title: A Tanács 92/42/EK irányelve (1992. május 21.) a folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok hatásfok-követelményeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0042

Hivatalos Lap L 167 , 22/06/1992 o. 0017 - 0028 finn különkiadás fejezet 13 kötet 23 o. 0055  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 23 o. 0055

		A Tanács 92/42/EK irányelve(1992. május 21.)a folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok hatásfok-követelményeirőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 91/565/EGK határozat [4] előírja a közösségi energiahatékonyság előmozdítását a SAVE-program keretében;mivel a belső piac 1992. december 31-ig tartó időszak alatt történő fokozatos létrehozására irányuló intézkedéseket kell elfogadni; mivel a belső piac egy belső határok nélküli térség, amelyen belül biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;mivel a tagállamok energia-megtakarítási programjainak továbbfejlesztéséről szóló, 1985. január 15-i tanácsi állásfoglalás [5] arra szólítja fel a tagállamokat, hogy folytassák és, ahol szükséges, fokozzák erőfeszítéseiket a racionálisabb energiafelhasználás előmozdítása érdekében az integrált energiatakarékossági politikák fejlesztésével;mivel az 1986. szeptember 16-i tanácsi állásfoglalás [6] a Közösség 1995. évi új energiapolitikai célkitűzéseiről és a tagállamok politikájának összehangolásáról szól, és különösen arról a célkitűzésről, miszerint a végső energiafelhasználás hatásfoka legalább 20 %-kal növelendő;mivel a Szerződés 130r. cikke szerint a Közösség környezetvédelmi politikájának célja a természetes erőforrások körültekintő és ésszerű hasznosításának biztosítása;mivel a tagállamok egészség-, biztonság-, környezet- és fogyasztóvédelemre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítésére vonatkozó javaslatoknál magas követelményszintet célszerű alapul venni;mivel a Tanács 1989. június 21-i állásfoglalásában [7] kijelentette, hogy "az üvegházhatással összefüggő potenciális klímaváltozások veszélyére megfelelő figyelmet kell fordítani", és 1990. október 29-i végkövetkeztetései szerint a közösségi CO2-kibocsátásokat a 2000. évben az 1990-es szinten kell stabilizálni;mivel a Közösség energiafelhasználásának jelentős hányadát teszi ki a háztartási és szolgáltatási szektor fogyasztása;mivel e szektor jelentősége a központi fűtési rendszerek elterjedésével és a hőkomfort általános növekedésével tovább fog nőni;mivel a jobb kazánhatásfok érdekében áll a fogyasztónak; az energiamegtakarítás kisebb szénhidrogén-behozatalt eredményez; a Közösség energiafüggőségének csökkenése pedig kedvezően hat a kereskedelmi mérlegre;mivel az új vagy már meglévő, nem ipari célú épületek helyiségeinek fűtésére vagy melegvíz-ellátására szolgáló hőfejlesztő berendezések teljesítményéről, valamint az új, nem ipari célú épületek hő- és melegvízelosztó hálózatának szigeteléséről szóló, 1978. február 13-i 78/170/EGK tanácsi irányelv [8] azt eredményezte, hogy az egyes tagállamokban igen eltérő hatásfok-szinteket határoztak meg;mivel a melegvízkazánokkal szemben támasztott magas hatásfok-követelmények eredményeképpen a piacra kerülő berendezések műszaki jellemzőiben mutatkozó eltérések csökkennek, ez megkönnyíti a sorozatgyártást és ezáltal a megtakarításokat; mivel megfelelően magas szintű követelményeket támasztó előírás hiányában azonban a belső piac megvalósulása azzal járhat, hogy jelentős teljesítménycsökkenés következik be a fűtőberendezéseknél a piacon megjelenő alacsony hatásfokú kazánok miatt;mivel a Közösségen belül a helyi klimatikus adottságok, valamint az épületek energia- és használati jellemzőinek terén igen nagy eltérések vannak; mivel a tagállamoknak figyelembe kell venni ezeket az eltéréseket a melegvízkazánok ezen irányelv alapján történő üzembe helyezése feltételeinek meghatározása során; mivel fentiek alapján indokolt, hogy az olyan tagállamok, amelyekben az irányelv elfogadásának időpontjában széles körben használatosak a háttérkazánok, valamint a lakótérbe telepíthető kazánok pontosan meghatározott keretek között továbbra is engedélyezhessék ilyen kazánok forgalomba hozatalát és üzembe helyezését; mivel e szabályozást a Bizottságnak különös figyelemmel kell felügyelnie;mivel ennek az irányelvnek, amelynek célja a kazán-hatásfokon alapuló műszaki akadályok megszüntetése, azt az új felfogást kell követnie, amelyet a Tanács 1985. május 7-i állásfoglalása [9] rögzített, és amely rendelkezik különösen arról, hogy az EGK-Szerződés 100. cikkén alapuló irányelvek keretében történő jogszabály-közelítés azoknak az alapvető követelményeknek az elfogadására korlátozódik, amelyeknek a forgalomba hozott termékeknek meg kell felelniük, továbbá hogy "e követelményeket kellő pontossággal kell megfogalmazni ahhoz, hogy olyan jogszabályi kötelezettségeket teremtsenek, amelyek be nem tartása szankciókat vonhat maga után, és a tanúsítványok kiállítására illetékes szervek számára a megfelelő szabványok hiánya esetén is lehetővé tegyék a termékek megfelelőségének tanúsítását";tekintettel a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 83/189/EGK irányelvre [10],tekintettel a megfelelőségértékelési eljárások különböző fázisaira vonatkozó, a műszaki harmonizációs irányelvekben való használatra szánt modulokról szóló 90/683/EGK határozatra [11],mivel a hatásfok-követelményeknek megfelelő kazánokon fel kell tüntetni a CE-jelölést és – adott esetben – azokat a jelöléseket, amelyekkel a Közösségben szabadon forgalmazhatók és rendeltetésüknek megfelelően üzembe helyezhetők;tekintettel az építőipari termékekre vonatkozó tagállami törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 89/106/EGK irányelvre [12],mivel a gázüzemű berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. június 29-i 90/396/EGK tanácsi irányelvben [13] rögzítettek szerint a racionális energiafelhasználás ösztönzése érdekében az irányelv hatály alá eső gázüzemű kazánokra hatásfok-követelményeket kell megszabni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv a közösségi energiamegtakarítás elősegítését célzó SAVE-program részeként az olyan folyékony és gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok – a továbbiakban "kazánok" – hatásfokával szemben támasztott követelményeket rögzíti, amelyeknek névleges teljesítménye legalább 4 kW és legfeljebb 400 kW.2. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:- kazán: a kazántestből és égőből álló berendezés, amely az égés során felszabaduló hő víznek történő átadására szolgál,- készülékek:- az égővel felszerelendő kazántest,- a kazántestbe szerelendő égő,- névleges teljesítmény (kW): a gyártó által rögzített és a gyártó által megadott hatásfok melletti állandó üzemállapotában garantáltan elérhető maximális hőteljesítmény,- hatásfok (%): a hőközvetítő közegnek átadott hőmennyiség és a tüzelőanyag (állandó nyomás melletti) alsó fűtőértékének és az időegység alatt elfogyasztott tüzelőanyag-mennyiségnek a szorzata közötti viszonyszám,- részterhelés (%): az időszakosan vagy a névleges terhelésnél kisebb teljesítménnyel működtetett kazán hasznos teljesítménye és névleges teljesítménye közötti arány,- átlagos kazánvíz-hőmérséklet: a belépő és kilépő vízhőmérséklet középértéke,- szabványos kazán: olyan kazán, amelynél az átlagos vízhőmérséklet a kazán kialakításával korlátozható,- háttérkazán: központi fűtési rendszer biztosítására szolgáló kazán, amely kazán és gáztüzelésű berendezés kombinációjának részeként a fűtőberendezés helyére (fireplace recess) beépíthető,- alacsony hőmérsékletű kazán: olyan kazán, amely folyamatosan képes 35–40 C°-os víz előállítására, és amelyben bizonyos körülmények között kondenzációra kerülhet sor, ideértve a folyékony tüzelőanyaggal üzemelő kazánokat is,- gázüzemű kondenzációs kazán: olyan kazán, amely az égéstermékben lévő vízgőz nagy részének folyamatos kondenzálására van kialakítva,- lakótérbe telepíthető kazán: olyan legalább 37 kW névleges teljesítményű kazán, amely arra szolgál, hogy a kazánfalon át kisugárzott hővel fűtse a lakótérnek azt a részét, amelyben elhelyezték, nyitott tágulási tartállyal rendelkezik, és a melegvízellátást gravitációs keringetéssel biztosítja; az ilyen kazánokon egyértelműen fel kell tüntetni, hogy lakótérbe kell telepíteni.3. cikk(1) Nem tartoznak az irányelv hatálya alá:- olyan melegvízkazánok, amelyek különböző tüzelőanyagokkal, köztük szilárd tüzelőanyagokkal működtethetők,- azonnali melegvíz-készítésre szolgáló berendezések,- olyan kazánok, amelyeknek tüzelőanyaga a szokásosan forgalmazott folyékony és gáznemű tüzelőanyagokétól jelentősen eltérő tulajdonságokkal rendelkezik (ipari hulladékgáz, biogáz stb.),- főző és olyan készülékek, amelyek első sorban annak a helyiségnek a fűtésére szolgálnak, amelyben be vannak építve, másodlagos funkciójuk melegvízellátás központi fűtés számára és felhasználás céljára,- 6 kW-nál kisebb névleges teljesítményű, tárolóval ellátott gravitációs keringetésű és kizárólag melegvíz-szolgáltatást biztosító készülékek- egyedi gyártású kazánok.(2) A kettős funkciójú – helyiségfűtés és melegvíz-szolgáltatás – kazánoknál az 5. cikk (1) bekezdésében említett hatásfok-követelmények csak a fűtési funkcióra vonatkoznak.4. cikk(1) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják az irányelv követelményeinek megfelelő készülékek és kazánok területükön történő forgalomba hozatalát és üzembe helyezését, kivéve, ha a Szerződés vagy a Közösség irányelvei és egyéb jogszabályai másként rendelkeznek.(2) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy csak olyan kazánokat lehessen üzembe helyezni, amelyek teljesítik 5. cikk (1) bekezdésben említett hatásfok-követelményeket és azokat az üzembe helyezési feltételeket, amelyeket a helyi klimatikus adottságoknak és az épület energetikai és használati jellemzőinek megfelelően állapítottak meg a tagállamok.(3) Mindazonáltal azok a tagállamok, amelyekben az irányelv elfogadásának időpontjában széles körben használatosak a háttérkazánok és/vagy a lakótérbe telepíthető kazánok, továbbra is engedélyezik ezek üzembe helyezését, amennyiben hatásfokuk névleges teljesítménynél és 30 %-os részterhelésnél egyaránt legfeljebb 4 %-kal alacsonyabb, mint az 5. cikk (1) bekezdés szerint a szabványos kazánokra vonatkozó hatásfok-követelmények.(4) A Bizottság folyamatosan figyelemmel kíséri a (2) és (3) bekezdés kihatásait és elemzi azokat a 10. cikk szerint benyújtandó jelentéshez. E célból a tagállamok eljuttatják a Bizottságnak a szükséges információkat, hogy az be tudja nyújtani a Tanácsnak a fenti cikkben említett módosítási javaslatokat, amelyek révén a hatékony energiahasznosítás és a kazánok szabad forgalma biztosítható a Közösségben.5. cikk(1) A különböző kazántípusoknak a következőkben meghatározott hatásfok-követelményeknek kell megfelelniük:- névleges teljesítményen, azaz kW-ban kifejezett Pn névleges teljesítmény és 70 C° közepes kazánvíz-hőmérséklet mellett,és- részterhelésen, azaz 30 %-os terhelés és a kazántípustól függő közepes kazánvíz-hőmérséklet mellett.Az alábbi táblázat a betartandó hatásfok-követelményeket mutatja:Kazán-típus | Teljesítmény- tartomány | Hatásfok névleges teljesítménynél | Hatásfok részterhelésnél || kW | Közepes kazánvíz-hőmérséklet (C°) | Hatásfok(%) | Közepes kazánvíz-hőmérséklet (C°) | Hatásfok-követelmény(%) |Szabványos kazán | 4–400 | 70 | ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 50 | ≥ 80 + 3 log Pn |Alacsony hőmérsékletű kazán | 4–400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn |Kondenzációs kazán | 4–400 | 70 | ≥ 91 + 1 log Pn | 30 | ≥ 97 + 1 log Pn |(2) Az irányelv követelményeivel kapcsolatosan a Bizottság megbízásából a 83/189/EGK irányelvnek és a 88/182/EGK irányelvnek [16] megfelelően kidolgozott harmonizált szabványok egyebek mellett a gyártással és a mérésekkel kapcsolatos vizsgálati módszereket határozzák meg. A hatásfok-követelményekbe megfelelő tűréshatárokat kell beépíteni.6. cikk(1) A tagállamok határozhatnak a 7. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelő jelölési rendszer alkalmazásáról, amelyből egyértelműen kitűnik az adott kazán energiahatékonysága. Ez a rendszert olyan kazánokra alkalmazzák, amelyek teljesítőképessége meghaladja az 5. cikk (1) bekezdésben a szabványos kazánokra megadott hatásfok-követelményeket.Amennyiben a névleges teljesítménynél mért hatásfok és a részterhelésnél mért hatásfok egyaránt eléri vagy meghaladja a szabványos kazánokra vonatkozó értéket, úgy a kazán egy csillag+++++ TIFF +++++megjelölést kap, az I. melléklet 2. pontjában bemutatott mintának megfelelően.Amennyiben a névleges teljesítménynél mért hatásfok és a részterhelésnél mért hatásfok legalább három ponttal meghaladja a szabványos kazánokra vonatkozó értéket, úgy a kazán két csillag+++++ TIFF +++++megjelölést kap.A névleges teljesítmény- és részterhelési értékek minden további 3 ponttal való túllépésénél egy további, az I. melléklet 2. pontjában bemutatott mintának megfelelő csillag+++++ TIFF +++++megjelölés hozzáadását teszi szükségessé.