title: A Bizottság irányelve (1982. április 2.) a gépjárművek biztonsági öveire és utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 77/541/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31982L0319

Hivatalos Lap L 139 , 19/05/1982 o. 0017 - 0031 finn különkiadás fejezet 13 kötet 12 o. 0025  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 12 o. 0170  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 12 o. 0025  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 12 o. 0170

		A Bizottság irányelve(1982. április 2.)a gépjárművek biztonsági öveire és utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 77/541/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(82/319/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 80/1267/EGK irányelvvel [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1970. február 6-i 70/156/EKG tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 11. cikkére,tekintettel a legutóbb a 81/576/EGK irányelvvel [3] módosított, a gépjárművek biztonsági öveire és utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1977. június 28-i 77/541/EGK tanácsi irányelvre [4] és különösen annak 10. cikkére,mivel a közúti közlekedésbiztonság érdekében a 81/576/EGK irányelvvel a Tanács kiterjesztette a 77/541/EGK irányelv hatályát, amely egészen addig a 70/156/EGK irányelv I. mellékletében maghatározott M1 kategóriájú járművekre korlátozódott, azon célból hogy az magában foglalja a gépjárművek valamennyi kategóriáját; mivel a hatály kiterjesztését az időközben elért műszaki fejlődés tette lehetővé; mivel ezen intézkedés végrehajtása azonban megköveteli a 77/541/EGK irányelv és az abban meghatározott követelményeknek és vizsgálatoknak a kiterjesztett hatályhoz történő hozzáigazítását; mivel az ezen irányelv alkalmazása során szerzett tapasztalatok azt mutatták, hogy bizonyos rendelkezéseket jobban hozzá kell igazítani a tényleges vizsgálati feltételekhez;mivel az ezen irányelvben foglalt rendelkezések összhangban vannak a gépjárművek kereskedelme műszaki akadályainak megszüntetéséről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/541/EKG irányelv I., III., VI., VII., VIII., IX., X. és XIV. melléklete ezen irányelv mellékletével módosul.2. cikk(1) 1982. október 1-jétől kezdve a tagállamoka) biztonsági övekre és utasbiztonsági rendszerekre vonatkozó okokból:- nem tagadhatják meg az EGK-típusjóváhagyás megadását, a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett bizonyítvány kiállítását vagy valamilyen M1 kategóriájú gépjárműtípus tekintetében a nemzeti típusjóváhagyás megadását, vagy- nem tilthatják meg az M1 kategóriájú járművek forgalomba helyezését,amennyiben az ilyen típusú járműnek vagy e járműveknek a biztonsági övei és utasbiztonsági rendszerei megfelelnek az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek;b) - nem tagadhatják meg az EGK-alkatrésztípus-jóváhagyás megadását az M1 kategóriájú járműbe történő beszerelésre szánt olyan típusú biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer tekintetében, amely megfelel az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek,- nem tilthatják meg azon biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek forgalomba hozatalát, amelyek rendelkeznek az ezen irányelvben előírt EGK-alkatrésztípus-jóváhagyási jelekkel.(2) 1983. október 1-jétől kezdve a tagállamoka) - nem állítják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett bizonyítványt valamely M1 kategóriájú gépjárműtípus tekintetében, vagy- visszautasíthatják a nemzeti típusjóváhagyást valamely M1 kategóriájú gépjárműtípus tekintetében,amely járműben a biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek;b) visszautasíthatják az EGK-alkatrésztípus-jóváhagyás megadását az M1 kategóriájú járműbe történő beszerelésre szánt olyan típusú biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer tekintetében, amely nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek.(3) 1990. október 1-jétől kezdve a tagállamok- megtilthatják azon M1 kategóriájú gépjárművek első forgalomba helyezését, amelyekben a biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek nem felelnek meg az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek,- megtilthatják az M1 kategóriájú járműbe történő beszerelésre szánt olyan biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek forgalomba hozatalát, amelyek nem rendelkeznek az ezen irányelvben előírt EGK-alkatrésztípus-jóváhagyási jelekkel.3. cikk1982. október 1-jétől kezdve a tagállamoka) biztonsági övekre és utasbiztonsági rendszerekre vonatkozó okokból:- nem tagadhatják meg az EGK-típusjóváhagyás megadását, a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett bizonyítvány kiállítását vagy az M1-től eltérő kategóriájú valamely gépjárműtípus tekintetében a nemzeti típusjóváhagyás megadását, vagy- nem tilthatják meg az ilyen kategóriájú járművek forgalomba helyezését,amennyiben az ilyen típusú járműnek vagy e járműveknek a biztonsági övei és utasbiztonsági rendszerei megfelelnek az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek;b) - megtagadhatják az EGK-alkatrésztípus-jóváhagyás megadását M1-től eltérő kategóriájú járművekbe történő beszerelésre szánt olyan típusú biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer tekintetében, amely megfelel az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelv követelményeinek,- megtilthatják azon biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek forgalomba hozatalát, amelyeket az ilyen kategóriájú járművekbe történő beszerelésre szántak, és amelyek rendelkeznek az ezen irányelvben előírt EGK-alkatrésztípus-jóváhagyási jelekkel.4. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1982. szeptember 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1982. április 2-án.a Bizottság részérőlKarl-Heinz narjesa Bizottság tagja[1] HL L 375., 1980.12.31., 34. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[3] HL L 209., 1981.7.29., 32. o.[4] HL L 220., 1977.8.29., 95. