.2. Egy megfelelő helyen meg kell mérni a nyomást a forgattyúházban. A nyomást ferdecsöves manométerrel kell megmérni az olajszintjelző pálca furatánál.5.3. A járművet megfelelőnek kell tekinteni, ha a forgattyúházban mért nyomás a 3.2. pontban meghatározott mérési állapotok egyikében sem haladja meg a méréskor fennálló légköri nyomást.5.4. A fent leírt módszerrel végzett vizsgálat során a szívóvezetékben a nyomást ± 1 kPa pontossággal kell mérni.5.5. A próbapadon jelzett járműsebességet ± 2 km/h pontossággal kell mérni.5.6. A nyomást a forgattyúházban ± 0,01 kPa pontossággal kell mérni.5.7. Ha a 3.2. pontban meghatározott mérési állapotok egyikében a forgattyúházban mért nyomás meghaladja a légköri nyomást, akkor a gyártó kérésére a 6. pontban meghatározott kiegészítő vizsgálatokat kell elvégezni.6. KIEGÉSZÍTŐ VIZSGÁLATI MÓDSZER6.1. A motor nyílásait a talált állapotban kell hagyni.6.2. Az olajszintjelző pálca furatához csatlakoztatni kell egy, a kartergázokat át nem eresztő és körülbelül öt liter űrtartalmú rugalmas zsákot. A zsákot minden mérés előtt ki kell üríteni.6.3. A zsákot minden mérés előtt le kell zárni. Minden egyes, a 3.2. pontban előírt mérési állapotban a zsákot a forgattyúház felé öt percre ki kell nyitni.6.4. A járművet megfelelőnek kell tekinteni, ha a 3.2. pontban előírt mérési állapotok egyikében sem következik be a zsák látható felfúvódása.6.5. Megjegyzés6.5.1. Ha a motor szerkezeti kialakítása olyan, hogy a vizsgálat a fenti 6. pontban leírt módszerekkel nem hajtható végre, akkor a méréseket a módszer következők szerinti módosításával kell elvégezni:6.5.2. a vizsgálat előtt a gázok visszavezetéséhez szükséges nyílás kivételével minden nyílást le kell zárni;6.5.3. a zsákot egy olyan leágazásra kell csatlakoztatni, amelyik nem okoz járulékos nyomásveszteséget, és amelyik a berendezés kartergázokat visszavezető körébe van beiktatva, közvetlenül a motor csatlakozási nyílásánál.+++++ TIFF +++++III. típusú vizsgálat--------------------------------------------------VI. MELLÉKLETIV. TÍPUSÚ VIZSGÁLATA KÜLSŐ GYÚJTÁSÚ MOTOROKKAL FELSZERELT JÁRMŰVEK PÁROLGÁSI EMISSZIÓJÁNAK MEGHATÁROZÁSA1. BEVEZETÉSE melléklet az I. melléklet 5.3.4. pontjának megfelelő, IV. típusú vizsgálat eljárását írja le.Az eljárás szerinti módszerrel a külső gyújtású motorokkal felszerelt járművek tüzelőanyag-ellátó rendszeréből párolgással eltávozó szénhidrogén-veszteséget lehet meghatározni.2. A VIZSGÁLAT LEÍRÁSAA párolgási emisszió vizsgálata (VI.2. ábra) négy fázisból áll:- a vizsgálat előkészítése,- a tüzelőanyagtartály-szellőzési veszteség meghatározása,- városi (első rész) és városon kívüli (második rész) menetciklus,- melegen tartási veszteség meghatározása.A tüzelőanyagtartály-szellőzési veszteség és a melegen tartási veszteség fázisából a szénhidrogének tömegkibocsátásait össze kell adni a vizsgálat összesített eredményének megállapítására.3. JÁRMŰ ÉS TÜZELŐANYAG3.1. Jármű3.1.1. A járműnek jó műszaki állapotú, bejáratott, a vizsgálat előtt legalább 3000 km-t megtett járműnek kell lennie. A párolgási emissziót csökkentő berendezést csatlakoztatni kell, és annak a vizsgálat alatt megfelelően kell működnie. A szénszűrő betétet a szokásos módon kell használni rendellenes öblítés vagy rendellenes terhelés nélkül.3.2. Tüzelőanyag3.2.1. A megfelelő referencia-tüzelőanyagot kell használni, az ezen irányelv VIII. mellékletében meghatározottak szerint.4. VIZSGÁLÓBERENDEZÉS4.1. Görgős járműfékpadA próbapadnak meg kell felelnie a III. mellékletben foglalt követelményeknek.4.2. A párolgási emisszió mérésére szolgáló fülke4.2.1. A párolgási emisszió mérésére szolgáló fülkének gáztömör, derékszögű oldalakkal rendelkező mérőkamrának kell lennie, amely képes a vizsgált jármű befogadására. A járműnek minden oldalról elérhetőnek kell lennie, a fülkének zárt állapotban gáztömörnek kell lennie, az 1. függelékkel összhangban. A fülke belső felületének szénhidrogének számára áthatolhatatlannak kell lennie. A felületek közül legalább az egyiknek egy rugalmas áthatolhatatlan anyagot kell tartalmaznia, a kismértékű hőmérséklet-változásokból származó nyomásváltozások kiegyensúlyozásának lehetővé tételére. A falnak olyan tervezésűnek kell lennie, hogy elősegítse a jó hődisszipációt. A fülkefal hőmérsékletének sehol sem szabad 293 °K (20 °C) alá csökkennie a vizsgálat során.