(2) A tagállamok nem engedélyezhetnek olyan egyéb jelöléseket, amelyek az (1) bekezdésben említett jelöléssel összetéveszthetők.7. cikk(1) A tagállamok azokat a kazánokat, amelyek megfelelnek azoknak a harmonizált szabványoknak, amelyeknek a hivatkozási számát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétették, és amelyekre a tagállamok közzétették az ezeket átültető nemzeti szabványoknak a hivatkozási számait, úgy tekintik, hogy megfelelnek az 5. cikk (1) bekezdésében előírt alapvető hatásfok-követelményeknek. Az ilyen kazánokon fel kell tüntetni az I. melléklet 1. pontja szerinti CE-jelölést, és EK-megfelelőségi nyilatkozattal kell rendelkezniük.(2) A sorozatgyártású kazánok megfelelőségét a következőképpen kell tanúsítani:- a III. mellékletben leírt B modulnak megfelelő kazántípus hatásfok-vizsgálatával, és- a jóváhagyott típussal való megfelelőségről szóló, a IV. mellékletben leírt C, D vagy E moduljának megfelelő megfelelőségi nyilatkozattal.Gázkazánok esetén a hatásfokuk megfelelőségét értékelő eljárások megegyeznek a gázüzemű berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 90/396/EGK irányelvben rögzített hatásfok-követelményeknek való megfelelőség értékelésére szolgáló eljárásokkal.(3) A külön értékesített készülékeket forgalomba hozataluk előtt el kell látni CE-jelöléssel és EK-megfelelőségi nyilatkozattal, amely tartalmazza azokat a paramétereket, amelyek lehetővé teszik, hogy összeszerelésük után elérjék az 5. cikk (1) bekezdésben rögzített hatásfokot.(4) Az irányelv követelményeinek és a CE-jelölés megadására vonatkozó egyéb rendelkezéseknek való megfelelőséget tanúsító CE-jelölést, valamint az I. melléklet szerinti feliratokat látható módon, jól olvashatóan és letörölhetetlenül kell a kazánokon és készülékeken feltüntetni. Ezekre a készülékekre nem szabad semmilyen egyéb olyan jelet, jelölést, adatot felhelyezni, amely a jelentését vagy megjelenítését tekintve a CE-jelöléssel összetéveszthető lenne.8. cikk(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak, hogy mely szerveket jelöltek ki a 7. cikkben említett eljárásokkal kapcsolatos feladatok elvégzésére (a továbbiakban: "bejelentett szervezetek").A Bizottság e szervezeteknek azonosító számot ad, amelyről értesíti a tagállamokat.A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a bejelentett szervezetek jegyzékét, és biztosítja a jegyzék folyamatos aktualizálását.(2) A tagállamoknak a szervek kijelölése során az V. mellékletben szereplő minimumkövetelményeket kell alkalmazniuk. A vonatkozó harmonizált szabványokban szereplő értékelési követelményeknek megfelelő szervezetek úgy tekintendők, mint amelyek megfelelnek e követelményeknek.(3) Az egy adott szervet bejelentő tagállamnak vissza kell vonnia a bejelentést, ha úgy látja, hogy a szervezet már nem felel meg a (2) bekezdés követelményeinek. Erről haladéktalanul értesíti a Bizottságot, illetve a többi tagállamot.9. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1993. január 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamoknak ezeket a rendelkezéseket 1994. január 1-jétől kell alkalmazni.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok 1997. december 31-ig engedélyezik olyan készülékek forgalomba hozatalát és üzembe helyezését, amelyek az irányelv elfogadásának időpontjában a területükön érvényes szabványoknak megfeleltek.10. cikkA Bizottság három évvel az irányelv hatálybalépése után az elért eredményekről jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé. A jelentéshez csatolja az irányelv módosítására vonatkozó javaslatokat, amelyeket az eredmények és a műszaki fejlődés alapján szükségesnek tart.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. május 21-én.a Tanács részérőlaz elnökLuis Mira Amaral[1] HL C 292., 1990.11.22., 8. o.[2] HL C 129., 1991.5.20., 97. o. és HL C 94., 1992.4.13.[3] HL C 102., 1991.4.18., 46. o.[4] HL L 307., 1991.11.8., 34. o.[5] HL C 20., 1985.1.22., 1. o.[6] HL C 241., 1986.9.25., 1. o.[7] HL C 183., 1989.7.20., 4. o.[8] HL L 52., 1978.2.23., 32. o. Legutóbb a 82/885/EGK irányelvvel (HL L 378., 1982.12.31., 19. o.) módosított irányelv.[9] HL C 136., 1985.6.4., 1. o.[10] HL L 109., 1983.4.26., 8. o. Legutóbb a 90/230/EGK határozattal (HL L 128., 1990.5.18., 15. o.) módosított irányelv.[11] HL L 380., 1990.12.31., 13. o.[12] HL L 40., 1989.2.11., 12. o.[13] HL L 196., 1990.7.26., 15. o.[16] HL L 81., 1988.3.26., 75. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETEK-MEGFELELŐSÉGI JELEK ÉS EGYÉB JELÖLÉSEK1. Megfelelőségi jelAz EK-megfelelőségi jel az alábbi formájú CE betűkből és a jelölés felhelyezése évszámának az utolsó két jegyéből áll:+++++ TIFF +++++2. További megkülönböztető jelölésekAz irányelv 6. cikke szerint odaítélhető energiahatékonysági jelölés az alábbi szimbólum+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II. MELLÉKLETAZ ENERGIAHATÉKONYSÁGI JELÖLÉSEK MEGADÁSANévleges teljesítménynél és 0,3 Pn részterhelésnél egyaránt teljesítendő hatásfok-követelményekJelölés | HatásfokPn névleges teljesítményen és 70 C° átlagos kazánvíz-hőmérsékleten (%) | Hatásfok0,3 Pn részterhelésen és ≥ 50 C° átlagos kazánvíz-hőmérsékletnél (%) |+++++ TIFF +++++| ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 80 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 87 + 2 log Pn | ≥ 83 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 90 + 2 log Pn | ≥ 86 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 93 + 2 log Pn | ≥ 89 + 3 log Pn |--------------------------------------------------III. MELLÉKLETB modul: EK-típusvizsgálat1. Ez a modul az eljárásnak azt a részét írja le, amelynek során a bejelentett szervezet megállapítja és tanúsítja, hogy az adott gyártásra jellemző minta megfelel az irányelv rá vonatkozó rendelkezéseinek.2. Az EK-típusvizsgálat iránti kérelmet a gyártó vagy Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője valamelyik általa választott bejelentett szervezethez nyújtja be.A kérelemnek tartalmaznia kell:- a gyártó nevét és címét, valamint – ha a kérelmet meghatalmazott képviselője nyújtja be – annak nevét és címét is,- írásbeli nyilatkozatot arról, hogy ugyanezt a kérelmet nem adták be más bejelentett szervezethez,- a 3. pontban ismertetett műszaki dokumentációt.A kérelmezőnek a bejelentett szervezet rendelkezésére kell bocsátania egy mintát, amely jellemző az adott gyártásra (a továbbiakban: típus). A bejelentett szervezet további mintákat kérhet be, ha erre szüksége van vizsgálati programjának végrehajtásához.3. A műszaki dokumentációnak lehetővé kell tenni annak értékelését, hogy a termék megfelel-e az irányelv követelményeinek. A műszaki dokumentációnak – az értékeléshez szükséges mértékben – ki kell terjednie a készülék kialakítására, gyártására és üzemelésére, és a következőket kell tartalmaznia, amennyiben az az értékeléshez szükséges:- az általános típusleírást,- az alkatrészek, részegységek, áramkörök stb. tervezési és gyártási rajzait és vázlatait,- az említett tervek és rajzok leírását és a megértésükhöz szükséges magyarázatokat és a termék működésének ismertetését,- az 5. cikk (2) bekezdésében szereplő – részben vagy teljesen alkalmazott – szabványok jegyzékét, továbbá az irányelv alapvető követelményeinek teljesítésére alkalmazott megoldások leírását, amennyiben nem alkalmazták az 5. cikkben említett szabványokat,- az elvégzett tervezési számítások, vizsgálatok stb. eredményeit,- a vizsgálati jegyzőkönyveket.4. A bejelentett szervezetnek:4.1. meg kell vizsgálnia a műszaki dokumentációt, ellenőriznie kell, hogy a típust a műszaki dokumentációnak megfelelően gyártották-e le, és azonosítania kell azokat a részegységeket, amelyek az 5. cikk (2) bekezdésben szereplő szabványok vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően készültek, valamint azokat, amelyek e szabványok vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazása nélkül készültek;4.2. el kell végeznie vagy végeztetnie a szükséges vizsgálatokat annak megállapítására, hogy – amennyiben az 5. cikk (2) bekezdésben szereplő szabványokat nem alkalmazták – a gyártó által alkalmazott megoldások megfelelnek-e az irányelv alapvető követelményeinek;4.3. el kell végeznie vagy végeztetnie a szükséges vizsgálatokat annak megállapítására, hogy – ha a gyártó a vonatkozó szabványok alkalmazását választotta – ténylegesen ezeket alkalmazták-e;4.4. meg kell állapodnia a kérelmezővel abban, hogy a vizsgálatokat és a szükséges ellenőrzéseket hol végzik el.5. Amennyiben a típus megfelel az irányelv rendelkezéseinek, a bejelentett szervezet kiadja az EK-típusvizsgálati tanúsítványt a kérelmezőnek. A tanúsítvány tartalmazza a gyártó nevét és címét, a vizsgálat eredményeit és a jóváhagyott típus azonosításához szükséges adatokat.A tanúsítványhoz csatolni kell a műszaki dokumentáció vonatkozó részeinek jegyzékét, ennek egy példányát a bejelentett szervezetnél kell megőrizni.Amennyiben a bejelentett szervezet elutasítja az EK-típusvizsgálati tanúsítvány kiadását a gyártó vagy Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője részére, meg kell adnia az elutasítás részletes indokolását.Biztosítani kell a jogorvoslat lehetőségét.6. A kérelmező a jóváhagyott készülék bármely módosításáról tájékoztatja a műszaki dokumentációt őrző bejelentett szervezetet, amelyeket jóvá kell hagyatni, amennyiben a változtatás befolyásolhatja a terméknek az alapvető követelményekkel való megfelelőségét vagy a termék használatára előírt feltételeket. Ezt az új jóváhagyást az EK-típusvizsgálati tanúsítványhoz csatolt kiegészítés formájában adják ki.7. Minden bejelentett szervezet értesíti a többi bejelentett szervezetet az EK-típusvizsgálati tanúsítványokkal, valamint a kiadott és visszavont kiegészítésekkel kapcsolatos adatokról.8. A többi bejelentett szervezet másolatokat kaphat az EK-típusvizsgálati tanúsítványokról és/vagy azok kiegészítéseiről. A tanúsítványok mellékleteit a többi bejelentett szervezet rendelkezésére kell megőrizni.9. A gyártó, illetve meghatalmazott képviselője köteles a műszaki dokumentáció mellett az EK-típusvizsgálati tanúsítványokat és azok kiegészítéseit az utolsó termék legyártását követően még legalább 10 évig megőrizni.Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem telepedett le a Közösségben, úgy a műszaki dokumentáció megőrzésének kötelezettsége azt terheli, aki a terméket a közösségi piacon forgalomba hozza.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLETC modul: Típusmegfelelőség1. Ez a modul az eljárásnak azt a részét írja le, amelynek során a gyártó vagy Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője biztosítja és kijelenti, hogy a szóban forgó készülékek megfelelnek az EK-típusvizsgálati tanúsítványban szereplő típusnak, és megfelelnek ezen irányelv rájuk vonatkozó követelményeinek. A gyártónak minden egyes terméket el kell látnia a CE-jelöléssel és egy írásos megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítania.2. A gyártónak az összes szükséges intézkedést meg kell tennie ahhoz, hogy a gyártási eljárás biztosítsa azt, hogy a gyártott készülékek megfeleljenek az EK-típusvizsgálati tanúsítványban szereplő típusnak és az irányelv rájuk vonatkozó követelményeinek.3. A gyártó, illetve meghatalmazott képviselője köteles a megfelelőségi nyilatkozat egy példányát az utolsó termék legyártását követően még legalább 10 évig megőrizni.Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem letelepedett a Közösségben, úgy a műszaki dokumentáció megőrzésének kötelezettsége azt terheli, aki a terméket a közösségi piacon forgalomba hozza.4. A gyártó által választott bejelentett szervezetnek általa kiválasztott időközönként vizsgálatokat kell végeznie vagy végeztetnie a terméken. A bejelentett szervezet a helyszínen mintát vesz a késztermékből és elvégzi rajta az 5. cikk (2) bekezdésben említett vonatkozó szabvány(ok)ban szereplő vagy ezzel egyenértékű ellenőrző vizsgálatokat annak igazolására, hogy a termék megfelel-e a vonatkozó irányelv követelményeinek. Abban az esetben, ha egy vagy több megvizsgált termékminta nem bizonyul megfelelőnek, a bejelentett szervezetnek meg kell tennie a megfelelő intézkedéseket.D modul: Gyártási minőségbiztosítás1. Ez a modul az eljárásnak azt a részét írja le, amelynek során az a gyártó, aki megfelel a 2. pontban foglalt kötelezettségeknek, biztosítja és kijelenti, hogy a szóban forgó készülékek megegyeznek az EK-típusvizsgálati tanúsítványban leírt típussal, és megfelelnek az irányelv követelményeinek. A gyártó vagy Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője minden egyes terméken feltünteti a CE-jelölést, és egy írásos megfelelőségi nyilatkozatot állít ki. A CE-jelöléshez csatolni kell annak a bejelentett szervezetnek az azonosító jelét, amelyik a 4. pontban említett felügyeletért felelős.2. A gyártónak jóváhagyott minőségbiztosítási rendszert kell működtetnie a készülékek gyártásánál, végellenőrzésénél és vizsgálatánál 3. pontnak megfelelően. Ezt a 4. pont szerint ellenőrizni kell.3. Minőségügyi rendszer3.1. A gyártó egy általa választott bejelentett szervezetnél kérelmezi az érintett készülékekre vonatkozó minőségbiztosítási rendszerének értékelését.A kérelemnek tartalmaznia kell:- a tervezett készülékkategóriára vonatkozó összes adatot,- a minőségbiztosítási rendszerre vonatkozó dokumentációt,- a jóváhagyott típus műszaki dokumentációját és az EK-típusvizsgálati tanúsítvány egy példányát.3.2. A minőségbiztosítási rendszernek biztosítania kell az EK-típusvizsgálati tanúsítványban szereplő típusnak való megfelelőséget és az irányelv vonatkozó követelményeinek teljesítését.A gyártó által alkalmazott összes elemet, követelményt és előírást rendszerezett és áttekinthető módon írásbeli intézkedések, eljárások és utasítások formájában kell dokumentálni. A minőségbiztosítási rendszer dokumentációjának lehetővé kell tennie a minőségbiztosítási programok, tervek, kézikönyvek és jegyzőkönyvek egységes értelmezését.A dokumentációnak tartalmaznia kell különösen a következők pontos leírását:- a minőségügyi célkitűzések, szervezeti felépítés, a vállalatirányítás feladatai és hatásköre a termékminőséget illetően,- az alkalmazandó gyártási, minőségellenőrzési és minőségbiztosítási módszerek, folyamatok és rendszeres programok,- a gyártás előtt, alatt és után végzendő vizsgálatok és ellenőrzések, és ezek elvégzésének gyakorisága,- a minőségügyi feljegyzések, mint pl. vizsgálati jelentések és vizsgálati adatok, kalibrációs adatok, az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.,- a kívánt termékminőség elérésének és a minőségbiztosítási rendszer hatékony működésének ellenőrzését szolgáló eszközök.3.3. A bejelentett szervezet értékeli a minőségbiztosítási rendszert annak megállapítására, hogy az megfelel-e a 3.2. pontban foglalt követelményeknek. Olyan minőségbiztosítási rendszerek esetén, amelyek a megfelelő harmonizált szabványokat alkalmazzák, feltételezik az ezen követelményeknek való megfelelést. Az értékelést végző csoport legalább egy tagjának tapasztalatokkal kell rendelkeznie a szóban forgó terméktechnológia értékelésének terén. Az értékelési folyamat részét képezi a gyártó telephelyén tett ellenőrző látogatás.A határozatot közlik a gyártóval. Az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat eredményeit és az értékelésről szóló, indoklással ellátott határozatot.3.4. A gyártónak vállalnia kell, hogy minőségbiztosítási rendszerből eredő kötelezettségeket a jóváhagyott formában teljesíti, és gondoskodik arról, hogy az állandóan megfelelő és hatékony módon működjék.A gyártó vagy meghatalmazott képviselője köteles tájékoztatni a minőségbiztosítási rendszert jóváhagyó bejelentett szervezetet minden, a minőségbiztosítási rendszerben javasolt változásról.A bejelentett szervezet kiértékeli a javasolt változtatásokat, és dönt arról, hogy a módosított minőségbiztosítási rendszer továbbra is megfelel-e a 3.2. bekezdésben szereplő követelményeknek vagy újbóli értékelésre van szükség.Határozatát közölnie kell a gyártóval. Az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat eredményeit és az indokolt határozatot.4. A bejelentett szervezet felelőssége melletti felügyelet4.1. A felügyelet célja annak biztosítása, hogy a gyártó megfelelően teljesítse a jóváhagyott minőségbiztosítási rendszerből eredő kötelezettségeit.4.2. A gyártónak biztosítja, hogy a bejelentett szervezet ellenőrzési céllal belépjen a gyártás, ellenőrzés és vizsgálat, valamint tárolás helyszíneire és rendelkezésére bocsát minden szükséges adatot, különösen:- a minőségbiztosítási rendszer dokumentációját,- a minőségügyi feljegyzéseket, mint pl. vizsgálati jelentések és vizsgálati adatokat, kalibrációs adatokat és az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentéseket stb.4.3. A bejelentett szervezetnek rendszeres ellenőrzéseket kell végeznie annak biztosítására, hogy a gyártó fenntartja-e és alkalmazza a minőségbiztosítási rendszert, és az erről szóló vizsgálati jelentést átadja a gyártónak.4.4. Ezen túlmenően a bejelentett szervezet előre be nem jelentett látogatásokat tehet a gyártónál. E látogatások során a bejelentett szervezet – szükség esetén – ellenőrző vizsgálatokat végezhet vagy végeztethet annak igazolására, hogy a minőségbiztosítási rendszer megfelelően működik-e. A bejelentett szervezetnek erről látogatási jelentést kell adnia a gyártónak, és ha ellenőrző vizsgálatra került sor, vizsgálati jelentést is kell készítenie.5. A gyártó az utolsó termék legyártását követően legalább 10 évig köteles a nemzeti hatóságok részére megőrizni:- a 3.1. pont második francia bekezdésében említett dokumentációt,- a 3.4. pont második bekezdésében említett változtatásokat,- a bejelentett szervezettől kapott, a 3.4 pont utolsó bekezdésében., a 4.3. és a 4.4. pontban említett határozatokat és jelentéseket.6. A bejelentett szervezetek tájékoztatják a többi bejelentett szervezetet a minőségbiztosítási rendszert érintő jóváhagyások kiadásáról és visszavonásáról.E modul: Termékellenőrzés1. Ez a modul az eljárásnak azt a részét írja le, amelynek során az a gyártó, aki megfelel a 2. pontban foglalt kötelezettségeknek, biztosítja és kijelenti, hogy a kazánok és készülékek megegyeznek az EK-típusvizsgálati tanúsítványban leírt típussal, és megfelelnek az irányelv követelményeinek. A gyártónak minden egyes terméken fel kell tüntetnie a CE-jelölést, és egy írásos megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítania. A CE-jelöléshez csatolni kell annak a bejelentett szervezetnek az azonosító jelét, amelyik a 4. pontban említett felügyeletért felelős.2. A gyártónak jóváhagyott minőségbiztosítási rendszert kell működtetnie a kazánok és készülékek végső ellenőrzésénél és vizsgálatánál a 3. pontnak megfelelően, amely a 4. pontban említett felügyelet tárgyát képezi.3. Minőségbiztosítási rendszer3.1. A gyártó egy általa választott bejelentett szervezetnél kérelmezi az érintett készülékekre vonatkozó minőségbiztosítási rendszerének értékelését.A kérelemnek tartalmaznia kell:- a tervezett kazán-, illetve készülékkategóriára vonatkozó összes adatot,- a minőségbiztosítási rendszerre vonatkozó dokumentációt,- a jóváhagyott típus műszaki dokumentációját és az EK-típusvizsgálati tanúsítvány egy példányát.3.2. A minőségbiztosítási rendszer keretében minden egyes kazánt és készüléket megvizsgálnak, és elvégzik rajtuk az 5. cikkben említett szabvány(ok)ban szereplő vagy ezzel egyenértékű ellenőrző vizsgálatokat annak igazolására, hogy a termék megfelel a vonatkozó irányelv követelményeinek. A gyártó által alkalmazott összes elemet, követelményt és rendelkezést rendszerezett és áttekinthető módon írásbeli intézkedések, eljárások és utasítások formájában kell dokumentálni. A minőségbiztosítási rendszer dokumentációjának lehetővé kell tennie a minőségi programok, tervek, kézikönyvek és feljegyzések egységes értelmezését.A dokumentációnak tartalmaznia kell az alábbiak pontos leírását:- a vállalatirányítás minőségügyi célkitűzései és szervezeti felépítése, feladatai és hatásköre a tervezést és a termékminőséget illetően,- a gyártás után végzendő vizsgálatok és ellenőrzések,- azok az eszközök, melyekkel a minőségbiztosítási rendszer hatékonyan felügyelhető,- a minőségügyi feljegyzések, mint pl. vizsgálati jelentések és vizsgálati adatok, kalibrációs adatok, az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.3.3. A bejelentett szervezet értékeli a minőségbiztosítási rendszert annak megállapítására, hogy az megfelel-e a 3.2. pontban foglalt követelményeknek. Olyan minőségbiztosítási rendszerek esetén, amelyek a megfelelő harmonizált szabványt alkalmazzák, feltételezik az ezen követelményeknek való megfelelést.Az értékelést végző csoport legalább egy tagjának tapasztalatokkal kell rendelkeznie a szóban forgó terméktechnológia értékelésének terén. Az értékelési folyamat részét képezi a gyártó telephelyének meglátogatása.A határozatot közölni kell a gyártóval. Az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat eredményeit és az indokolt határozatot.3.4 A gyártónak vállalnia kell, hogy a minőségbiztosítási rendszerből eredő kötelezettségeket a jóváhagyott formában teljesíti, és gondoskodik arról, hogy az állandóan megfelelő és hatékony módon működjék.A gyártó vagy meghatalmazott képviselője köteles tájékoztatni a minőségbiztosítási rendszert jóváhagyó bejelentett szervezetet minden, a minőségbiztosítási rendszerben javasolt változásról.A bejelentett szervezet értékeli a javasolt változtatásokat, és dönt arról, hogy a módosított minőségbiztosítási rendszer továbbra is megfelel-e a 3.2. bekezdésben szereplő követelményeknek, vagy újbóli értékelésre van szükség.Határozatát közli a gyártóval. Az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat eredményeit és az indokolt határozatot.4. Felügyelet a bejelentett szervezet felelőssége mellett4.1. A felügyelet célja annak biztosítása, hogy a gyártó megfelelően teljesítse a jóváhagyott minőségbiztosítási rendszerből eredő kötelezettségeit.4.2. A gyártónak biztosítania kell, hogy a bejelentett szervezet ellenőrzési céllal belépjen a gyártás, ellenőrzés és vizsgálat, valamint a tárolás helyszíneire és rendelkezésére kell bocsátania minden szükséges adatot, különösen:- a minőségbiztosítási rendszer dokumentációját,- a műszaki dokumentumokat,- a minőségügyi feljegyzéseket, mint pl. vizsgálati jelentéseket és vizsgálati adatokat, a kalibrációs adatokat, az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentéseket stb.4.3. A bejelentett szervezetnek rendszeres ellenőrzéseket kell végeznie annak biztosítására, hogy a gyártó fenntartja és alkalmazza a minőségbiztosítási rendszert, és erről vizsgálati jelentést kell készítenie a gyártó számára.4.4. Ezen túlmenően a bejelentett szervezet előre be nem jelentett látogatásokat tehet a gyártónál. E látogatások során a bejelentett szervezet – szükség esetén – ellenőrző vizsgálatokat végezhet vagy végeztethet annak igazolására, hogy a minőségbiztosítási rendszer megfelelően működik-e. A bejelentett szervezetnek erről a látogatásról jelentést kell adnia a gyártónak, és ha ellenőrző vizsgálatra került sor, vizsgálati jelentést is kell készítenie.5. A gyártó az utolsó termék legyártását követően legalább 10 évig köteles a nemzeti hatóságok részére megőrizni:- a 3.1. pont harmadik francia bekezdésében említett dokumentációt,- a 3.4. pont második bekezdésében említett változtatásokat,- a bejelentett szervezettől kapott, a 3.4. pont 4. bekezdésében, 4.3. és 4.4. pontban említett határozatokat és jelentéseket.6. A bejelentett szervezetek tájékoztatják a többi bejelentett szervezetet a minőségbiztosítási rendszert érintő jóváhagyások kiadásáról és visszavonásáról.--------------------------------------------------V. MELLÉKLETA szervezet kijelölésénél a tagállamok által figyelembe veendő minimumkövetelmények1. A bejelentett szervezet, annak igazgatója és a vizsgálatokért felelős személyzete nem lehet az általuk vizsgált a készülékek tervezője, gyártója, szállítója, illetve üzembe helyezője, amelyeknek a vizsgálatát végzi, és nem lehet e személyek bármelyikének meghatalmazott képviselője sem. Ezek a személyek nem vehetnek részt sem közvetlenül, sem meghatalmazott képviselőjük útján e termékek tervezésében, gyártásában, értékesítésében, fenntartásában vagy üzemeltetésében. Ez nem zárja ki a műszaki információcsere lehetőségét a gyártó és a bejelentett szervezet között.2. A bejelentett szervezetnek és vizsgálatot végző személyzetének az ellenőrzést a legnagyobb szakmai feddhetetlenséggel és műszaki hozzáértéssel kell végeznie, mentesnek kell lenniük mindenfajta olyan – különösen anyagi jellegű – nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatja döntésüket, illetve a vizsgálat eredményét, különösen olyan személyek vagy csoportok részéről, akik az ellenőrzés eredményében érdekeltek.3. A bejelentett szervezetnek rendelkeznie kell a szükséges személyi és tárgyi feltételeknek ahhoz, hogy megfelelően el tudja végezni az ellenőrzési tevékenységekkel kapcsolatos adminisztratív és műszaki feladatokat; ezenkívül rendelkeznie kell a különleges ellenőrző vizsgálatok elvégzéséhez szükséges felszerelésekkel is.4. Az ellenőrzésért felelős személyeknek rendelkezniük kell a következőkkel:- biztos műszaki és szakmai képzettség,- az általuk végzett vizsgálatok követelményeinek megfelelő szintű ismerete és megfelelő gyakorlat azok elvégzésében,- a vizsgálatok eredményeinek dokumentálására a tanúsítványok, feljegyzések és jelentések elkészítésének képessége.5. Biztosítani kell a vizsgálatot végző személyzet pártatlanságát. Javadalmazásuk nem függhet az elvégzett vizsgálatok számától, illetve ezek eredményétől.6. A bejelentett szervezetnek felelősségbiztosítással kell rendelkeznie, kivéve ha az állam a nemzeti jogszabályoknak megfelelően átvállalja a felelősséget, vagy ha közvetlenül maga a tagállam felelős az ellenőrzésekért.7. A bejelentett szervezet személyzetét üzleti titoktartás köti (kivéve annak az államnak az illetékes közigazgatási hatóságaival szemben, amelyben tevékenységét végzi) minden olyan információt illetően, amelyet ezen az irányelven, illetve az azt hatályba léptető nemzeti jogszabályon alapuló feladatainak végrehajtása során szerez.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 97/64/EK irányelve (1997. november 10.) az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő negyedik hozzáigazításáról (lámpaolajok)EGT vonatkozású szöveg