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 77/541/EGK irányelv mellékleteinek módosításaiI. MELLÉKLET – HATÁLY, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, EGK-ALKATRÉSZTÍPUS-JÓVÁHAGYÁS, BESZERELÉSI KÖVETELMÉNYEKA 0. pont a következőképpen módosul:"0. HATÁLYEzen irányelv az olyan biztonsági övekre és utasbiztonsági rendszerekre vonatkozik, amelyeket a 9. cikk meghatározásának megfelelő járművekbe történő beszerelésre és önálló használatra, azaz a menetirányba néző üléseket elfoglaló, felnőtt testfelépítésű személyek egyedi berendezésként történő használatára terveztek."Az 1.1.3. pont a következőképpen módosul:"1.1.3. "hárompontos biztonsági öv": olyan öv, amely lényegében egy kétpontos öv és egy átlós öv kombinációja;".1.1.4., 1.2.3., 1.6. és 1.7. pont: a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.Az 1.5. pont utolsó mondata a következőképpen módosul:"Az övbeállító eszköz része lehet a csatnak, az övvisszahúzónak vagy a biztonsági öv bármely más részének."Az irányelv az 1.8.4.2. pont után a következő új 1.8.5. ponttal egészül ki:"1.8.5. "Vészhelyzetben automatikusan reteszelő övvisszahúzó nagyobb reagálási küszöbbel" (4N típus): az 1.8.4. pontban meghatározott típusú övvisszahúzó, amelynek azonban különleges tulajdonságai vannak M2, M3, N1, N2 és N3 kategóriájú [1] járművekben történő használat tekintetében;".Az irányelv az 1.19. pont után a következő 1.20. és 1.21. ponttal egészül ki:"1.20. "Süllyesztett csatkioldó gomb": a csatnak nem szabad kioldhatónak lennie egy 40 mm átmérőjű golyó segítségével.1.21. "Nem süllyesztett csatkioldó gomb": a csatnak kioldhatónak kell lennie egy 40 mm átmérőjű golyó segítségével."A 2.1.2.1. pont első mondata a következőképpen módosul:"az övtípus műszaki leírását három példányban, az alkalmazott hevederek és merev részek pontos meghatározásával, mellékelve a megfelelő rajzokat, és az övvisszahúzók esetén azok beszerelési utasításait, valamint az érzékelők beszerelési utasításait."A 2.1.2.2., 2.1.2.3. és 2.1.2.4. pont a következőképpen módosul:"2.1.2.2. az övtípus öt mintadarabja, és2.1.2.3. egy 10 méter hosszú mintadarab az övtípusnál használt minden hevedertípusból.2.1.2.4. Az alkatrésztípus-jóváhagyási vizsgálatokat végző műszaki szolgálat jogosult további mintadarabok kérésére."A 2.4.1.2.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.4.1.4.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép. Az angol változatban a "plastic parts" kifejezés helyébe a "parts made of plastics" kifejezés lép.A 2.4.2.2. pontban a harmadik bekezdés második mondata a következőképpen módosul:"Azon felületnek, amelyre e nyomást kifejtik, a gomb kioldási helyzetében és a gomb kezdeti mozgásirányára merőleges síkba vetített helyzetében mérve a következő méretekkel kell rendelkeznie:"A 2.4.2.3. pont a következőképpen módosul:"2.4.2.3. A csatnak ki kell bírnia az ismételt működtetést és azt a 2.7.8. pontban említett dinamikus vizsgálat előtt átlagos használati feltételek mellett 5000 nyitási és zárási ciklusnak kell alávetni."A 2.4.5.2.1.1. pont a következőképpen módosul:"2.4.5.2.1.1. reteszeljen, amikor a jármű lassulása eléri a 0,45 g értéket 4. típusú vagy a 0,85 g értéket 4N típusú övvisszahúzó esetében."A 2.4.5.2.1.2. pont a következőképpen módosul:"2.4.5.2.1.2. nem szabad reteszelnie, amikor a kihúzás irányában a heveder 4. típusú övvisszahúzó esetében kevesebb, mint 0,8 g értékkel vagy 4N típusú övvisszahúzó esetében kevesebb, mint 1,0 g értékkel gyorsul."A 2.4.5.2.1.3. pont a következőképpen módosul:"2.4.5.2.1.3. továbbá, nem szabad reteszelnie, amikor a gyártó által meghatározott beszerelési helyzetből kiindulva az érzékelőt bármilyen irányban, 12º-ot meg nem haladó szögben elhajlítják."A 2.4.5.2.1.4. pont a következőképpen módosul:"2.4.5.2.1.4. reteszeljen, amikor a gyártó által meghatározott beszerelési helyzetből kiindulva az érzékelőt bármilyen irányban 4. típusú övvisszahúzó esetén legalább 27º-os szögben vagy 4N típusú övvisszahúzó esetén legalább 40º-os szögben meghajlítják;".Az irányelv a 2.4.5.2.1.4. pont után a következő új 2.4.5.2.1.5. ponttal egészül ki:"2.4.5.2.1.5. Ha az övvisszahúzó működése külső jeltől vagy energiaforrástól függ, a szerkezetnek biztosítania kell az övvisszahúzó automatikus reteszelését a jel vagy az energiaforrás meghibásodása vagy megszakadása esetén."A 2.4.5.2.2. pont a következőképpen módosul:"2.4.5.2.2. a heveder érzékenységet is beleértve, a többszörös érzékenységű, vészhelyzetben automatikusan reteszelő övvisszahúzó a 2.7.7.2. ponttal összhangban végzett vizsgálata során elégítse ki az előírt követelményeket és reteszeljen, amikor a heveder gyorsulása a kihúzás irányában mérve 4. típusú övvisszahúzó esetén legalább 1,5 g vagy 4N típusú övvisszahúzó esetén legalább 2,0 g;".A 2.6.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.6.1.2. pont a következőképpen módosul:"2.6.1.2. A dinamikus vizsgálatot két olyan övberendezésen végzik el, amelyek előzőleg nem voltak terhelésnek alávetve, az utasbiztonsági rendszerek részét képező övberendezések esetét kivéve, amikor a dinamikus vizsgálatot előzőleg még terhelésnek alá nem vetett egyik üléscsoporthoz rendelt utasbiztonsági rendszereken végzik el. A vizsgálandó biztonsági övek csatjainak ki kell elégíteniük a 2.4.2.3. pontban megállapított követelményeket."A 2.6.1.2.1. pont a következőképpen módosul:"2.6.1.2.1. A biztonsági öveket alá kell vetni a 2.7.2. pontban meghatározott korrózióállósági vizsgálatnak, amely végrehajtása után, a csatokon további 500 nyitási és zárási ciklust kell elvégezni átlagos használati feltételek mellett."A 2.6.1.2.2. pont a következőképpen módosul:"2.6.1.2.2. Az övvisszahúzóval ellátott biztonsági övek esetében az övvisszahúzókon a 2.4.5.1. vagy a 2.4.5.2. pontban leírt vizsgálatot el kell végezni. Amennyiben egy övvisszahúzón azonban már elvégezték a 2.6.1.2.1. pont rendelkezéseinek megfelelő korrózióállósági vizsgálatot, e vizsgálatot nem kell megismételni."Az irányelv a 2.6.1.2. pont után a következő új 