+++++ TIFF +++++A párolgási emisszió meghatározása3000 km bejáratási időszak (nincs túl nagy öblítés/igénybevétel)A jármű gőzzel való tisztítása (ha szükséges)Megjegyzés:1. A párolgási emissziót csökkentő készülékcsalád – részletek tisztázva.2. A kibocsátás a kipufogócsőnél mérhető a própabados vizsgálat során, azonban ezt nem használják törvényi előírások betartásának ellenőrzésére. A kipufogógáz-kibocsátás törvényi előírások betartását ellenőrző vizsgálat külön vizsgálat marad.4.3. Gázelemző rendszerek4.3.1. Szénhidrogén-elemző készülék4.3.1.1. A kamrán belüli légkör ellenőrzése lángionizációs detektor (FID) típusú szénhidrogén-detektor segítségével történik. A mintagázt a kamra egyik oldalfalának vagy tetejének középpontjáról kell szívni és minden megkerülő áramlást vissza kell vezetni a fülkébe, lehetőleg a közvetlenül a keverő ventilátor utáni helyre.4.3.1.2. A szénhidrogén-elemző készüléknek 1,5 másodpercnél kisebb válaszidővel kell rendelkeznie a végleges mért érték 90 %-áig. A készülék stabilitásának jobbnak kell lennie a teljes skála 2 %-ánál a nulla pontban és a teljes skála 80 ± 20 %-ánál 15 percen keresztül minden üzemi tartományban.4.3.1.3. A készülék egy szórásként kifejezett reprodukálhatóságának jobbnak kell lennie a teljes skála 1 %-ánál a nulla pontban és a teljes skála 80 ± 20 %-ánál minden alkalmazási tartományban.4.3.1.4. A készülék üzemi tartományait úgy kell kiválasztani, hogy a legjobb felbontást biztosítsák a mérési, kalibrálási és szivárgás-ellenőrzési eljárások során.4.3.2. A szénhidrogén-elemző készülék adatregisztráló rendszere4.3.2.1. A szénhidrogén-elemző készüléket megfelelő berendezéssel kell felszerelni az elektromos jelkimenet regisztrálására, például szalagos öníró műszerrel vagy más adatfeldolgozó rendszerrel. A regisztrálásnak legalább percenként egyszeri gyakorisággal kell történnie. A regisztráló rendszernek a regisztrálandó jellel legalább egyenértékű üzemi jellemzőkkel kell rendelkeznie, és biztosítania kell az eredmények állandó jellegű feljegyzését. A regisztráló készüléknek mutatnia kell a tüzelőanyag-tartályoknál a melegítési és a melegen tartási időszakok kezdetét és végét, az egyes vizsgálatok kezdete és befejezése között eltelt idővel együtt.4.4. A tüzelőanyag-tartály melegítése4.4.1. A jármű tüzelőanyag-tartályában (tüzelőanyag-tartályaiban) lévő tüzelőanyagot szabályozható hőforrással kell melegíteni, erre például alkalmas egy 2000 watt teljesítményű fűtőelem. A fűtőrendszernek egyenletesen kell átadnia a hőt a tüzelőanyagszint alatti tartályfalakra úgy, hogy ne okozza a tüzelőanyag helyi túlmelegedését. A tüzelőanyag feletti tartályrészben elhelyezkedő gőzt hőhatás nem érheti.4.4.2. A tartályfűtő-készülék a tartályban lévő tüzelőanyagot 14 K-kal egyenletesen melegíti, 289 K-ról (16 °C-ról) kiindulva, 60 percen át az 5.1.1. pontban leírt hőmérséklet-érzékelő helyen mérve. A fűtőrendszer a tüzelőanyag hőmérsékletét úgy szabályozza, hogy a tartály melegítési folyamata során a hőmérséklet ne térjen el a szükséges hőmérséklettől ± 1,5 K-nál nagyobb mértékben.4.5. A hőmérséklet regisztrálása4.5.1. A kamrában uralkodó hőmérsékletet két ponton kell regisztrálni olyan módon csatlakoztatott hőmérséklet-érzékelőkkel, hogy azok átlagértéket mutassanak. A mérési pontok körülbelül 0,1 méterrel nyúlnak be a fülkébe, minden oldalfal függőleges középvonalától mérve 0,9 ± 0,2 méter magasságban.4.5.2. A tüzelőanyag-tartály(ok) hőmérsékletét a tüzelőanyag-tartályba az 5.1.1. pontnak megfelelően behelyezett érzékelő segítségével kell regisztrálni.4.5.3. A hőmérsékleteket a párolgási emisszió mérése során végig regisztrálni kell vagy be kell vinni egy adatfeldolgozó rendszerbe, legalább percenként egyszeri gyakorisággal.4.5.4. A hőmérséklet-regisztráló rendszer pontosságának ± 1,0 K-n belül kell lennie, és a hőmérsékletnek 0,4 K-ra felbonthatónak kell lennie.4.5.5. A regisztráló vagy adatfeldolgozó rendszernek képesnek kell lennie az idő ± 15 másodperces felbontására.4.6. Ventilátorok4.6.1. Egy vagy több fúvó vagy ventilátor használatával – miközben nyitva van(nak) a vizsgálófülke ajtaja(i) – a szénhidrogén-koncentrációt a kamrában a környezeti szénhidrogénszintre kell lecsökkenteni.4.6.2. A kamrához egy vagy több hasonló, 0,1–0,5 m3/s kapacitású ventilátort vagy fúvót kell felszerelni, amellyel alaposan összekeverhető a levegő a fülkében. A mérés során a kamrában egyenletes hőmérsékletet és szénhidrogén-koncentrációt kell elérni. A helyiségben lévő járművet nem szabad kitenni a ventilátorokból vagy fúvókból közvetlenül kiáramló levegő hatásának.4.7. Gázok4.7.1. A következő tiszta gázoknak kell rendelkezésre állniuk a kalibráláshoz és működtetéshez:- nagy tisztaságú szintetikus levegő (tisztaság: < 1 ppm C1 egyenérték, < 1 ppm CO, < 400 ppm CO2, < 0,1 ppm NO); oxigéntartalom 18 és 21 térfogatszázalék között,- szénhidrogén-elemző készülék fűtőgáz (40 ± 2 % hidrogén és semleges hélium kevesebb, mint 1 ppm C1 egyenértékű szénhidrogénnel, kevesebb, mint 400 ppm CO2-vel),- min. 99,5 %-os tisztaságú propán (C3H8).4.7.2. Kalibráló gázoknak kell rendelkezésre állniuk, amelyek propán (C3H8) és nagy tisztaságú szintetikus levegő keverékéből állnak. A kalibráló gáz tényleges koncentrációjának nem szabad ± 2 %-nál nagyobb mértékben eltérnie a megadott értékektől. A hígított gázoknak a gázkeverő használatakor kapott pontosságának a tényleges érték ± 2 %-án belül kell lennie. Az 1. függelékben megadott koncentrációk hígító gázként szintetikus levegőt használó gázkeverő használatával is megkaphatók.4.8. Kiegészítő készülékek4.8.1. A vizsgálati területen az abszolút nedvességtartalomnak ± 5 %-on belüli pontossággal kell mérhetőnek lennie.4.8.2. A vizsgálati területen belül a nyomásnak ± 0,1 kPa-n belüli pontossággal kell mérhetőnek lennie.5. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS5.1. Vizsgálat előkészítése5.1.1. A járművet a következőképpen kell műszakilag előkészíteni a vizsgálat előtt:- a jármű kipufogórendszerének semmilyen szivárgást nem szabad mutatnia,- a jármű a vizsgálat előtt gőzzel tisztítható,- a jármű tüzelőanyag-tartályát hőmérséklet-érzékelővel kell ellátni, a hőmérséklet mérésének lehetővé tételére, amelyet úgy kell elhelyezni, hogy a tüzelőanyag-tartályban lévő tüzelőanyag középpontjában legyen, amikor a tartály a térfogat 40 %-áig van feltöltve,- kiegészítő szerelvényeket, készülékcsatlakozó darabokat, stb. kell felszerelni a tüzelőanyag-tartály teljes kiürítésének lehetővé tételére.5.1.2. A járművet a vizsgálati területre kell vinni, ahol a környezeti hőmérsékletnek 293–303 K (20–30 °C) között kell lennie.5.1.3. A jármű szűrőbetétjét 30 percen keresztül kell öblíteni, a gépkocsi 60 km/h sebességgel történő vezetésével, a III. melléklet 2. függelékében előírt próbapad-beállítás mellett, vagy ( környezeti hőmérsékletű és nedvességtartalmú) levegőnek a szűrőbetéten történő átvezetésével, olyan áramlási sebességgel, amely azonos a szűrőbetéten keresztüli tényleges levegőáramlással, a gépkocsi 60 km/h sebességgel történő vezetésekor. Ezután a szűrőbetétet két 24 órás kibocsátási vizsgálattal kell terhelni.5.1.4. Ki kell üríteni a jármű tüzelőanyag-tartályát (tüzelőanyag-tartályait) az erre a célra biztosított tüzelőanyagtartály-ürítő(k) segítségével. Ezt úgy kell végrehajtani, hogy ne kerüljön sor a járműre szerelt párolgáscsökkentő berendezések rendellenes átöblítésére vagy rendellenes terhelésére. Ennek eléréséhez általában elegendő az tüzelőanyagtöltő-sapka (sapkák) eltávolítása.5.1.5. Újra meg kell tölteni a tüzelőanyag-tartályt (tüzelőanyag-tartályokat) az előírt, 283–287 °K (10–14 °C) közötti hőmérsékletű vizsgálati tüzelőanyaggal a teljes tüzelőanyag-kapacitás 40 % ± 2 %-áig. Egyelőre nem szabad visszahelyezni a jármű tüzelőanyag-tartályának sapkáját (sapkáit).5.1.6. Egynél több tüzelőanyag-tartállyal felszerelt járművek esetében minden tartályt azonosan kell melegíteni, az alábbiakban leírt módon. A tartályok hőmérsékletének azonosnak kell lennie ± 1,5 K-n belül.5.1.7. A tüzelőanyag mesterségesen is felmelegíthető a 289 K (16 °C) ± 1 K kiindulási hőmérsékletre.5.1.8. Amint a tüzelőanyag eléri a 287 K (14 °C) hőmérsékletet, le kell zárni az tüzelőanyag-tartályt (tüzelőanyag-tartályokat). Amikor a tüzelőanyag-tartály hőmérséklete eléri a 289 K (16 °C) ± 1 K hőmérsékletet, 14 ± 0,5 K lineáris melegítés kezdődik 60 ± 2 perces időtartamon keresztül. A melegítés során a tüzelőanyag hőmérséklete az alábbi függvénynek felel meg ± 1,5 K-n belüli pontossággal:T= T+ 0,2333.tahol:Tr = szükséges hőmérséklet (K),T0 = a tartály kezdeti hőmérséklete (K),t = idő a tartály melegítésének kezdetétől, percben.Az eltelt melegítési időt és hőmérsékletet fel kell jegyezni.5.1.9. Bizonyos, 1 óránál nem hosszabb időtartam eltelte után el kell kezdeni a tüzelőanyag-ürítési és -töltési műveleteket az 5.1.4, 5.1.5., 5.1.6 és 5.1.7 pontban foglaltaknak megfelelően.5.1.10. Az első tartálymelegítési időszak végétől számított két órán belül el kell kezdeni az 5.1.8. pont szerinti második tüzelőanyagtartály-melegítési műveletet, és ezt a hőmérséklet-növekedés és az eltelt melegítési idő regisztrálása mellett kell végrehajtani.5.1.11. A második tartálymelegítés végétől számított 1 órán belül a járművet járműfékpadra kell helyezni, és egy első résznek és két második résznek megfelelő menetciklust kell végrehajtani. Ez alatt nem kell mintákat venni a kibocsátott kipufogógázból.5.1.12. Az 5.1.11. pontban előírt előkondicionálási művelet befejezésétől számított 5 percen belül teljesen le kell zárni a motorháztetőt, a járművel le kell hajtani a járműfékpadról, és a járművet a melegen tartási felületre kell állítani. A járműnek legkevesebb 10 órán és legfeljebb 36 órán át kell itt tartózkodnia. A tartózkodási időszak végén a motorolaj és hűtőközeg hőmérsékletének ± 2 K-n belül el kell érnie a környezet hőmérsékletét.5.2. A tüzelőanyagtartály-szellőzés miatti párolgási emisszió vizsgálata5.2.1. Az 5.2.4. pontban leírt művelet az előkondicionáló menetciklus után legkorábban 9 órával és legkésőbb 35 órával kezdődhet.5.2.2. A mérőkamrát több percig át kell tisztítani, közvetlenül a vizsgálat előtt, amíg stabil háttér nem kapható. Ezen