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0064

Hivatalos Lap L 315 , 19/11/1997 o. 0013 - 0014

		A Bizottság 97/64/EK irányelve(1997. november 10.)az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő negyedik hozzáigazításáról (lámpaolajok)(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 97/16/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 76/769/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak a 89/678/EGK tanácsi irányelv [3] által bevezetett 2a. cikkére,mivel a 76/769/EGK irányelvet nyolcadik alkalommal módosító 89/677/EGK tanácsi irányelv [4] megtiltotta egyes veszélyes anyagok és készítmények használatát dísztárgyakban, tréfás termékekben, valamint játékokban;mivel azóta ismertté vált, hogy ezek közül a veszélyes anyagok és készítmények közül néhány, amelyek olaj formájában besorolás szerint, főként színezett változatban, aspirációs kockázatot jelentenek, veszélyeztetik az emberi egészséget és különösen a kisgyermekek egészségét, különösen akkor, amikor díszlámpákban alkalmazzák azokat;mivel korlátozni kell az ilyen színezett olajok forgalomba hozatalát a díszlámpákban történő felhasználáshoz;mivel az ebben az irányelvben a színezett olajok forgalomba hozatalára megfogalmazott korlátozások figyelembe veszik a jelenlegi ismereteket és eljárásokat; tekintettel a biztonságosabb alternatívákra;mivel ez az irányelv nem sérti a 89/391/EGK [5] tanácsi irányelv, és az ezen alapuló egyedi irányelvek, különösen a 90/394/EGK [6] irányelvben rögzített, a munkavállalók védelmére vonatkozó minimumkövetelményeket megállapító közösségi előírásokat;mivel az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/769/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv melléklete szerint kerül módosításra.2. cikkA tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1998. június 30-tól megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Ezeket a rendelkezéseket 1998. december 31-től alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1997. november 10-én.a Bizottság részérőlMartin Bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 116., 1997.5.6., 31. o.[2] HL L 262., 1976.9.27., 24. o.[3] HL L 398., 1989.12.30., 24. o.[4] HL L 398., 1989.12.30., 19. o.[5] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[6] HL L 196., 1990.7.26., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 76/769/EGK irányelv I. mellékletének 3. pontja helyébe a következő pont lép:"A 93/21/EGK és a 96/54/EK bizottsági irányelv által a műszaki fejlődéshez igazított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdése meghatározásai és VI. mellékletének 2., 3. és 4. részében szereplő kritériumok szerint veszélyesnek minősülő folyékony anyagok és készítmények. | 1.Nem lehet felhasználni:dísztárgyakban, amelyek különböző szakaszokban fény vagy színhatást nyújtanak, például díszlámpákban és hamutartókban,tréfás termékekben,egy vagy több résztvevőnek szánt játékoknál vagy ilyen célra szánt tárgyaknál, amelyeknek dekorációs funkciója is van.2.A fentiek sérelme nélkül olyan anyagok és készítmények:amelyek aspirációs kockázatot jelentenek, és R65 címkével vannak ellátva, ésamelyeket díszlámpák üzemanyagaként lehet felhasználni, ésamelyeket 15 literes vagy annál kisebb csomagolásban hoznak forgalomba,nem tartalmazhatnak színezőanyagot – kivéve adózási okokból –, illetve illatszert, vagy mindkettőt.A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésre vonatkozó egyéb közösségi rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül a 2. pont alá tartozó anyagok és készítmények, amennyiben azok lámpákban kerülnek felhasználásra, csomagolásán a következő tájékoztatást olvashatóan és letörölhetetlenül kell feltüntetni: "Az ilyen folyadékkal töltött lámpa gyermekek kezébe nem kerülhet." |--------------------------------------------------


title: A Tanács 97/81/EK irányelve (1997. december 15.) az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31997L0081