2.6.1.3. ponttal egészül ki:"2.6.1.3. E vizsgálat alatt a következő követelményeknek kell teljesülniük:2.6.1.3.1. az utast rögzítő övberendezés vagy utasbiztonsági rendszer egyik része se törjön el, és egyik csat, reteszelő- vagy elmozdítórendszer se oldódjon ki; és2.6.1.3.2. kétpontos biztonsági övek esetében a próbabábu menetirányba történő elmozdulása a medencetájék magasságában 80 és 200 mm között kell legyen. Más övtípusok esetében a menetirányba történő elmozdulás medencetájék magasságában 80 és 200 mm között, valamint a törzs magasságában 100 és 300 mm között legyen. Ezen elmozdulások a VIII. melléklet 6. ábráján feltüntetett mérési pontokra vonatkozó elmozdulások."A 2.6.1.3. pont számozása 2.6.1.4.pontra változik.A 2.6.1.3.1. pont számozása 2.6.1.4.1.pontra változik.A 2.6.1.3.2. pont számozása 2.6.1.4.2. pontra változik, és egyidejűleg a következőképpen módosul:"2.6.1.4.2. azon járművekben, ahol ilyen berendezéseket használnak, az elmozdító- és reteszelőrendszereknek, amelyek lehetővé teszik minden ülésen az azt elfoglaló személyek számára a jármű elhagyását, kézzel működtethetőnek kell lenniük a dinamikus vizsgálat után."A 2.6.2.1. pont a következő szöveggel egészül ki:"Az 1. és 2. típusú eljárásban a szakítóvizsgálatot csak a heveder mintadarabjain (2.7.5. pont) kell elvégezni. A 3. típusú eljárásban a szakítóvizsgálatot a hevederen és a megfelelő merev részeken (2.7.6. pont) kell elvégezni."A 2.6.2.2. pont táblázatában a 2. típusú eljárást nem kell alkalmazni a beállítóeszközök esetében.A 2.7.1.1. pont a következőképpen módosul:"2.7.1.1. Két öv vagy utasbiztonsági rendszer szükséges a csat vizsgálatához, a csat alacsony hőmérsékletű vizsgálatához, adott esetben a 2.7.6.4. pontban leírt alacsony hőmérsékletű vizsgálathoz, a csat tartóssági vizsgálatához, a biztonsági öv korrózióállósági vizsgálatához, az övvisszahúzó működésvizsgálataihoz és a dinamikus vizsgálat utáni csatnyitás vizsgálatához. E két mintadarab közül az egyiket kell használni a biztonsági öv vagy az utasbiztonsági rendszer vizsgálatához."A 2.7.1.2. pont a következőképpen módosul:"2.7.1.2. Egy öv vagy utasbiztonsági rendszer szükséges a csat vizsgálatához és a csat, a csatlakoztató beszerelések, az övbeállító eszközök, és ahol szükséges, az övvisszahúzók szilárdsági vizsgálataihoz."A 2.7.1.3. pont a következőképpen módosul:"2.7.1.3. Két öv vagy utasbiztonsági rendszer szükséges a csat ellenőrzéséhez, a mikrocsúszási vizsgálathoz és a koptatóvizsgálathoz. Az övbeállító eszköz működésvizsgálatát a két mintadarab közül az egyiken kell elvégezni."A 2.7.1.4. pont a jelenlegi 2.7.1.5. pontra változik.A 2.7.1.5. és 2.7.1.6. pontot el kell hagyni.A 2.7.2.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.7.3.2.1. pont első mondata a következőképpen módosul:"Az ISO/R 105-B 02-1978 ajánlás rendelkezéseit kell alkalmazni."A 2.7.3.2.2. pont a következőképpen módosul:"2.7.3.2.2. Ezután a hevedert legalább 24 órán keresztül 20 ± 5 °C hőmérsékletű és 65 ± 5 % relatív páratartalmú levegőn tartják. Amennyiben a vizsgálatot nem lehet közvetlenül a fenti előkezelés után végrehajtani, a mintadarabot egy légmentesen zárt tárolóedényben tartják a vizsgálat kezdetéig. A heveder szakítóerejét az előkezelő légkörből vagy a tartályból történő eltávolítása utáni öt percen belül határozzák meg."A 2.7.3.6.4.2. pont a következőképpen módosul:"2.7.3.6.4.2. 2. típusú eljárás: azon esetekre, ahol a heveder egyszer irányt változtat egy merev részen történő áthaladáskor.A két hevedervég egymással bezárt szögeinek meg kell egyeznie a XII. melléklet 2. ábrájában látható szögekkel.0,5 daN állandó terhelést kell alkalmazni. Ha a heveder egynél többször változtat irányt, amikor keresztülhalad egy merev részen, a 0,5 daN terhelést növelni lehet úgy, hogy elérjék az e merev részen keresztül előírt 300 mm-es hevedermozgást."A 2.7.6.pontban a francia és olasz változtatban az "ensemble" és "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.7.6.1. pont a következőképpen módosul:"2.7.6.1. A csatot és a beállítóeszközt a szokásos rögzítőelemeikkel a szakítógéphez kell csatlakoztatni, és 980 daN terhelést kell alkalmazni. Ha a csat vagy a beállítóeszköz egy hárompontos öv rögzítőelemének vagy közös részének része, a csatot vagy a beállítóeszközt a rögzítőelemmel együtt kell megvizsgálni a 2.7.6.2. ponttal összhangban, kivéve a felső hevederrögzítésnél visszaterelő csigával ellátott övvisszahúzók esetét. Ez esetben a próbaterhelésnek 980 daN értékűnek kell lennie, és a reteszelés pillanatában a csévén maradó heveder hosszúságának minél jobban meg kell közelítenie a 450 mm-t."A 2.7.6.3. pont a következőképpen módosul:"2.7.6.3. Egy övberendezés két mintadarabját két órára –10 ± 1 °C-os alacsony hőmérsékletű kamrába helyezik. Közvetlenül a kamrából történő eltávolítás után a csat illeszkedő részeit kézzel reteszelik egymáshoz."A 2.7.6.4.pontban az angol változatban a "plastic parts" kifejezés helyébe a "parts made of plastics" kifejezés lép.A 2.7.7.2.2. pont. második mondatában a "10 g" érték helyébe a "25 g" érték lép.A 2.7.7.4. pont a következőképpen módosul:"2.7.7.4. Visszahúzó erő"A 2.7.7.4.1. pontelső mondata a következőképpen kezdődik:"A visszahúzó erőket… kell mérni…".A második mondat a következőképpen végződik:"…, miközben a heveder visszahúzása körülbelül 0,6 m/min sebességgel folytatódik."A francia és olasz változatban az "ensemble" és "complesso" szó helyébe a "ceinture", illetve "cintura" szó lép.A 2.7.8.