idő alatt a kamra keverőventilátorát (ventilátorait) is be kell kapcsolni.5.2.3. A szénhidrogén-elemző készüléket közvetlenül a vizsgálat előtt nullázni kell, majd be kell állítani a mérési tartományt.5.2.4. A tüzelőanyag-tartályt (tüzelőanyag-tartályokat) az 5.1.4. pontban foglaltak szerint le kell üríteni, majd újra meg kell tölteni a vizsgálati tüzelőanyaggal – amelynek hőmérséklete 283–287 K (10 és 14 °C) között van – a tartály névleges térfogatának 40 ± 2 %-áig. Ekkor nem szabad felhelyezni a jármű tüzelőanyag-tartályának sapkáját (sapkáit).5.2.5. Egynél több tüzelőanyag-tartállyal felszerelt járművek esetében minden tartályt azonos, az alábbiakban leírt módon kell melegíteni. A tartályok hőmérsékletének ± 1,5 K-on belül azonosnak kell lennie.5.2.6. A vizsgálandó járművet kikapcsolt motorral, nyitott ablakokkal és nyitott csomagtérrel be kell vinni a vizsgálati fülkébe. Csatlakoztatni kell a tüzelőanyagtartály-érzékelőket, és ha szükséges, a tüzelőanyag-tartályt fűtő készüléket. Azonnal el kell kezdeni a tüzelőanyag-hőmérséklet, illetve a fülkén belüli levegő-hőmérséklet regisztrálását. Ekkor ki kell kapcsolni az átfúvató ventilátort (ha még mindig működik).5.2.7. A tüzelőanyag mesterségesen felmelegíthető a 289 K (16 °C) ± 1 K kiindulási hőmérsékletre.5.2.8. Amint a tüzelőanyag hőmérséklete eléri a 287 K (14 °C) értéket, le kell zárni a tüzelőanyag-tartályt (tüzelőanyag-tartályokat) és be kell zárni a kamrát úgy, hogy gáztömör legyen.5.2.9. Amint a tüzelőanyag eléri a 289 K (16 °C) ± 1 K hőmérsékletet:- meg kell mérni a szénhidrogén-koncentrációt, a légköri nyomást és hőmérsékletet a tartálymelegítési vizsgálathoz, a kiindulási CHC, i, Pi és Ti értékek megállapítására,- meg kell kezdeni egy 14 ± 0,5 °K lineáris hőmérséklet-növelést, 60 ± 2 perces időtartamon keresztül. A melegítés során a tüzelőanyag hőmérséklete, ± 1,5 K-on belül az alábbi függvénynek kell megfelelnie:T= T+ 0,2333 · tahol:Tr = szükséges hőmérséklet (K),T0 = a tartály kezdeti hőmérséklete (K),t = tartály melegítésének kezdetétől eltelt idő percben.5.2.10. Közvetlenül a vizsgálat vége előtt nullázni kell a szénhidrogén-elemző készüléket, és be kell állítani a mérési tartományt.5.2.11. Ha a hőmérséklet már 14 K ± 0,5 K-val növekedett a 60 ± 2 perces vizsgálati időszak során, meg kell mérni a végleges szénhidrogén-koncentrációt a helyiségben (CHC, f). Fel kell jegyezni az ehhez szükséges vagy eltelt időt a melegítéshez tartozó Tf véghőmérséklettel és Pf végső légköri nyomással együtt.5.2.12. Ekkor ki kell kapcsolni a hőforrást, és a fülke ajtaját a tömítés eltávolítása után ki kell nyitni. A melegítő készülék és a hőmérséklet-érzékelő csatlakoztatását meg kell szüntetni. A jármű ajtajait és csomagterét most már be lehet zárni, majd a jármű a helyiségből kikapcsolt motorral kivihető.5.2.13. Elő kell készíteni a járművet az ezt követő menetciklusokhoz és a melegen tartás miatti párolgási emisszió vizsgálatához. A hidegindítási vizsgálatnak legkésőbb 1 órával kell követnie a tüzelőanyagtartály-szellőzési vizsgálatot.5.2.14. Az illetékes hatóság úgy tekintheti, hogy a jármű tüzelőanyag-ellátó rendszerének konstrukciója miatt tüzelőanyag-gőzök kerülhetnek a külső légkörbe. Ebben az esetben műszaki elemzést kell végezni az illetékes hatóság számára annak igazolására, hogy a gőzök a szénszűrő betéthez kerülnek, és ezek a gőzök megfelelően tisztításra kerülnek a jármű üzemelése során.5.3. Menetciklus5.3.1. A párolgási emisszió meghatározása egy városi és városon kívüli menetciklust követő 60 perces melegen tartási időszak során a szénhidrogén-kibocsátás mérésével fejeződik be. A tüzelőanyagtartály-szellőzési veszteségek vizsgálatát követően a járművet a járműfékpadra kell tolni vagy más módon odavinni, kikapcsolt motorral. Ezután a járművet egy hidegindítási városi és városon kívüli vizsgálaton keresztül kell vezetni, a III. mellékletben leírtaknak megfelelően. A művelet alatt mintákat lehet venni a kibocsátott kipufogógázból, de az eredményeket nem lehet a kipufogógáz-kibocsátáson alapuló típusjóváhagyás céljára felhasználni.5.4. A melegen tartás miatti párolgási emisszió vizsgálata5.4.1. A vizsgálati futtatás végrehajtása előtt a mérőkamrát több percig tartó fúvatással át kell tisztítani, amíg stabil szénhidrogénháttér nem jön létre. Ezen idő alatt a helyiségben a keverőventilátort (ventilátorokat) is be kell kapcsolni.5.4.2. Közvetlenül a vizsgálat előtt nullázni kell a szénhidrogén-elemző készüléket, és be kell állítani a mérési tartományt.5.4.3. A menetciklus végén teljesen zárni kell a motorháztetőt, és a jármű és a próbapad közötti minden csatlakozást bontani kell. Ezután a járművet a mérőkamrába kell vezetni, a gázpedál minimális működtetésével. Ki kell kapcsolni a motort, mielőtt a jármű bármely része bekerülne a mérőkamrába. A párolgási emisszió mérési