Hivatalos Lap L 014 , 20/01/1998 o. 0009 - 0014

		A Tanács 97/81/EK irányelve(1997. december 15.)az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező, a szociálpolitikáról szóló (14.) jegyzőkönyv mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodásra és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára,(1) mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező, szociálpolitikáról szóló jegyzőkönyv alapján a tagállamok, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kivételével (a továbbiakban: tagállamok) folytatni kívánják az 1989-es Szociális Chartában meghatározott utat, ezért egy, a szociálpolitikáról szóló megállapodást kötöttek;(2) mivel a szociális partnerek a szociálpolitikáról szóló megállapodás 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban közösen kérhetik, hogy a közösségi szintű megállapodások a Bizottság javaslata alapján tanácsi határozat útján kerüljenek végrehajtásra;(3) mivel a munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közösségi charta 7. pontja többek között arról rendelkezik, hogy "a belső piac megvalósításának a munkavállalók élet- és munkafeltételeinek javításához kell vezetnie az Európai Közösségben. Ez a folyamat ezen feltételek közelítéséből ered, miközben a fejlődést fenntartják, különös tekintettel (…) a határozatlan idejű szerződések kivételével a foglalkoztatás olyan formáira, mint a határozott idejű munkaszerződések, a részmunkaidős foglalkoztatás, a munkaerő-kölcsönzés és az idénymunka";(4) mivel a Tanács nem jutott döntésre a piaci versenyt torzító bizonyos munkaviszonyokról szóló irányelvre [1] vonatkozó javaslat tekintetében, sem ezen javaslat módosításáról [2], sem a munkafeltételekkel kapcsolatosan bizonyos munkaviszonyokra vonatkozó irányelvre [3] vonatkozó javaslatról;(5) mivel az Essenben ülésező Európai Tanácson hangsúlyozták annak szükségességét, hogy intézkedéseket hozzanak a férfiak és a nők foglalkoztatásának, valamint egyenlő lehetőségeinek támogatása érdekében, és intézkedésekre szólítottak fel a gazdasági növekedés foglalkoztatás-hatékonyságának növelése céljából – különösen rugalmasabb munkaszervezés útján – oly módon, hogy az kielégítse mind a munkavállalók kívánságait, mind pedig a verseny követelményeit;(6) mivel a Bizottság a szociálpolitikáról szóló megállapodás 3. cikkének (2) bekezdésével összhangban tárgyalásokat folytatott a szociális partnerekkel a közösségi cselekvés lehetséges irányáról a rugalmas munkaidő és a munkahelyi biztonság tekintetében;(7) mivel a Bizottság a tárgyalást követően közösségi szintű intézkedést tartott célszerűnek, az említett megállapodás 3. cikkének (3) bekezdésével összhangban a javaslat tartalmát illetően újabb tárgyalást folytatott a szociális partnerekkel;(8) mivel az általános iparági szervezetek, az Európai Gyáriparosok és Munkáltatók Szervezeteinek Szövetsége (UNICE), az Állami Vállalatok Európai Központja (CEEP) és az Európai Szakszervezetek Szövetsége (ESZSZ) 1996. június 19-i közös levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy el kívánják indítani a szociálpolitikáról szóló megállapodás 4. cikkében meghatározott eljárást; mivel 1997. március 12-i közös levelükben további három hónapot kértek a Bizottságtól; mivel a Bizottság ebbe a kérésbe beleegyezett;(9) mivel az említett iparági szervezetek 1997. június 6-án keretmegállapodást kötöttek a részmunkaidős foglalkoztatásról; mivel eljuttatták a Bizottsághoz közös kérésüket, hogy ezt a keretmegállapodást a Bizottság javaslatára tanácsi határozattal hajtsák végre az említett megállapodás 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban;(10) mivel a Tanács az Európai Unió szociálpolitikájának kilátásairól szóló, 1994. december 6-i állásfoglalásában: hozzájárulás a gazdasági és a szociális konvergenciához az Unióban [4], arra kérte a szociális partnereket, hogy használják ki a megállapodás kötésének lehetőségeit, mivel ők helyzetükből adódóan közelebb állnak a szociális valósághoz és a szociális problémákhoz;(11) mivel az aláíró felek a részmunkaidőről szóló olyan keretmegállapodást kívántak kötni, amely megállapítja a részmunkaidős foglalkoztatás általános elveit és minimumkövetelményeit; mivel kinyilvánították azt az óhajukat, hogy egy általános keretet hozzanak létre a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalókkal szembeni megkülönböztetés tilalmáról, és hogy hozzájáruljanak a részmunkaidős foglalkoztatási lehetőségek fejlesztéséhez oly módon, amely mind a munkaadók, mind a munkavállalók számára elfogadható;(12) mivel a szociális partnerek azt kívánták, hogy különös figyelmet kapjon a részmunkaidős foglalkoztatás, miközben ezzel egy időben azt is jelezték, hogy más rugalmas foglalkoztatási formák tekintetében is figyelembe szándékoznak venni a hasonló megállapodások iránti igényt;(13) mivel az Európai Tanács Amszterdamban megtartott ülésén az Európai Unió állam- és kormányfői üdvözölték a szociális partnerek által a részmunkaidős foglalkoztatásról megkötött megállapodást;(14) mivel a Szerződés 189. cikke értelmében a keretmegállapodás végrehajtásának eszköze az irányelv; mivel az irányelv kötelezi a tagállamokat az elérendő eredmények megvalósítására, ugyanakkor a nemzeti hatóságokra bízza a végrehajtás formájának és módszereinek megválasztását;(15) mivel a Szerződés 3. cikkének b) bekezdésében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elvével összhangban ezen irányelv célkitűzései közösségi szinten hatékonyabban megvalósíthatóak, mint a tagállamok által; mivel ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket;(16) mivel a keretmegállapodásban használt kifejezések vonatkozásában, amelyek a megállapodásban nincsenek pontosan meghatározva, ez az irányelv a tagállamokra hagyja e kifejezések meghatározását a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelően, mint a hasonló kifejezéseket használó, más szociálpolitikai irányelvek esetében is, feltéve hogy az említett meghatározások összeegyeztethetőek a keretmegállapodással;(17) mivel a Bizottság kidolgozta az irányelvre vonatkozó javaslatát a szociálpolitikáról szóló (14.) jegyzőkönyv alkalmazásával kapcsolatos 1993. december 14-i közleményével és a közösségi szintű szociális párbeszéd fejlődéséről szóló, 1996. szeptember 18-i közleményével összhangban, figyelembe véve az aláíró felek képviseleti jogát és a keretmegállapodás cikkeinek jogszerűségét;(18) mivel a Bizottság kidolgozta az irányelvre vonatkozó javaslatát a szociálpolitikáról szóló megállapodás 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően, amely arról rendelkezik, hogy az irányelvek "nem vezethetnek be olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi megszorításokat, amelyek hátráltatnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését";(19) mivel a Bizottság a szociálpolitikáról szóló 14. jegyzőkönyv alkalmazásával kapcsolatos 1993. december 14-i közleményével összhangban a keretmegállapodást tartalmazó irányelvre vonatkozó javaslat szövegét megküldte az Európai Parlamentnek;(20) mivel a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottságot is tájékoztatta;(21) mivel a keretmegállapodás 6. szakaszának 1. bekezdése arról rendelkezik, hogy a tagállamok és/vagy a szociális partnerek kedvezőbb rendelkezéseket is fenntarthatnak vagy bevezethetnek;(22) mivel a keretmegállapodás 6. szakaszának 2. bekezdése kimondja, hogy ezen irányelv végrehajtása nem nyújthat jogalapot arra, hogy a tagállamokban hatályos szabályozás hátrányosabbá váljon;(23) mivel a munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közösségi charta elismeri a küzdelem fontosságát a megkülönböztetés minden formája, különösen a nemen, a bőrszínen, a faji származáson, a véleményen és világnézeten alapuló megkülönböztetés ellen;(24) mivel az Európai Unióról szóló szerződés F. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy az Unió a közösségi jog általános elveiként tartja tiszteletben az alapvető jogokat, ahogyan azokat az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból erednek;(25) mivel a tagállamok átengedhetik a szociális partnereknek – azok közös kérése esetén – ezen irányelv végrehajtását, feltéve hogy a tagállamok megtesznek minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy bármikor garantálni tudják az irányelv által elérni kívánt eredményeket;(26) mivel a keretmegállapodás végrehajtása hozzájárul a szociálpolitikáról szóló megállapodás 1. cikkében megfogalmazott célkitűzések eléréséhez,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv célja a részmunkaidős foglalkoztatásra vonatkozó keretmegállapodás végrehajtása, amely megállapodást 1997. június 6-án a mellékletben szereplő általános iparági szervezetek (az UNICE, a CEEP és az ESZSZ) kötöttek.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2000. január 20-a előtt megfeleljenek, vagy biztosítják, hogy legkésőbb eddig az időpontig a szociális partnerek a szükséges rendelkezéseket megállapodás útján bevezessék, miközben a tagállamok megteszik az ezen irányelvben előírt eredmények folyamatos biztosításához szükséges lépéseket. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.A tagállamoknak különös nehézség vagy az irányelv kollektív megállapodás útján történő végrehajtása esetén további egy év áll rendelkezésükre.Ilyen körülményekről a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják az első albekezdésben említett intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1997. december 15-én.a Tanács részérőlaz elnökJ.-C. Juncker[1] HL C 224., 1990.9.8., 6. o.[2] HL C 305., 1990.12.5., 8. o.[3] HL C 224., 1990.9.8., 4. o.[4] HL C 368., 1994.12.23., 6. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAZ EURÓPAI GYÁRIPAROSOK ÉS MUNKÁLTATÓK SZERVEZETEINEK SZÖVETSÉGEAZ EURÓPAI SZAKSZERVEZETEK SZÖVETSÉGEAZ ÁLLAMI VÁLLALATOK EURÓPAI KÖZPONTJAKERETMEGÁLLAPODÁS A RÉSZMUNKAIDŐS FOGLALKOZTATÁSRÓLPreambulumEz a keretmegállapodás az átfogó európai foglalkoztatási stratégiához történő hozzájárulás. Az utóbbi években a részmunkaidős foglalkoztatásnak fontos hatása volt a foglalkoztatásra. Ezért az e megállapodásban részt vevő felek külön figyelmet szenteltek az ilyen foglalkoztatási formáknak. A felek szándéka az, hogy fontolóra vegyék az olyan hasonló megállapodások szükségességét, amelyek a rugalmas munkavégzés egyéb formáira vonatkoznak.Felismerve a tagállami viszonyok sokféleségét, és tudomásul véve azt, hogy a részmunkaidős foglalkoztatás bizonyos ágazatok és tevékenységek jellemzője, ez a megállapodás általános elveket és minimumkövetelményeket határoz meg a részmunkaidős foglalkoztatás tekintetében. A megállapodás a szociális partnerek az iránti hajlandóságát mutatja, hogy egy általános keretet hozzanak létre a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók elleni megkülönböztetés kiküszöbölése céljából és azért, hogy elősegítsék a részmunkaidős foglalkoztatás fejlődését olyan alapon, amely mind a munkaadók, mind a munkavállalók számára elfogadható.Ez a megállapodás a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók foglalkoztatási feltételeire vonatkozik, elismerve azt, hogy a jogszabályban szabályozott szociális biztonsági rendszerrel kapcsolatos ügyek a tagállamok hatáskörébe tartoznak. A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével összefüggésben a megállapodásban részt vevő felek tudomásul veszik az 1996. decemberében Dublinban ülésező Európai Tanács foglalkoztatási nyilatkozatát, amelyben a Tanács többek között annak szükségességét hangsúlyozta, hogy a szociális biztonsági rendszereket foglalkoztatásbaráttá tegyék "a szociális védelmi rendszerek olyan fejlesztésével, hogy azok képesek legyenek új foglalkoztatási mintákat befogadni, amelyek megfelelő védelmet nyújtanak az ilyen munkát végző személyeknek". A megállapodásban részt vevő felek úgy vélik, hogy ezt a nyilatkozatot érvényre kell juttatni.Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP arra kérte a Bizottságot, hogy nyújtsa be a Tanácshoz ezt a keretmegállapodást azért, hogy tanácsi határozattal a keretmegállapodás követelményei kötelezővé váljanak azokban a tagállamokban, amelyek aláírták az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező 14. jegyzőkönyv mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodást.Ennek a megállapodásnak az aláírói arra kérik a Bizottságot, hogy a megállapodás végrehajtására vonatkozó javaslatában kérje fel a tagállamokat arra, hogy a tanácsi határozat teljesítéséhez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket a határozat elfogadását követő két éves időszakon belül fogadják el, vagy biztosítsák [1], hogy ezen időszak végéig a szociális partnerek megállapodás útján bevezethessék a szükséges intézkedéseket. A tagállamoknak különös nehézség vagy az irányelv kollektív megállapodás útján történő végrehajtása esetén további egy év áll rendelkezésükre e rendelkezés teljesítésére.A nemzeti bíróságok és az Európai Bíróság szerepének sérelme nélkül a megállapodásban részt vevő felek azt kérik, hogy e megállapodás értelmezését európai szinten érintő minden ügyet a Bizottság először hozzájuk küldje el véleményezésre.Általános szempontok(1) Tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés mellékletét képező, a szociálpolitikáról szóló (14.) jegyzőkönyv mellékletében szereplő, a szociálpolitikáról szóló megállapodásra és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére és 4. cikke (2) bekezdésére;(2) mivel a szociálpolitikáról szóló megállapodás 4. cikkének (2) bekezdése arról rendelkezik, hogy a közösségi szinten kötött megállapodásokat az aláíró felek közös kérésére, a Bizottság javaslatára a Tanács által hozott határozattal lehet végrehajtani;(3) mivel a munkaidő rugalmasságáról és a munkavállalók biztonságáról szóló második tárgyalási okiratban a Bizottság bejelentette azt a szándékát, hogy egy jogilag kötelező közösségi intézkedésről nyújt be javaslatot;(4) mivel az Essenben ülésező Európai Tanácson hangsúlyozták annak szükségességét, hogy intézkedéseket hozzanak a férfiak és a nők foglalkoztatásának, valamint egyenlő lehetőségeinek támogatása érdekében, és intézkedésekre szólítottak fel "a gazdasági növekedés foglalkoztatás-hatékonyságának növelése céljából – különösen rugalmasabb munkaszervezés útján – oly módon, hogy az kielégítse mind a munkavállalók kívánságait, mind pedig a verseny követelményeit";(5) mivel az ebben a megállapodásban részt vevő felek lényegesnek tartják azokat az intézkedéseket, amelyek elősegíthetik a férfiak és a nők részmunkaidős foglalkoztatását, tekintettel a nyugdíjba vonulás előkészítésére, a szakmai és a családi élet összehangolására, továbbá a továbbtanulásra vagy szakképzésre készségeik és előmeneteli lehetőségeik fejlesztése érdekében, a munkáltatók és a munkavállalók kölcsönös előnyére, és olyan módon, amely elősegítheti a vállalkozások fejlődését is;(6) mivel ez a megállapodás ezeknek az általános alapelveknek az alkalmazásával kapcsolatos intézkedések, minimumkövetelmények és rendelkezések meghatározását a tagállamokra és a szociális partnerekre bízza azért, hogy figyelembe lehessen venni az egyes tagállamok sajátos helyzetét;(7) mivel ez a megállapodás figyelembe veszi a szociálpolitika követelményrendszerének javítására, a Közösség gazdasági versenyképességének fokozására és a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését visszatartó közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátok elkerülésére irányuló igényt;(8) mivel a szociális partnerek helyzetüknél fogva alkalmasak arra, hogy olyan megoldásokat találjanak, amelyek megfelelnek mind a munkaadók, mind a munkavállalók igényeinek, és ezért különös szerepet kell kapniuk a megállapodás végrehajtása és alkalmazása során,AZ ALÁÍRÓ FELEK A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:1. szakasz: CélE keretmegállapodás célja:a) a részmunkaidőben foglalkoztatottak megkülönböztetésének kiküszöbölése és a részmunkaidős munka minőségének javítása;b) a részmunkaidős foglalkoztatás fejlődésének elősegítése önkéntes alapon, és hozzájárulás a munkaidő rugalmas megszervezéséhez olyan módon, amely figyelembe veszi a munkaadók és a munkavállalók igényeit.2. szakasz: Hatály1. Ez a megállapodás olyan részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalókra vonatkozik, akik törvény, kollektív szerződés vagy a tagállamban kialakult gyakorlat szerint munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkeznek.2. A tagállamok a nemzeti jogszabályokkal, kollektív szerződésekkel vagy gyakorlattal összhangban, a szociális partnerekkel folytatott tanácskozást követően, és/vagy a szociális partnerek a megfelelő szinten a nemzeti munkaügyi kapcsolatok alapján, objektív okokból ezen megállapodás hatálya alól részben vagy egészben kizárhatják azokat a részmunkaidőben foglalkoztatottakat, akik alkalmi munkát végeznek. Az ilyen kizárásokat időszakonként felül kell vizsgálni, hogy a fenntartásukat megalapozó objektív okok fennállnak-e még.3. szakasz: MeghatározásokE megállapodás alkalmazásában:1. Részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállaló: olyan munkavállaló, akinek a heti vagy a foglalkoztatási idő éves átlagában számított munkaideje kevesebb, mint a vele összehasonlítható, teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállaló munkaideje.2. Összehasonlítható, teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállaló: olyan teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállaló, aki ugyanannál a vállalkozásnál dolgozik, ugyanolyan munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkezik, és aki ugyanolyan vagy hasonló munkát/tevékenységet végez, figyelembe véve az egyéb olyan szempontokat is, mint a vállalkozásnál eltöltött idő és a szakmai/gyakorlati ismeretek.Ahol nincs összehasonlítható, teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállaló, ott az összehasonlítást az irányadó kollektív szerződésre, vagy ennek hiányában a nemzeti törvényekre, kollektív megállapodásokra vagy a gyakorlatra történő hivatkozással végzik.4. szakasz: A megkülönböztetés tilalmának elve1. A foglalkoztatási feltételek szempontjából a részmunkaidőben foglalkoztatottak nem részesülhetnek kedvezőtlenebb bánásmódban, mint a velük összehasonlítható, teljes munkaidőben foglalkoztatottak, csupán azért, mert részmunkaidőben dolgoznak, kivéve ha az eltérő bánásmód objektív alapon igazolható.2. Adott esetben az időarányosság elvét (pro rata temporis) kell alkalmazni.3. E szakasz végrehajtásra történő előkészítését a tagállamok és/vagy a szociális partnerek az európai jog, a nemzeti jogszabályok, a kollektív megállapodások és a gyakorlat figyelembevételével határozzák meg.4. Ha ezt objektív okok igazolják, akkor a nemzeti joggal, kollektív szerződésekkel vagy gyakorlattal összhangban, a szociális partnerekkel folytatott tanácskozást követően a tagállamok és/vagy a szociális partnerek adott esetben egy vállalkozásnál eltöltött időtől, a munkaidőtől vagy kereseti feltételektől tehetnek függővé bizonyos foglalkoztatási feltételeket. A részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók különleges foglalkoztatási feltételekhez való hozzájutását időszakonként felül kell vizsgálni tekintettel a 4. szakasz 1. bekezdésében meghatározott megkülönböztetés tilalmának elvére.5. szakasz: A részmunkaidős foglalkoztatás lehetőségei1. A megállapodás 1. szakaszának, valamint a részmunkaidős és a teljes munkaidős foglalkoztatás közötti megkülönböztetés tilalmának elvével összefüggésben:a) a nemzeti jogszabályokkal vagy gyakorlattal összhangban a szociális partnerekkel folytatott tanácskozást követően a tagállamoknak meg kell határozniuk és felül kell vizsgálniuk azokat a jogi vagy közigazgatási természetű akadályokat, amelyek korlátozhatják a részmunkaidős foglalkoztatás lehetőségeit, és – ahol ez megfelelő – fel kell ezeket számolni;b) a szociális partnerek saját hatáskörükben és a kollektív megállapodásokban rögzített eljárást követve meghatározzák és felülvizsgálják azokat az akadályokat, amelyek korlátozhatják a részmunkaidős foglalkoztatás lehetőségeit, és – ahol ez megfelelő – fel kell ezeket számolni.2. A teljes munkaidőben történő foglalkoztatásról a részmunkaidős foglalkoztatásra történő áttérés (vagy fordítva) munkavállaló által történő visszautasítása önmagában nem jelent elegendő jogalapot a foglalkoztatás megszüntetésére, a nemzeti jogszabályokkal, kollektív megállapodásokkal és gyakorlattal összhangban történt megszűnés sérelme nélkül, olyan egyéb indokokból, mint az érintett vállalat működési nehézségei.3. Lehetőség szerint a munkaadóknak figyelembe kell venniük a következőket:a) a munkavállaló arra vonatkozó kérését, hogy teljes munkaidős foglalkoztatásról részmunkaidős foglalkoztatásra helyezzék át, amennyiben erre lehetőség nyílik a vállalkozásnál;b) a munkavállaló arra vonatkozó kérését, hogy részmunkaidős foglalkoztatásról teljes munkaidős foglalkoztatásra helyezzék át, hogy munkaideje hosszabb legyen, ha ilyen lehetőség adódik;c) a vállalkozásban a rendelkezésre álló részmunkaidős és teljes munkaidős munkahelyek időben történő közzétételét abból a célból, hogy elősegítsék az áttérést a teljes munkaidős foglalkoztatásról a részmunkaidős foglalkoztatásra, és fordítva;d) azokat az intézkedéseket, amelyek elősegítik a részmunkaidős foglalkoztatást a vállalkozás minden szintjén, beleértve az alkalmazotti és a vezetői beosztásokat is, és – ahol ez megfelelő – segítsék elő a részmunkaidőben foglalkoztatottak számára a szakképzéshez történő hozzájutást azért, hogy javítsák előmeneteli lehetőségeiket és foglalkoztatási mobilitásukat;e) a munkavállalói képviseleti testületeknek a vállalkozásban folyó részmunkaidős munkáról megfelelő tájékoztatás nyújtását.6. szakasz: A végrehajtásról szóló rendelkezések1. A tagállamok és/vagy a szociális partnerek az ebben a megállapodásban rögzítetteknél előnyösebb rendelkezéseket is fenntarthatnak vagy bevezethetnek.2. A megállapodás rendelkezéseinek végrehajtása nem jelenthet jogalapot a munkavállalóknak nyújtott védelem általános szintjének a megállapodás tárgykörében történő csökkentésére. Ez nem befolyásolja a tagállamok és/vagy a szociális partnerek arra vonatkozó jogát, hogy különböző törvényi, rendeleti vagy szerződéses rendelkezéseket állapítsanak meg a változások fényében, és nem befolyásolja az 5. szakasz 1. bekezdésének alkalmazását addig, amíg a 4. szakasz 1. bekezdésében meghatározott megkülönböztetés tilalmának elve teljesül.3. Ez a megállapodás nem befolyásolja a szociális partnerek arra vonatkozó jogát, hogy megfelelő szinten, beleértve az európai szintet is, megállapodásra jussanak e megállapodás rendelkezéseinek módosítása és/vagy kiegészítése tárgyában olyan módon, amely tekintettel van az érintett szociális partnerek különös igényeire.4. Ez a megállapodás nem sérti a közösségi rendelkezéseket, különösen a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmódra vagy lehetőségekre vonatkozó közösségi rendelkezéseket.5. A megállapodás alkalmazásából eredő viták és panaszok megelőzése és elintézése a nemzeti joggal, kollektív megállapodásokkal és a gyakorlattal összhangban történik.6. Az aláíró felek a Tanács döntését követő öt év elteltével felülvizsgálják ezt a megállapodást, ha ezt a megállapodásban részt vevő felek valamelyike kéri.[1] Az Európai Közösséget létrehozó szerződés szociálpolitikáról szóló megállapodásának 2. cikke (4) bekezdésének értelmében.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2011/8/EU irányelve ( 2011. január 28. ) a biszfenol A csecsemőknek szánt cumisüvegekben való felhasználásának korlátozása tekintetében a 2002/72/EK irányelv módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 26/11