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.7.8.1.1. pont a következőképpen módosul:"2.7.8.1.1. Amennyiben a biztonsági öv olyan berendezés része, amely utasbiztonsági rendszerként alkatrésztípus-jóváhagyási kérelem tárgya, e biztonsági övet a jármű azon szerkezeti elemére kell felszerelni, amelyre szokásos körülmények között szerelik, és ezen elemet a vizsgálókocsihoz kell csatlakoztatni a következőképpen:"A 2.7.8.1.4. pont utolsó mondata a következőképpen módosul:"Ha az ülés háttámlája állítható dőlésszögű, a háttámlát a gyártó által előírtak szerint kell rögzíteni, vagy előírások hiányában úgy kell rögzíteni, hogy olyan tényleges szöget alkosson, amely minél közelebb van az M1 és N1 kategóriájú jármű esetében a 25º-hoz és minden más kategóriájú jármű esetében a 15º-hoz."A 2.7.8.1.5. pontban a "2.6.1.3.1." szöveg helyébe a "2.6.1.4.1." szöveg lép.A 2.7.8.2. pont a következőképpen módosul:"2.7.8.2. Az övberendezést a próbabábuhoz kell erősíteni a VIII. mellékletben leírt módon. Egy 25 mm vastag deszkát kell a próbabábu háta és az üléstámla közé helyezni. Az övet szorosan a próbabábu köré kell rögzíteni. Ezután el kell távolítani a deszkát, és a próbabábut úgy kell elhelyezni, hogy a háta teljes hosszában érintkezésben legyen az üléstámlával."A 2.7.8.6. pontban a "2.6.1.3.1." szöveg helyébe a "2.6.1.4.1." szöveg lép.A 2.7.9.pontban a francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lép.A 2.7.9.2. pont a következőképpen módosul:"2.7.9.2. Az övberendezést le kell szerelni a vizsgálókocsiról, anélkül hogy a csatot kinyitnák. Ezután 3 daN direkt húzóterhelést kell alkalmazni a csatra. Amennyiben a csat merev részhez csatlakozik, a dinamikus vizsgálat során a csat és a merev rész között létrejött szöget figyelembe kell venni. 400 ± 20 mm/min sebesség mellett terhelni kell a csat kioldógombjának geometriai középpontját a gomb kezdeti mozgásirányával párhuzamosan futó, állandó tengely mentén. A csatot egy merev támasztéknak kell a helyén tartania a nyitásához szükséges erő alkalmazásakor. A fent említett terhelés nem haladhatja meg a 2.4.2.5. pontban előírt határt. A vizsgálóberendezés érintkezési pontjának gömb alakúnak kell lennie, 2,5 mm ± 0,1 mm sugárral. Csiszolt fémfelülettel kell rendelkeznie."A 2.7.9.3. pontot el kell hagyni.A 2.7.9.4. pont a jelenlegi 2.7.9.3. pontra változik.A 2.7.9.5. pont a jelenlegi 2.7.9.4. pontra változik.A 2.7.10pontban a "2.6.1.3.1." szöveg helyébe "2.6.1.4.1." szöveg lép. A francia és olasz változatban az "ensemble" és a "complesso" szó helyébe a "ceinture" és a "cintura" szó lépnek.A 2.8.1.1. és a 2.8.1.2. d)pontban az "övberendezések" kifejezés helyébe a "biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek" kifejezés lép.A 2.8.1.4.1. pont a következőképpen módosul:"2.8.1.4.1. Valamennyi, vészhelyzetben automatikusan reteszelő övvisszahúzót magában foglaló biztonsági övet és utasbiztonsági rendszert ellenőrizni kell, hogy megfelel-e a következőknek:- a 2.4.5.2.1.1. pont rendelkezései a 2.4.5.2.3. pontban meghatározott vizsgálati feltételekkel összhangban, vagy- a 2.4.5.2.1.4. pontban meghatározott rendelkezés.Ha az utóbbi rendelkezés követelményeinek megfelelnek, a gyártott darabszám legalább 10 %-át is meg kell vizsgálni a 2.4.5.2.1.1. pont rendelkezéseivel összhangban."A 2.8.2.1.pontban a német változatban az "eine Anordnung" kifejezés helyébe az "ein Exemplar" kifejezés lép. A francia változatban az "ensemble" szó helyébe az "exemplaire" szó lép.A 3. pont a következőképpen módosul:"3. A JÁRMŰBE TÖRTÉNŐ BESZERELÉSRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK"A 3.2.2.2. pont a következőképpen módosul:"3.2.2.2. hogy a legkisebbre csökkenjen annak veszélye, hogy a megfelelően elhelyezett biztonsági öv lecsússzon a viselője válláról annak menetirányba történő mozgása eredményeként."III. MELLÉKLET – EGK-ALKATRÉSZTÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI JELEKAz 1.1.1. pontot ki kell egészíteni a Görögországot jelölő "GR" betűkkel.A következő új 1.1.4. ponttal egészül ki:"1.1.4. 4N típusú övvisszahúzóval felszerelt biztonsági övek is rendelkeznek egy jelzéssel, amely egy téglalap, benne egy áthúzott M1 kategóriájú jármű, jelezve, hogy az ilyen kategóriájú járművekben tilos az ilyen típusú övvisszahúzó használata."A 2.1., 2.2. és 2.3. pontban az "a = 8 mm" helyébe az "a ≥ 8 mm" lép. A 2.3. pont holland változatában a "harnastype" kifejezés helyébe a "speciaal type" kifejezés lép.A 2.3. pont után az irányelv a következő új 2.4. ponttal egészül ki:+++++ TIFF +++++"2.4. A fenti típus-jóváhagyási jelet viselő öv egy többszörös érzékenységű ("m"), 4N típusú övvisszahúzóval ("r4N") rendelkező hárompontos öv ("A"), amely EGK-alkatrésztípus-jóváhagyást Hollandiában ("e4") a 2439-es számmal kapott. Ezen övet nem szabad M1 kategóriájú járművekbe szerelni."VI. MELLÉKLET – PÉLDA AZ ÖVVISSZAHÚZÓK PORÁLLÓSÁGI VIZSGÁLATÁRA SZOLGÁLÓ BERENDEZÉSREAz irányelvben közölt rajz helyébe a következő ábra lép:+++++ TIFF +++++VII. MELLÉKLET – A VIZSGÁLÓKOCSI, AZ ÜLÉS, A RÖGZÍTŐ- ÉS A FÉKEZŐBERENDEZÉS LEÍRÁSAA 2. pont első mondata a következőképpen módosul:"Az utasbiztonsági rendszerek vizsgálatának esetét kivéve, az ülés merev kivitelű és sima felületű."A 3. pont a következőképpen módosul:"3. RÖGZÍTÉSEKA rögzítéseket az 1. ábra utasításai szerint helyezik el. A kör alakú jelek, amelyek megfelelnek a rögzítések elrendezésének, megmutatják, hogy hova kell csatlakoztatni az öv végeit a vizsgálókocsin vagy adott esetben az erőmérő cellán. Szokásos használat esetén rögzítési pont az A, B és K pont, ha a csat felső széle és a heveder támasztékának rögzítőelemén lévő furat közötti távolság nem haladja meg a 250 mm-t. Egyébként az A1 és B1 pontot kell használni. A rögzítéseket hordozó szerkezet merev. A felső rögzítést legfeljebb 0,2 mm-rel lehet hosszanti irányban elmozdítani, amikor 98 daN értékű terhelést alkalmaznak ugyanezen irányban. A vizsgálókocsit úgy kell felépíteni, hogy a vizsgálat során a rögzítéseket tartó részekben ne léphessen fel maradó alakváltozás.Amennyiben szükséges egy negyedik rögzítés az övvisszahúzó csatlakoztatásához, ezen övvisszahúzóra a következő a jellemző:- a K ponton keresztül haladó függőleges, hosszirányú síkban helyezkedik el,- lehetővé teszi, hogy az övvisszahúzó elfordulhasson a gyártó által előírt szögig,- amennyiben a felső hevedervezető és az övvisszahúzón a heveder kilépő nyílása közötti távolság legalább 540 mm, akkor K középpontú és KB1 = 790 mm sugarú köríven helyezkedik el; minden más esetben K középpontú és 