adatait regisztráló rendszerben fel kell jegyezni a motor kikapcsolásának idejét, ekkor kezdődik el a hőmérséklet regisztrálása. Ebben a szakaszban ki kell nyitni a jármű ablakait és csomagterét (ha még nincsenek nyitva).5.4.4. A járművet be kell tolni vagy más módon a mérőkamrába kell vinni, kikapcsolt motorral.5.4.5. A motor kikapcsolásától számított 2 percen belül és a menetciklus végétől számított 7 percen belül gáztömör módon be kell csukni és le kell zárni a fülke ajtajait.5.4.6. A kamra gáztömör lezárásakor 60 ± 0,5 perces melegen tartási időszak kezdődik. Mérni kell a szénhidrogén-koncentrációt, a hőmérsékletet és a légköri nyomást, a melegen tartási vizsgálathoz a CHC,i, Pi és Ti kezdeti értékeinek megállapítására. Ezeket az értékeket kell használni a 6. pontban leírt párolgásiemisszió- számításban. A T környezetilevegő-hőmérsékletnek a kamrában nem szabad 296 K-nál kisebbnek és 304 K-nál nagyobbnak lennie a 60 perces melegen tartási időszak során.5.4.7. Közvetlenül a 60 ± 0,5 perces vizsgálati időszak vége előtt nullázni kell a szénhidrogén elemző készüléket, és be kell állítani annak mérési tartományát.5.4.8. A 60 ± 0,5 perces vizsgálati időtartam végén meg kell mérni a kamrában a szénhidrogén-koncentrációt. Mérni kell a hőmérsékletet és a légköri nyomást is. Ezek a 6. pontban ismertetett számításhoz használt, a melegen tartási vizsgálathoz tartozó végső mért CHC,i, Pf és Tf értékek. Ezzel befejeződik a párolgási emisszió vizsgálati eljárása.6. SZÁMÍTÁS6.1 Az 5. pontban leírt párolgási emissziók vizsgálata lehetővé teszi a tüzelőanyag-tartály szellőzési és melegen tartási fázisaiból származó szénhidrogén-kibocsátások kiszámítását. A fázisok mindegyikében a párolgási veszteségeket a fülkében fennálló kezdeti és végső szénhidrogén-koncentrációk, hőmérsékletek és nyomások, valamint a fülke nettó térfogata segítségével kell kiszámítani.Az alábbi képletet kell használni:M= k.V. 10·C· PTC· PTiahol:MHC = a vizsgálati fázis során kibocsátott szénhidrogén tömege (gramm),CHC = mért szénhidrogén-koncentráció a helyiségben [ppm (térfogat) C1 egyenértékben],V = a helyiség nettó térfogata m3-ben a nyitott ablakok és csomagtér melletti járműtérfogat figyelembevételével korrigálva. Ha nincs meghatározva a jármű térfogata, 1,42 m3 térfogatot kell levonni,T = környezeti kamrahőmérséklet, K,P = légköri nyomás kPa-ban,H/C = hidrogén/szén arány,k = 1,2 (12 ± H/C);amikor:i a kezdeti érték,f a végső érték,H/C 2,33-ra kell venni a tüzelőanyagtartály-szellőzési veszteségekhez,H/C 2,20-ra kell venni a melegen tartási veszteségekhez.6.2. Összesített vizsgálati eredményekA járműre vonatkozóan a teljes szénhidrogén-tömegkibocsátást az alábbinak kell venni:M= M+ MHSahol:Mösszes = a jármű teljes tömegkibocsátása (gramm),MCH = a tartálymelegedés miatti szénhidrogén-tömegkibocsátás (gramm),MHS = a melegen tartás miatti szénhidrogén-tömegkibocsátás (gramm).7. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE7.1. Gyártósor végi folyamatos ellenőrzés esetében a jóváhagyás tulajdonosa igazolhatja a követelményeknek való megfelelést olyan járművek mintavételezésével, amelyek teljesítik a következő követelményeket.7.2. A szivárgás vizsgálata7.2.1. El kell zárni a kibocsátáscsökkentő berendezésből a légkörbe vezető szellőzőnyílásokat.7.2.2. 370 ± 10 vo. mm nyomást kell adni a tüzelőanyag-ellátó rendszerre.7.2.3. Hagyni kell a nyomást stabilizálódni a tüzelőanyag-ellátó rendszer nyomásforrásról történő leválasztása előtt.7.2.4. A tüzelőanyag-ellátó rendszer leválasztását követően a nyomásnak nem szabad 5 perc alatt 50 vo. mm-nél nagyobb mértékben csökkennie.7.3. Aszellőzés vizsgálata7.3.1. El kell zárni a kibocsátáscsökkentő berendezésből a légkörbe vezető szellőzőnyílásokat.7.3.2. 370 ± 10 vo. mm nyomást kell alkalmazni a tüzelőanyagellátó-rendszerre.7.3.3. Hagyni kell a nyomást stabilizálódni a tüzelőanyag-ellátó rendszer nyomásforrásról történő leválasztása előtt.7.3.4. Vissza kell állítani üzemi állásba a kibocsátáscsökkentő berendezésből a légkörbe vezető szellőzőnyílásokat.7.3.5. Az tüzelőanyag-ellátó rendszer nyomásának legalább 30 másodperc, de legfeljebb 2 perc alatt 100 vo. mm alá kell csökkennie.7.4. Tisztításvizsgálat7.4.1. A tisztító belépőnyíláshoz olyan berendezést kell csatlakoztatni, amely képes észlelni az 1 perc alatti 1,0 literes levegőáramlási sebességet, és egy kapcsolószelepen keresztül olyan elegendő méretű nyomásálló tartályt kell csatlakoztatni a tisztító belépőnyíláshoz, amelynek elhanyagolható hatása van a tisztító rendszerre; vagy7.4.2. a gyártó a saját választásának megfelelő áramlásmérőt használhat, ha az elfogadható az illetékes hatóság számára.7.4.3. A járművet úgy kell működtetni, hogy észlelhető legyen a tisztító rendszer minden olyan tervezési jellemzője, amely korlátozhatja a tisztítási műveletet, és feljegyezhetők