         A BIZOTTSÁG 2011/8/EU IRÁNYELVE
   (2011. január 28.)
   a biszfenol A csecsemőknek szánt cumisüvegekben való felhasználásának korlátozása tekintetében a 2002/72/EK irányelv módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagokról és tárgyakról, valamint a 80/590/EGK és a 89/109/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. október 27-i 1935/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (3) bekezdésére,
   az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról szóló, 2002. augusztus 6-i 2002/72/EK bizottsági irányelv (2) engedélyezi a 2,2-bisz(4-hidroxifenil)propánt – közismert nevén biszfenol A-t (a továbbiakban: BPA) – az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagok és műanyag tárgyak előállításához felhasznált monomerként, az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság (3) és az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) (4) véleményének megfelelően.

               (2)

               A BPA-t a polikarbonát műanyagok előállítása során monomerként alkalmazzák. A polikarbonát műanyagokat többek között a csecsemőknek szánt cumisüvegek gyártása során használják fel. Bizonyos körülmények között történő melegítés során az élelmiszer tárolóedényéből kis mennyiségű BPA oldódhat ki az ételekbe vagy italokba, és ily módon bekerülhet a szervezetbe.

               (3)

               A dán kormány 2010. március 29-én tájékoztatta a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az 1935/2004/EK rendelet 18. cikkében szereplő védintézkedések alkalmazása mellett döntött, és ideiglenesen betiltotta a BPA használatát a 0–3 év közötti gyermekeknek szánt, élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő műanyagok gyártásában (5).

               (4)

               A dán kormány a védintézkedést kockázatértékeléssel támasztotta alá, amelyet a dániai Műszaki Egyetem Nemzeti Élelmiszerügyi Intézete nyújtott be 2010. március 22-én. A kockázatértékelés egy átfogóbb vizsgálat értékelését foglalja magában, amelyet alacsony dózisú BPA-nak kitett állatokon hajtottak végre, és amely újszülött patkányok idegrendszerének és viselkedésének megfigyelésével járt. A dániai Műszaki Egyetem Nemzeti Élelmiszerügyi Intézete azt is megvizsgálta, hogy az új adatok megváltoztatják-e a BPA által előidézett, az idegrendszer fejlődésére gyakorolt mérgező hatásokra, valamint viselkedési zavarokra vonatkozó korábbi megállapításokat.

               (5)

               Az 1935/2004/EK rendelet 18. cikkében előírt eljárásnak megfelelően a Bizottság 2010. március 30-án felkérte az EFSA-t, hogy nyilvánítsa ki véleményét a Dánia által benyújtott azon indokokról, melyek alapján a dán hatóságok azt a következtetést vonták le, hogy a szóban forgó anyag használata – annak ellenére, hogy megfelel a vonatkozó egyedi előírásoknak – veszélyes az emberi egészségre.

               (6)

               A francia kormány 2010. július 6-án tájékoztatta a Bizottságot és 2010. július 9-én a tagállamokat, hogy az 1935/2004/EK rendelet 18. cikkében szereplő védintézkedések alkalmazása mellett döntött, és ideiglenesen betiltotta a BPA-t tartalmazó cumisüvegek gyártását, behozatalát, kivitelét és forgalomba hozatalát (6).

               (7)

               A francia kormány a védintézkedéseket a Francia Élelmiszerbiztonsági Hatóság (AFSSA) által 2010. január 29-én és 2010. június 7-én kibocsátott 2 véleménnyel, valamint az Országos Egészségügyi és Orvosi Kutatóintézet (IMSERM) által 2010. június 3-án közzétett jelentéssel támasztotta alá.

               (8)

               A Bizottság 2010. március 30-i felkérésére, valamint a dán kockázatértékelésben értékelt specifikus, idegrendszerrel összefüggő viselkedési tanulmányra és a BPA-val kapcsolatban a közelmúltban közzétett más tanulmányokra válaszul az EFSA 2010. szeptember 23-án elfogadta az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagokkal, enzimekkel, aromaanyagokkal és technológiai segédanyagokkal foglakozó testületének (a továbbiakban: testület) véleményét a BPA-ról (7).

               (9)

               A testület véleményében arra a következtetésre jutott, hogy a legújabb emberi és állati toxicitási adatok átfogó értékelése alapján nincs olyan új vizsgálati eredmény, amely szükségessé tenné a jelenlegi napi 0,05 mg/testtömegkilogramm tolerálható napi bevitel (a továbbiakban: TDI) módosítását. Ez a TDI-érték patkányokon végzett többgenerációs reproduktív toxicitási vizsgálatok alapján megállapított, káros hatást ki nem fejtő 5 mg/testtömegkilogramm napi beviteli szinten alapul 100-as bizonytalansági tényező alkalmazásával, amely a BPA-val kapcsolatos toxikokinetikai adatok alapján konzervatív megközelítésnek tekinthető. A testület egyik tagja azonban kisebbségi véleményként arra a következtetésre jutott, hogy az egyes vizsgálatokban megfigyelt hatások olyan bizonytalanságokat jeleznek, amelyeket a jelenlegi TDI-érték nem vesz figyelembe, amit, ezért ideiglenesnek kell tekinteni, amíg a bizonytalan adatokkal kapcsolatos területek tekintetében megbízhatóbb adatok nem állnak rendelkezésre.

               (10)

               A testület megjegyezte, hogy egyes, fejlődésben lévő állatokon végzett vizsgálatok a BPA-val összefüggő más, potenciálisan toxikológiai vonatkozású hatásokra engednek következtetni; mindenekelőtt ilyenek az agyban bekövetkező biokémiai változások, az immunmodulátori hatások és az emlőrákra való megnövekedett hajlam. E tanulmányokban több hiányosság fedezhető fel. Jelenleg nem mérhető fel, hogy a bennük foglalt megállapítások milyen mértékben vonatkoznak az emberi egészségre. Ha a jövőben új adatok fognak rendelkezésre állni, a testület felülvizsgálja a véleményét.