350 mm sugarú köríven."A 4. pont harmadik bekezdése a következőképpen módosul:"Ezen energiaelnyelő különböző alkatrészeinek méreteit a 2., 3. és 4. ábrán lehet látni. Az energiaelnyelő anyagának jellemző értékeit az alábbi táblázat adja meg. Minden vizsgálat előtt közvetlenül a csöveket legalább 12 órán keresztül 15 és 25 °C közötti hőmérsékleten kell tartani anélkül, hogy azokat felhasználnák. A biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek dinamikus vizsgálata során a fékezőberendezés hőmérsékletének ± 2 °C-os eltéréssel meg kell egyeznie a kalibrálási vizsgálat alatti hőmérsékletnek.A fékezőberendezésre vonatkozó követelményeket a IX. melléklet ismerteti. El lehet fogadni bármilyen más berendezést, amely egyenértékű eredményeket ad."TÁBLÁZAT – AZ ENERGIAELNYELŐ ANYAGAINAK JELLEMZŐ ÉRTÉKEIAz első sor a következőképpen módosul:"– Shore-féle A keménység: 95 ± 2, 20 ± 5 °C hőmérsékleten."Az 1. ábra helyébe a következő ábra lép:+++++ TIFF +++++1. ábraVizsgálókocsi, ülés, rögzítésVIII. MELLÉKLET – A PRÓBABÁBU LEÍRÁSAA 6. ábra helyébe a következő ábra lép:+++++ TIFF +++++6. ábraPróbabábu a VII. melléklet 1. ábráján látható ülő helyzetbenG = tömegközéppontT = a törzs vonatkoztatási pontja (a próbabábu hátulján, a középvonalban elhelyezve)P = a medence vonatkoztatási pontja (a próbabábu hátulján, a középvonalban elhelyezve)IX. MELLÉKLET – A VIZSGÁLÓKOCSI LASSULÁSI GÖRBÉJÉNEK LEÍRÁSA AZ IDŐ FÜGGVÉNYÉBENAz első bekezdés utolsó mondata a következőképpen módosul:"A fékezőberendezés hitelesítése során, a féktávolság 400 ± 20 mm, és a vizsgálókocsi sebessége 50 ± 1 km/h."Az (1) lábjegyzet a következőképpen módosul:"(1) E követelmények összhangban vannak az ISO R 6478/1980 ajánlással."X. MELLÉKLET – HASZNÁLATI UTASÍTÁSOKA 2. pont után az irányelv a következő új 3. ponttal egészül ki:"3. 4N típusú övvisszahúzóval felszerelt biztonsági övek esetében jelezni kell a beszerelési utasításokban és minden csomagoláson, hogy ezen öv nem alkalmas olyan személyszállító járművekbe történő beszerelésre, amelyek a vezetőüléssel együtt legfeljebb 9 üléssel rendelkeznek."XIV. MELLÉKLET – A VIZSGÁLATOK IDŐBELI SORRENDJEA meglévő táblázat helyébe a következő táblázat lép:Megfelelő irányelv rendelkezések Pontok | Vizsgálat | Mintadarabok |Biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer száma | Heveder száma |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |2.2., 2.3.2., 2.4.1.1., 2.5.1.1. | Biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer felülvizsgálata | x | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.1., 2.4.2.2. | Csat felülvizsgálata | x | x | x | x | x | | | | | | | | | | | |2.4.2.6., 2.4.2.7., 2.7.6.1., 2.7.6.5. | Csat szilárdsági vizsgálata | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.2., 2.7.6.1. | Beállítóeszközök (és szükség esetén az övvisszahúzók) szilárdsági vizsgálata | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.4., 2.7.6.2. | Rögzítőelemek (és szükség esetén az övvisszahúzók) szilárdsági vizsgálata | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.4., 2.7.6.3. | Csat alacsony hőmérsékletű vizsgálata | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.4., 2.7.6.4. | Merev részek hideg ütővizsgálata | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.3., 2.7.6.6. | Beállítás egyszerűsége | | | | x | | | | | | | | | | | | |Biztonsági öv vagy utasbiztonsági rendszer előkezelése/vizsgálata dinamikus vizsgálat előtt: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.3., 2.6.1.2. | – csat tartóssága | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.2., 2.7.2. | – merev részek korrózióállósága | x | x | | | | | | | | | | | | | | |– övvisszahúzó előkezelése | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.1., 2.4.5.2.1., 2.4.5.2.2., 2.4.5.2.3., 2.7.7.2. | – reteszelési küszöb | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2., 2.4.5.2.4., 2.7.7.4. | – visszahúzó erő | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3., 2.4.5.2.5., 2.7.7.1. | – tartósság | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3., 2.4.5.2.5., 2.7.2. | – korrózió | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3., 2.4.5.2.5., 2.7.7.3. | – por | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2., 2.7.5. | Hevederszélesség vizsgálata | | | | | | x | x | | | | | | | | | |Heveder szilárdsági vizsgálata a következők után: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.5.2., 2.7.5., 2.7.3.1. | – helyiség előkezelése | | | | | | x | x | | | | | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.2. | – előkezelés fényben | | | | | | | | x | x | | | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.3. | – előkezelése alacsony hőmérsékleten | | | | | | | | | | x | x | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.4. | – előkezelés magas hőmérsékleten | | | | | | | | | | | | x | x | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.5. | – előkezelés vízben | | | | | | | | | | | | | | x | x | |2.4.3.1., 2.7.4. | Mikrocsúszási vizsgálat | | | | x | x | | | | | | | | | | | |2.6.2., 2.7.3.6. | Koptatóvizsgálat | | | | x | x | | | | | | | | | | | |2.6.1., 2.7.8. | Dinamikus vizsgálat | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.5., 2.4.2.7., 2.7.8., 2.7.9. | Csatnyitás vizsgálata | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.7.1.4. | Hevederminta visszatartása | | | | | | | | | | | | | | | | x |[1] A 70/156/EGK irányelv (HL L 42., 1970.2.23.) I. mellékletében meghatározott jármű-kategóriák.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2009/145/EK irányelve ( 2009. november 26.) egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos zöldségfajok és fajták, illetve a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített zöldségek fajtáinak elismerése, és ezen honos fajok és fajták vetőmagjának forgalmazása esetében alkalmazható eltérésekről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               27.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 312/44