legyenek ennek körülményei.7.4.4. A motornak a 7.4.3. pontban említett határokon belüli működtetése közben meg kell határozni a levegőáramlást:7.4.4.1. a 7.4.1. pontban jelzett készülék bekapcsolásával. A nyomásnak légköri nyomásról olyan értékre történő csökkenését, amely azt jelzi, hogy 1,0 liter térfogatú levegő áramlott a párolgási emissziókat csökkentő berendezésbe 1 percen belül, meg kell figyelni; vagy7.4.4.2. alternatív áramlásmérő készülék használata esetén percenként 1,0 liternél nem kevesebb értéknek kell észlelhetőnek lennie.7.5. A típusjóváhagyást megadó illetékes hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártási egységekhez alkalmazható megfelelőség-ellenőrzési módszereket.7.5.1. Az ellenőrnek elegendő mennyiségű mintát kell vennie a sorozatból.7.5.2. Az ellenőr az I. melléklet 7.1.4. vagy 7.1.5. pontja alkalmazásával vizsgálhatja meg ezeket a járműveket.7.5.3. Ha az I. melléklet 7.1.5. pontjának megfelelően, a jármű vizsgálati eredményei kívül esnek az I. melléklet 5.3.4.2 pontjában megállapított határokon, a gyártó kérheti az I. melléklet 7.1.4. pontjában említett jóváhagyási eljárás alkalmazását.7.5.3.1. A gyártó számára nem szabad engedélyezni a járművek semmilyen beállítását, javítását vagy módosítását, kivéve ha azok nem felelnek meg az I. melléklet 7.1.4. pontja követelményeinek és az ilyen munka dokumentálva van a gyártó járműszerelési és vizsgálati eljárásaiban.7.5.3.2. A gyártó egyetlen ellenőrző vizsgálatot kérhet ahhoz a járműhöz, amelynek a párolgási emisszióra vonatkozó jellemzői valószínűleg a 7.5.3.1. pontjában ismertetett tevékenységek miatt változtak meg.7.6. Ha nem teljesülnek a 7.5. pontban foglalt követelmények, az illetékes hatóságnak biztosítania kell minden szükséges lépés megtételét annak érdekében, hogy a gyártás megfelelőségét a lehető leggyorsabban visszaállítsa.--------------------------------------------------VII. MELLÉKLETA kibocsátáscsökkentő berendezések tartósságának ellenőrzésére szolgáló öregítési vizsgálat leírása1. BEVEZETÉSEz a melléklet a szikragyújtású vagy sűrítéses gyújtású motorokkal ellátott járművekre felszerelt kibocsátáscsökkentő berendezések tartósságának egy 80000 km-es öregítési vizsgálatban történő ellenőrzésére szolgáló eljárást írja le.2. VIZSGÁLATI JÁRMŰ2.1. A járműnek jó műszaki állapotban kell lennie; a motornak és a kibocsátáscsökkentő berendezéseknek újaknak kell lenniük.A járműnek az I. típusú vizsgálathoz bemutatott járművel azonosnak kell lennie; ezt az I. típusú vizsgálatot azután kell végrehajtani, miután a jármű legalább 3000 km-t lefutott az 5.1. pontban ismertetett öregítési ciklusból.3. TÜZELŐANYAGA tartóssági vizsgálatot a kereskedelemben kapható, ólmozatlan benzinnel vagy dízelolajjal kell végrehajtani.4. A JÁRMŰ KARBANTARTÁSA ÉS BEÁLLÍTÁSAIA vizsgálati jármű karbantartását, beállítását, valamint kezelőszerveinek használatát a gyártó által javasolt módon kell végezni.5. A JÁRMŰ ÜZEMELTETÉSE PRÓBAPÁLYÁN, ORSZÁGÚTON VAGY JÁRMŰFÉKPADON5.1. MenetciklusPróbapályán, országúton vagy görgős próbapadon történő működtetés során a távolságot az alábbiakban leírt vezetési menetrendnek (lásd a VII.5.1. ábrát) megfelelően kell megtenni:- a tartóssági vizsgálat ütemterve egyenként 6 km megtételéből álló 11 ciklusból tevődik össze,- az első 9 ciklus során a járművet négyszer kell megállítani a ciklus közepén, miközben minden alkalommal 15 másodpercig a motor alapjáratban működik,- szokásos gyorsítás és lassítás,- 5 lassítás mindegyik ciklus közepén, amelynek során a sebesség a ciklussebességről 32 km/h-ra csökken le, majd a jármű újra fokozatosan gyorsul a ciklussebesség eléréséig,- a tizedik ciklust 89 km/h állandó sebességgel kell végrehajtani,- a tizenegyedik ciklus a legnagyobb gyorsítással kezdődik álló helyzetből 113 km/h-ig. Félúton működtetni kell a féket, általában addig, amíg a jármű meg nem áll. Ezt egy 15 másodperces alapjárati időszak, majd egy második legnagyobb gyorsítás követi.Ezután újra kell kezdeni az eljárást az elejétől kezdve. A következő táblázat adja meg minden egyes ciklus legnagyobb sebességét.VII.5.1. táblázatAz egyes ciklusok legnagyobb sebességeCiklus | Ciklussebesség km/h-ban |1 | 64 |2 | 48 |3 | 64 |4 | 64 |5 | 56 |6 | 48 |7 | 56 |8 | 72 |9 | 56 |10 | 89 |11 | 113 |+++++ TIFF +++++Vezetési menetrend5.1.1. A gyártó kérésére alternatív országúti vizsgálati menetrend is használható. Az ilyen alternatív vizsgálati menetrendeket a vizsgálat előtt jóvá kell hagynia a műszaki szolgálatnak, és ezeknek lényegében ugyanolyan átlagsebességet, sebességeloszlást, valamint ugyanolyan számú kilométerenkénti megállásokat és ugyanolyan számú km-enkénti gyorsításokat kell tartalmazniuk, mint a próbapályán vagy a görgős próbapadon végrehajtott vizsgálathoz alkalmazott vezetési menetrendnek, úgy, ahogyan ezeket az 5.1. pont és a VII.5.1. ábra