               (11)

               Az anyatej-helyettesítő tápszer vagy az anyatej a csecsemők egyetlen táplálékforrása 4 hónapos korukig, azt követően pedig további hónapokra táplálkozásuk egyik legfontosabb forrása marad. Az EFSA 2006. évi véleményében arra a következtetésre jutott, hogy polikarbonát cumisüvegből etetett 3–6 hónapos csecsemők BPA-expozíciója a legnagyobb, habár alatta marad a TDI-értéknek. A csecsemők e csoportjában a BPA-expozíció szintje csökken a polikarbonát cumisüveg használatának mellőzésével, miután más tápanyagforrások válnak meghatározóvá.

               (12)

               Még abban az esetben is, ha a csecsemő szervezete képes a BPA-t semlegesíteni a legrosszabb esetben bekövetkező expozíciónál, az EFSA szakvéleménye rámutatott arra, hogy a BPA semlegesítését tekintve a csecsemő szervezete egy felnőtt szervezeténél kevésbé fejlett, és a felnőtt szervezet ehhez szükséges kapacitását csak fokozatosan, élete első hat hónapja alatt éri el.

               (13)

               A potenciális toxikológiai hatások nagyobb mértékben befolyásolhatják a fejlődő szervezetet. Az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság 1997-es (8) és 1998-as véleménye (9) alapján egyes, különösen az endokrin rendszerre és a reprodukcióra, az immunrendszerre és az idegrendszeri fejlődésre gyakorolt hatások különösen jelentősek a csecsemők esetében. A BPA-nak a reprodukcióra és az idegrendszeri fejlődésre gyakorolt hatásait széles körben vizsgálták szabványosított többgenerációs toxikológiai vizsgálatok és más tanulmányok keretében, amelyek figyelembe vették a fejlődő szervezetet, és a TDI-érték alatt maradó dózis esetében nem jeleztek hatást. Ugyanakkor egyes tanulmányok, amelyeket számos hiányosságuk miatt nem lehetett figyelembe venni a TDI meghatározásához, potenciálisan toxikológiai vonatkozású, BPA-val kapcsolatos hatásokat jeleztek. Ezek a hatások – különösen az agyban végbemenő, az idegrendszer fejlődésére esetlegesen hatást gyakorló biokémiai változások és az immunmodulációt befolyásoló hatások – megegyeznek az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság 1997-es és 1998-as véleményében szereplő, a csecsemők tekintetében különösen problematikusnak tartott területtel. Emellett az EFSA 2010-es szakvéleménye említi, hogy a BPA-nak való korai kitettség növelheti annak valószínűségét, hogy későbbi életkorban a szervezet rákkeltő anyagnak való kitettsége során tumor alakuljon ki. Ebben az esetben is a fejlődésben lévő szervezetet az érzékeny pont. Ezért e megállapítások vonatkozásában – amelyeket még nem lehetett teljes mértékben értékelni annak tekintetében, hogy mennyire vonatkoznak az emberi egészségre is – a csecsemők a lakosság különösen veszélyeztetett részének tekintendők.

               (14)

               Az EFSA 2006. évi véleménye szerint a csecsemők BPA-expozíciójának legfontosabb forrását a polikarbonát cumisüvegek jelentik. Az uniós piacon jelen vannak a polikarbonát anyagok – BPA-t nem tartalmazó – alternatív anyagai, mindenekelőtt az üveg és más műanyag cumisüvegek. Ezeknek az anyagoknak az élelmiszerrel érintkezésbe kerülő anyagokra előírt szigorú biztonsági követelményeknek kell megfelelniük. Ezért nem szükséges, hogy a csecsemőknek szánt cumisüvegek gyártására továbbra is BPA-t tartalmazó polikarbonátot használjanak.

               (15)

               Mivel fennáll a lehetősége, hogy a csecsemők különösen érzékenyek a BPA potenciális hatásaira – jóllehet a csecsemőket is képeseknek tartják a BPA méregtelenítésére, és az emberi egészséget fenyegető veszélyt még nem lehetett teljes mértékben alátámasztani –, helyénvaló a csecsemők BPA-expozíciójának a lehető legalacsonyabb szintre történő csökkentése mindaddig, amíg további tudományos adatok nem állnak rendelkezésre a BPA egyes megfigyelt hatásai toxikológiai vonatkozásának pontosítására, mindenekelőtt az agyban végbemenő biokémiai változások, az immunmodulátori hatások és az emlőrákra való hajlam növekedése tekintetében.

               (16)

               Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) 7. cikkében említett elővigyázatossági elv lehetővé teszi az Uniónak, hogy az adott területen rendelkezésre álló információk alapján ideiglenes intézkedéseket fogadjon el a veszély további értékelésének rendelkezésre állásáig és az intézkedés felülvizsgálatának ésszerű határidőn belüli végrehajtásáig.

               (17)

               Figyelembe véve, hogy a tudományos kutatás jelenlegi állása szerint a csecsemők polikarbonát cumisüvegeken keresztüli BPA-expozíciója káros voltának tekintetében (11) pontosítást igénylő bizonytalanságok állnak fenn, a Bizottságnak jogában áll megelőző intézkedést hozni a BPA polikarbonát cumisüvegekben történő felhasználásáról az elővigyázatosság elve alapján, amelyet tudományos bizonytalanság fennállása esetén kell alkalmazni abban az esetben is, ha az emberi egészséget fenyegető veszély meglétét nem támasztották alá teljes mértékben.

               (18)

               Ezért az emberi egészség magas szintű védelmére irányuló alapvető célkitűzés megvalósítása érdekében szükséges és helyénvaló a fizikai és mentális egészséget fenyegető azon veszélyforrások kiküszöbölése, amelyeket a csecsemők cumisüvegen keresztüli BPA-kitettsége idézhet elő.

               (19)

               A Bizottság értékelte a csecsemőknek szánt cumisüvegek piacát, és az érintett gyártóktól értesült arról, hogy az ágazatban önkéntes alapon folyamatban van a szóban forgó termék felváltása, a javasolt intézkedés gazdasági hatása pedig korlátozott. Ezért az uniós piacon 2011 közepére valószínűleg más termék váltja fel a BPA-tartalmú cumisüvegeket.

               (20)

               A BPA egyes megfigyelt hatásai – különösen az agyban végbemenő biokémiai változások, az immunmodulátori hatások és az emlőrákra való hajlam növekedése tekintetében – toxikológiai vonatkozásainak pontosítását szolgáló további tudományos adatok rendelkezésre állásáig a BPA használatára a csecsemőknek szánt polikarbonát cumisüvegek gyártásában, továbbá a BPA-t tartalmazó, csecsemőknek szánt polikarbonát cumisüvegek forgalomba hozatalára ideiglenesen tilalmat kell bevezetni. A 2002/72/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell. A hatóság feladata, hogy a bizonytalan területek tisztázása érdekében figyelemmel kísérje az új vizsgálatokat.

               (21)

               A javasolt intézkedés végrehajtásának műszaki és gazdasági megvalósíthatóságával kapcsolatos értékelést követően levonható az a következtetés, hogy az intézkedés az Unióban megvalósítandó magas szintű egészségvédelem érdekében a szükségesnél nem jelent nagyobb korlátozást a kereskedelemben.

               (22)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2002/72/EK irányelv II. melléklete A. címében, a 4. oszlopban a 13480. hivatkozási szám alatt a 2,2-Bisz(4-hidroxifenil)propán monomer tekintetében a szöveg helyébe az alábbi szöveg lép:

      „SKH(E) = 0,6 mg/kg. Csecsemőknek (12) szánt polikarbonát cumisüveg gyártására nem használható.

   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2011. február 15-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok úgy alkalmazzák az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket, hogy 2011. március 1-jétől megtiltsák azon műanyagok és műanyag tárgyak gyártását, 2011. június 1-jétől pedig forgalomba hozatalát és az Unióba történő behozatalát, amelyek élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülnek, és nem felelnek meg ezen irányelv rendelkezéseinek.
   (3)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv 2011. február 1-jén lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. január 28-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 338., 2004.11.13., 4. o.

      (2)  HL L 220., 2002.8.15., 18. o.

      (3)  Az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság véleménye a biszfenol A-ról (készült: 2002. április 17-én). SCF/CS/PM/3936 végleges, 2002. május 3., http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out128_en.pdf

      (4)  Az élelmiszer-adalékanyagok, aromák, technológiai segédanyagok és az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagok tudományos testületének a Bizottság által kért véleménye a 2,2-bisz(4-hidroxi-fenil)propánnal (biszfenol A) kapcsolatban. Kérdés száma: EFSA-Q-2005-100. Elfogadás időpontja: 2006. november 29., The EFSA Journal (2006) 428., 1. o., és Toxicokinetics of Bisphenol A (A biszfenol A toxikinetikája), az élelmiszer-adalékanyagok, aromák, technológiai segédanyagok és az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagok tudományos testületének szakvéleménye (kérdés száma: EFSA-Q-2008-382). Elfogadás időpontja: 2008. július 9., The EFSA Journal (2008) 759., 1. o.

      (5)  Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer, Lovtidende A, Nr.286, 2010.3.27.

      (6)  LOI no 2010-729 du 30 juin 2010. tendant à suspendre la commercialisation de biberons produits à base de bisphénol A, JORF no 0150, 2010. július 1., 11857. o.

      (7)  Tudományos vélemény a biszfenol A-ról: evaluation of a study investigating its neurodevelopmental toxicity, review of recent scientific literature on its toxicity and advice on the Danish risk assessment of Bisphenol A. Az EFSA az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagokkal, enzimekkel, aromaanyagokkal és technológiai segédanyagokkal foglakozó testülete (CEF). (A kérdés száma: EFSA-Q-2009-00864, EFSA-Q-2010-01023 és EFSA-Q-2010-00709), az elfogadás időpontja: 2010. szeptember 23., EFSA Journal 2010; 8(9):1829.

      (8)  Az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság véleménye: A maximum residue limit (MRL) of 0,01 mg/kg for pesticides in foods intended for infants and young children (1997. szeptember 19.). (A csecsemőknek és gyermekeknek szánt élelmiszerekben lévő szermaradvány 0,01 mg/kg-ban megállapított határértékre vonatkozó vélemény).

      (9)  További szakvélemény az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság 1997. szeptember 19-i, a csecsemőknek és gyermekeknek szánt élelmiszerekben lévő szermaradvány 0,01 mg/kg-ban megállapított határértékre vonatkozó véleményével kapcsolatban (az Élelmiszerügyi Tudományos Bizottság által 1998. június 4-én elfogadva).

      (10)  HL L 31., 2002.2.1., 1. o.

      (11)  A Bizottság 2006/141/EK irányelvében (HL L 401., 2006.12.30., 1. o.) meghatározottaknak megfelelően.

      (12)  A csecsemő definíciója tekintetében lásd a 2006/141/EK irányelv fogalommeghatározását (HL L 401., 2006.12.30., 1. o.).”