      A BIZOTTSÁG 2009/145/EK IRÁNYELVE

   (2009. november 26.)
   egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos zöldségfajok és fajták, illetve a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített zöldségek fajtáinak elismerése, és ezen honos fajok és fajták vetőmagjának forgalmazása esetében alkalmazható eltérésekről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a zöldségvetőmagok forgalmazásáról szóló, 2002. június 13-i 2002/55/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, 44. cikke (2) bekezdésére, valamint 48. cikke (1) bekezdésének b) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A biológiai sokféleséggel kapcsolatos kérdések és a növényi genetikai erőforrások megőrzésének fontossága az elmúlt években megnőtt, amint azt a különböző nemzetközi és közösségi szintű fejlemények mutatják. A példák között említhetjük a biológiai sokféleségről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1993. október 25-i 93/626/EGK tanácsi határozatot (2), az élelmezési és mezőgazdasági célú növényi genetikai erőforrások felhasználásáról szóló nemzetközi szerződésnek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről szóló, 2004. február 24-i 2004/869/EK tanácsi határozatot (3), a mezőgazdasági genetikai erőforrások megőrzésére, jellemzésére, begyűjtésére és hasznosítására irányuló közösségi program létrehozásáról és az 1467/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2004. április 24-i 870/2004/EK tanácsi rendeletet (4), valamint az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendeletet (5). A 2002/55/EK irányelv szerint a zöldségvetőmagok forgalmazása tekintetében e kérdések figyelembevétele céljából külön feltételeket kell megállapítani.

               (2)

               A növénygenetikai erőforrások in situ megőrzése és fenntartható hasznosításának biztosítása érdekében egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos fajokat és fajtákat (a továbbiakban: genetikai anyag) olyan helyeken is célszerű termeszteni és forgalmazni, ahol nem felelnek meg az általános követelményeknek a fajták elismerése, valamint a vetőmag forgalmazása tekintetében. A növénygenetikai erőforrások védelmének általános célja mellett e fajták megőrzésének sajátos érdeke abban rejlik, hogy ezek az adott helyi feltételekhez különösen jól alkalmazkodtak.

               (3)

               A növénygenetikai erőforrások fenntartható hasznosításának biztosítása érdekében a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtákat (a továbbiakban: bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták) olyan helyeken is célszerű termeszteni és forgalmazni, ahol nem felelnek meg az általános követelményeknek a fajták elismerése, valamint a vetőmag forgalmazása tekintetében. A növénygenetikai erőforrások védelmének általános célja mellett e fajták megőrzésének sajátos érdeke abban rejlik, hogy ezek alkalmasak bizonyos éghajlati, talajtani és agrártechnológiai feltételek melletti termesztésre (például kézi megművelés, többszöri betakarítás).

               (4)

               A genetikai anyagok és a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták megőrzése érdekében szükséges ezen fajták elismerése, valamint ezen fajták vetőmagjának termelése és forgalmazása tekintetében eltéréseket előírni.