részletesen ismerteti.5.1.2. A tartóssági vizsgálatot, vagy ha a gyártó úgy határozott, a módosított tartóssági vizsgálatot addig kell végezni, amíg a jármű legalább 80000 km-t meg nem tett.5.2. Vizsgálóberendezés5.2.1 Járműfékpad5.2.1.1. Amikor a tartóssági vizsgálatot járműfékpadon hajtják végre, a próbapadnak lehetővé kell tennie az 5.1. pont szerinti ciklus végrehajtását. Különösképpen fel kell szerelni a tehetetlenségi nyomatékot és a menetellenállást szimuláló rendszerekkel.5.2.1.2. A féket úgy kell beállítani, hogy fel tudja venni a 80 km/h állandó sebesség mellett a hajtókerekekre leadott teljesítményt. E teljesítmény meghatározására és a fék beállítására a III. melléklet 3. függelékében leírt módszerekkel azonos módszereket kell alkalmazni.5.2.1.3. A jármű hűtőrendszerének lehetővé kell tennie, hogy a jármű az országúti hőmérsékletekhez hasonló hőmérsékleteken (olaj, víz, kipufogórendszer, stb.) működjön.5.2.1.4. Bizonyos más próbapad-beállítások és jellemzők azonosnak tekinthetők az ennek az irányelvnek a III. mellékletében leírtakkal (például a tehetetlenség, amely lehet tömegtehetetlenség vagy mechanikus tehetetlenség), amennyiben szükséges.5.2.1.5. A jármű, amennyiben szükséges, egy másik próbapadra helyezhető át, kibocsátás-mérési vizsgálatok végrehajtására.5.2.2. Üzemeltetés próbapályán vagy országútonAmikor a tartóssági vizsgálatot próbapályán vagy országúton hajtják végre, a jármű referenciatömegének legalább egyenlőnek kell lennie a járműfékpadon végrehajtott vizsgálatokhoz alkalmazott tömeggel.6. SZENNYEZŐANYAG-KIBOCSÁTÁS MÉRÉSEA vizsgálat kezdetén (0 km) és minden 10000 km-nél (± 400 km) vagy ennél gyakrabban, rendszeres időközönként, 80000 km megtételéig, a kibocsátásokat a kipufogócsőnél az I. típusú vizsgálattal összhangban kell mérni, az I. melléklet 5.3.1. pontjában meghatározottaknak megfelelően. A betartandó határértékek a I. melléklet 5.3.1.4. pontjában megállapított határértékek. Azonban a kibocsátások a kipufogócsőnél az I. melléklet 8.2 pontjának rendelkezéseivel összhangban is mérhetők.A kipufogócsövön keresztüli kibocsátások eredményeit grafikusan ábrázolni kell a megtett távolság függvényében, a legközelebbi km-re kerekítve, és minden ilyen adatponton keresztül fel kell rajzolni a legkisebb négyzetek módszerével meghatározott, legjobban illeszkedő egyenes vonalat. Ez a számítás nem veszi figyelembe a 0 km-nél kapott vizsgálati eredményeket.Az adatok csak akkor lesznek elfogadhatóak a romlási tényező számításához történő használathoz, ha ezen a vonalon az interpolált 6400 km-es és 80000 km-es pontok belül vannak a fent említett határokon. Az adatok még mindig elfogadhatók, amikor valamely legjobban illeszkedő egyenes vonal negatív meredekséggel keresztez egy alkalmazható határt (a 6400 km-es interpolált pont magasabban van, mint a 80000 km-es interpolált pont), de a 80000 km-es tényleges adatpont a határ alatt van.Minden szennyezőanyaghoz ki kell számítani egy kipufogógáz-kibocsátás romlási szorzó tényezőt a következőképpen:D.E.F. =MiMi1ahol:Mi1 = az i szennyezőanyag tömegkibocsátása gramm per kilométerben, 6400 kilométerre interpolálva,Mi2 = az i szennyezőanyag tömegkibocsátása gramm per kilométerben, 80000 kilométerre interpolálva,Az interpolált értéket számítását a tizedes ponttól jobbra legkevesebb négy tizedesjegy pontossággal kell elvégezni, az osztás elvégzése előtt, a romlási tényező meghatározására. Az eredményt a tizedes ponttól jobbra három tizedesjegyre kell kerekíteni.Ha valamely romlási tényező kisebb, mint 1, úgy kell tekinteni, hogy 1-gyel egyenlő.--------------------------------------------------VIII. MELLÉKLETMŰSZAKI ADATOK ÉS REFERENCIA-TÜZELŐANYAGOK1. A KÜLSŐ GYÚJTÁSÚ MOTORRAL FELSZERELT JÁRMŰVEK VIZSGÁLATÁHOZ HASZNÁLT REFERENCIA-TÜZELŐANYAG MŰSZAKI ADATAICEC referencia-tüzelőanyag, RF-08-A-85Típus: szuperbenzin, ólmozatlan (1)[1]Megjegyzések:(1) Ennek a tüzelőanyagnak a keveréséhez csak hagyományos európai olajfinomítói komponenseket lehet használni.(2) Az előírásokban megadott értékek "valós értékek". A határértékek meghatározása az "Alap meghatározása olajtermékek minőségi vitáihoz" című ASTM D 3244 szabvány alapján történt, és a maximális érték meghatározásánál a zérus feletti 2 R minimális különbség lett figyelembe véve, a maximum és a minimum meghatározásánál a minimális különbség 4R (R = reprodukálhatóság).E statisztikai okokból szükséges előírásoktól függetlenül, a tüzelőanyag gyártójának zérus értékre kell törekednie, ahol a megadott maximum 2R, és egy átlagértékre, ha maximum és minimum van megadva. Annak tisztázására, hogy egy tüzelőanyag megfelel-e az előírt követelményeinek, az ASTM D 3244 szabvány feltételeit kell alkalmazni.(3) Egyenértékű ISO-módszerek kerülnek elfogadásra, amikor a fent felsorolt valamennyi tulajdonsághoz kiadják azokat.