               (5)

               Ezen eltéréseknek az egyéb fajták elismerésének alapvető követelményeit és a 2002/55/EK tanácsi irányelv 7. cikkének alkalmazásában egyes zöldségfajok fajtái esetében minimálisan vizsgálandó jellemzők és a vizsgálat minimumfeltételei vonatkozásában a végrehajtási intézkedések meghatározásáról szóló, 2003. október 6-i 2003/91/EK bizottsági irányelvben (6) előírt eljárási követelményeket kell érinteniük.

               (6)

               A tagállamok számára mindenekelőtt engedélyezni kell, hogy saját rendelkezéseket hozzanak a megkülönböztethetőség, állandóság és egységesség tekintetében. Ezeknek a rendelkezéseknek, legalább a megkülönböztethetőség és az állandóság tekintetében, a 2003/91/EK irányelv I. és II. mellékletében említett, a kérelmező által kitöltendő egyéb fajták elismeréséhez szükséges kérelemmel kapcsolatos szakmai kérdőívben feltüntetett jellemzőkön kell alapulnia. Ha az egységességet fajtaidegen növények alapján határozzák meg, a rendelkezéseknek meghatározott szabványokon kell alapulniuk.

               (7)

               Az eljárási követelményeket úgy kell előírni, hogy a genetikai anyagot vagy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtákat hivatalos vizsgálat nélkül elfogadhassák. Ezen fajták elnevezését illetően szükséges továbbá a 2002/55/EK irányelvben és a mezőgazdasági növényfajok és zöldségfajok fajtaelnevezéseinek alkalmasságára vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2009. július 22-i 637/2009/EK bizottsági rendeletben (7) meghatározott követelményektől való egyes eltérések előírása.

               (8)

               A genetikai anyagok tekintetében korlátozásokat kell előírni a vetőmag termelését és forgalmazását, különösen a származási régiót illetően, annak biztosítása érdekében, hogy a vetőmagok forgalmazása a növénygenetikai erőforrások in situ megőrzésének és fenntartható hasznosításának összefüggésében történjen. Ebben az összefüggésben a tagállamoknak lehetőséget kell adni arra, hogy további régiókat hagyjanak jóvá, ahol az érintett genetikai anyag származási régiójában való megőrzéséhez szükséges mennyiséget meghaladó vetőmagot forgalmazni lehet, feltéve, hogy e további régiók természetes és természetközeli élőhelyek szempontjából összehasonlíthatók. A származási régióval való kapcsolat fenntartásának biztosítása érdekében ez nem alkalmazandó, amennyiben egy tagállam további termesztési régiókat hagyott jóvá.

               (9)

               Mennyiségi korlátozásokat kell megállapítani minden genetikai anyag és minden bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta forgalmazása tekintetében.

               (10)

               A genetikai anyagok esetében az egyes fajtákból forgalomba hozott vetőmag mennyisége nem haladhatja meg az érintett zöldségfajta korlátozott, az adott faj termesztése fontosságának függvényében meghatározott nagyságú területen történő termesztéséhez szükséges mennyiséget. E mennyiségek betartásának biztosításához a tagállamoknak bejelentési kötelezettséget kell előírniuk a termelők számára az általuk előállítani szándékozott genetikai anyagok vetőmagjának mennyiségére, valamint adott esetben fel kell osztaniuk a mennyiségeket a termelők között.

               (11)

               A bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták esetében a mennyiségkorlátozásokat a vetőmagok kis csomagokban történő forgalomba hozatalának előírásával kell megvalósítani, ily módon a kis csomagokban forgalmazott vetőmag viszonylag magas ára fejt ki mennyiségkorlátozó hatást.

               (12)

               A genetikai anyagok és a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták esetében a vetőmag nyomon követhetőségét megfelelő zárolási és címkézési követelményekkel kell biztosítani.

               (13)

               Az irányelv megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében genetikai anyagok és a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagtermésének meg kell felelnie a vetőmagok minősítésére és hitelesítésére vonatkozó különös feltételeknek. A vetőmagokat hatósági utóellenőrzésnek kell alávetni. A termelés és forgalmazás minden szakaszában hivatalos ellenőrzést kell végezni. A forgalomba hozott genetikai anyagok vetőmagmennyiségéről a beszállítóknak jelentést kell tenniük a tagállamok számára, a tagállamoknak pedig a Bizottság számára.

               (14)

               Három év elteltével a Bizottságnak értékelnie kell, hogy az ezen irányelvben előírt intézkedések, különösen a genetikai anyagokra és a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtákra vonatkozó mennyiségkorlátozásokat érintő rendelkezések hatékonyak-e.

               (15)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

      I.   FEJEZET

         Tárgy és fogalommeghatározások

   1. cikk
   Tárgy
   (1)   A 2002/55/EK irányelvben foglalt zöldségfajok tekintetében ezen irányelv bizonyos eltéréseket határoz meg a növénygenetikai erőforrások in situ megőrzésével és fenntartható hasznosításával kapcsolatosan a termesztés és forgalmazás terén:

               a)

               egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos zöldségfajoknak és fajtáknak (a továbbiakban: genetikai anyagok) a mezőgazdasági növényfajok nemzeti fajtajegyzékeibe történő felvétele elfogadásához, amint azt a 2002/55/EK irányelv előírja; és

               b)

               a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített zöldségek fajtáinak (a továbbiakban: bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták) az a) pontban említett nemzeti fajtajegyzékekbe történő felvétele elfogadásához; és

               c)

               az ilyen genetikai anyagok és bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagjának forgalmazásához.

         (2)   Amennyiben ezen irányelv másképp nem rendelkezik, a 2002/55/EK irányelv fogalommeghatározásait kell alkalmazni.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ezen irányelv alkalmazásában:
   a)   „in situ megőrzés”: a genetikai anyag megőrzése annak természetes környezetében, termesztett növényfajok esetében pedig abban a termesztési környezetben, ahol sajátos tulajdonságaik kialakultak;
   b)   „génerózió”: a genetikai sokféleség idővel történő csökkenése ugyanazon fajok populációi, illetve fajtái között és azokon belül, illetve egy faj genetikai alapjának csökkenése emberi beavatkozásból, illetve környezeti változásból adódóan;
   c)   „honos fajták”: olyan növényfaj populációi, illetve klónjai, amelyek természetes módon alkalmazkodnak régiójuk környezeti feltételeihez.