(4) A megadott számértékek a teljes elpárologtatott mennyiségeket mutatják (visszanyert % + veszteség %).(5) A tüzelőanyag tartalmazhat oxidációgátlókat és fémdeaktivátorokat, amelyeket általában a finomítói benzináramlás stabilizálására használnak, azonban a tüzelőanyaghoz nem szabad hozzáadni detergens hatású/diszpergáló hatású adalékanyagokat, valamint oldószerolajokat.| Határértékek és mértékegység (2) | ASTM módszer (3) |Maximum | Minimum |Oktánszám | 95,0 | | D 2699 |Motor oktánszám | 85,0 | | D 2700 |Sűrűség 15 °C hőmérsékleten | 0,748 | 0,762 | D 1298 |Reid-féle gőznyomás | 0,56 bar | 0,64 bar | D 323 |Desztilláció(4) | | | |–kezdeti forráspont | 24 °C | 40 °C | D 86 |–10 térfogat% pont | 42 °C | 58 °C | |–50 térfogat% pont | 90 °C | 110 °C | |–90 térfogat% pont | 155 °C | 180 °C | |–végforrpont | 190 °C | 215 °C | |Maradék | | 2 % | D 86 |Szénhidrogén-elemzés: | | | |–olefinek | | 20 térf.% | D 1319 |–aromás vegyületek | (legfeljebb 5 térfogat% benzolt is beleértve) [1] | 45 térf.% | [1] D 3606/D 2267 |–telített vegyületek | a maradék | | D 1319 |Szén/hidrogén arány | Arány | |Oxidációs stabilitás (5) | 480 min | | D 525 |Maradó gyantatartalom | | 4 mg/100 ml | D 381 |Kéntartalom | | 0,04 tömeg% | D 1266/D 2622/D 2785 |Rézkorrózió 50 °C-on | | 1 | D 130 |Ólomtartalom | | 0,005 g/1 | D 3237 |Foszfortartalom | | 0,0013 g/1 | D 3231 |2. DÍZELMOTORRAL FELSZERELT JÁRMŰVEK VIZSGÁLATÁHOZ HASZNÁLT REFERENCIA-TÜZELŐANYAG MŰSZAKI ADATAICEC referencia-tüzelőanyag: RF-03-A-84 (1)Típus: dízelüzemanyagMegjegyzések:(1) Ha ki kell számítani valamely motor vagy jármű termikus hatásfokát, a tüzelőanyag fűtőértékét a következő módon számíthatjuk ki:+ 9,420s − 2,499x.Ahol:d a sűrűség 288 °K /15 °C hőmérsékleten,x víztartalom, tömegarány (%/100),y hamutartalom, tömegarány (%/100),s kéntartalom, tömegarány (%/100).(2) Az előírásokban megadott értékek "valós értékek". A határértékek meghatározása az "Alap meghatározása olajtermékek minőségi vitáihoz" című ASTM D 3244 szabvány alapján történt, és a maximális érték meghatározásánál a zérus feletti 2 R minimális különbség lett figyelembe véve, a maximum és a minimum meghatározásánál a minimális különbség 4R (R = reprodukálhatóság).E statisztikai okokból szükséges előírásoktól függetlenül, a tüzelőanyag gyártójának zérus értékre kell törekednie, ahol a megadott maximum 2R, és egy átlagértékre, ha maximum és minimum van megadva. Annak tisztázására, hogy egy tüzelőanyag megfelel-e az előírt követelményeinek, az ASTM D 3244 szabvány feltételeit kell alkalmazni.(3) A megadott számértékek az elpárologtatott mennyiségeket mutatják (visszanyert % + veszteség %).(4) A cetántartomány nincs összhangban a minimális 4R tartományra vonatkozó követelménnyel. Azonban a tüzelőanyag szállítója és a tüzelőanyag felhasználója közötti vita esetén az ASTM D 3244 előírásait lehet használni az ilyen viták feloldására, feltéve hogy egyszeri meghatározások helyett a szükséges pontosság eléréséhez elegendő számú megismételt mérést hajtanak végre.(5) Egyenértékű ISO-módszerek kerülnek elfogadásra, amikor a fent felsorolt minden tulajdonsághoz kibocsátják azokat.(6) A járműgyártó kérésére 0,05 tömegszázalék maximális kéntartalmú dízelolaj használható a jövőbeni piaci tüzelőanyag-minőség bemutatására, mind típus-jóváhagyáshoz, mind a gyártásmegfelelőség vizsgálatára.(7) Még ha ellenőrzik is az oxidációs stabilitást, valószínű, hogy korlátozott a tárolási időtartam. Célszerű kikérni a szállító tanácsát a tárolási körülményekre és az élettartamra vonatkozóan.(8) Ez a tüzelőanyag csak közvetlen lepárlású és krakkolt szénhidrogén-desztillációs összetevőket tartalmazhat; kénmentesítés megengedett. A tüzelőanyag nem tartalmazhat semmilyen fémes adalékot vagy cetánszámjavító adalékokat.| Határértékek és mértékegységek (2) | ASTM módszer (3) |Cetánszám (4) | min. 49 | D 613 |max. 53 |Sűrűség 15 °C hőmérsékleten (kg/l) | min. 0,835 | D 1298 |max. 0,845 |Desztillácó (5) | | D 86 |–50 %-os pontnál | min. 245 °C |–90 %-os pontnál | min. 320 °C |max. 340 °C |–végforrpont | max. 370 °C |Lobbanáspont | min. 55 °C | D 93 |CFPP | min. – | EN 116 (CEN) |max. – 5 °C |Viszkozitás, 40 °C hőmérsékleten | min. 2,5 mm2/s | D 445 |max. 3,5 mm2/s |Kéntartalom (6) | min. meg kell adni | D 1266/D 2622/D 2785 |0,3 tömegszázalék |Rézkorrózió | max. 1 | D 130 |Conradson szén-maradék (10 % DR) | max. 0,2 tömeg% | D 189 |Hamutartalom | max. 0,01 tömeg% | D 482 |Víztartalom | max. 0,05 tömeg% | D 95/D 1744 |Közömbösítési (erős sav) szám | max. 0,20 mg KOH/g | |Oxidációs stabilitás (7) | max. 2,5 mg/100 m1 | D 2274 |Adalékanyagok (8) | | |[1] Oxigénnel telített anyagok hozzáadása tilos.--------------------------------------------------IX. MELLÉKLETModell(maximális formátum: A4 (210 x 297 mm))EGK-TÍPUSBIZONYÍTVÁNY(jármű)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------