      II.   FEJEZET

         Genetikai anyag

   I.   szakasz

         A genetikai anyagok elismerése

   3. cikk
   Genetikai anyagok
   (1)   A tagállamok genetikai anyagokat ismerhetnek el a 4. és az 5. cikkben előírt követelmények figyelembevételével.
   (2)   A genetikai anyagok elismerése az alábbiak szerint történik:

               a)

               A tagállamok fajtaként olyan fajtákat ismerhetnek el, amelyek vetőmagját „genetikai anyag minősített vetőmagjaként” minősítették vagy „genetikai anyag standard vetőmagjaként” hitelesítették. Az ilyen fajtákat a zöldségfajok közös fajtajegyzékébe olyan genetikai anyagként kell bevezetni, amely vetőmagja „a 2009/145/EK bizottsági irányelv 10. cikke szerint minősítendő, vagy ezen irányelv 11. cikke szerint hitelesítendő”.

               b)

               A tagállamok fajtaként olyan fajtákat ismerhetnek el, amelyek vetőmagja csak „genetikai anyag standard vetőmagjaként” hitelesíthető. Az ilyen fajtákat a zöldségfajok közös fajtajegyzékébe olyan genetikai anyagként kell bevezetni, amely vetőmagja „a 2009/145/EK bizottsági irányelv 11. cikke szerint hitelesítendő”.

         4. cikk
   Alapvető követelmények
   (1)   Az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett honos fajok vagy fajták genetikai anyagként történő elismeréséhez fenn kell állnia a növénygenetikai erőforrás-megőrzés érdekének.
   (2)   A 2003/91/EK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésétől eltérően a tagállamok elfogadhatják saját rendelkezéseiket a genetikai anyagok megkülönböztethetőségének, állandóságának és egységességének tekintetében.
   Ilyen esetekben a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a megkülönböztethetőség és az állandóság tekintetében legalább az alábbi helyeken említett jellemzők alkalmazandók:

               a)

               a Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO) vizsgálatokról szóló jegyzőkönyveivel kapcsolatos, a 2003/91/EK irányelv I. mellékletében felsorolt fajokra vonatkozó technikai kérdőívek; vagy

               b)

               az új növényfajták oltalmáról szóló nemzetközi egyezmény (UPOV) iránymutatásainak a 2003/91/EK irányelv II. mellékletében felsorolt fajokra vonatkozó technikai kérdőívei.

         Az egységesség értékeléséhez a 2003/91/EK irányelv alkalmazandó.
   Ha azonban az egységesség megállapítása a fajtaidegen növények alapján történik, 10 %-os populációs standardot és legalább 90 %-os elfogadási valószínűséget kell alkalmazni.
   5. cikk
   Eljárási követelmények
   A 2002/55/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdésének első mondatától eltérően nem írnak elő hivatalos vizsgálatot, amenynyiben a genetikai anyagok elismeréséről való döntéshez elegendőek az alábbi információk:

               a)

               a genetikai anyag leírása és elnevezése;

               b)

               a nem hivatalos vizsgálatok eredményei;

               c)

               a termesztés, szaporítás és felhasználás folyamán szerzett gyakorlati tapasztalatokból származó ismeretek, ahogy azokról a kérelmező az érintett tagállamot értesítette;

               d)

               egyéb információk, különösen a növénygenetikai erőforrások hatóságaitól, illetve a tagállamok által e célra elismert szervezetektől.

         6. cikk
   Az elismerés megtagadása
   Egy genetikai anyag nem fogadható el a nemzeti fajtajegyzékbe való felvételre, ha:

               a)

               a zöldségfajok közös fajtajegyzékében a genetikai anyagtól eltérő fajtaként már fel van sorolva, vagy e közös fajtajegyzékéből törölték az elmúlt két évben, illetve a 2002/55/EK irányelv 15. cikkének (2) bekezdésében biztosított időszak lejárta óta két év még nem telt el; vagy

               b)

               a 2100/94/EK tanácsi rendelet (8) előírásai szerinti közösségi növényfajta-oltalmi jog vagy pedig nemzeti növényfajta-oltalmi jog védi, vagy ilyen oltalom iránti kérelem elbírálása folyamatban van.

         7. cikk
   Elnevezések
   (1)   Tekintettel a 2000. május 25. előtt ismert genetikaianyag-elnevezésekre, a tagállamok engedélyezhetnek a 637/2009/EK rendelettől való eltéréseket, kivéve, ha az ilyen eltérések sértenék egy, az említett rendelet 2. cikkében védett harmadik fél elsődleges jogait.
   (2)   A 2002/55/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdése ellenére a tagállamok több nevet is elfogadhatnak egy fajtára, ha az érintett nevek történetileg ismertek.
   8. cikk
   Származási régió
   (1)   Ha egy tagállam elfogad egy genetikai anyagot, azonosítania kell azt az egy vagy több helységet vagy régiót (a továbbiakban: származási régió), amelyben a fajtát hagyományosan termesztették, és amelyhez az természetes módon alkalmazkodott. Figyelembe kell vennie a növénygenetikai erőforrások hatóságaitól vagy a tagállamok által e célra elismert szervezetektől származó információkat.
   Ha egy származási régió több tagállam területén található, minden érintett tagállamnak azonosítania kell azt közös megegyezéssel.
   (2)   A származási régió azonosítását végző tagállamnak vagy tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot az azonosított régióról.
   9. cikk
   A genetikai anyag fenntartása
   A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy egy adott genetikai anyagot annak származási régiójában fenn kell tartani.

      II.   szakasz

         vetőmagtermelés és a genetikai anyagok forgalmazása

   10. cikk
   Bizonyítvány
   A 2002/55/EK irányelv 20. cikkétől eltérve a tagállamok előírhatják, hogy egy genetikai anyag vetőmagját genetikai anyag minősített vetőmagjaként lehet minősíteni, amennyiben az megfelel az alábbi követelményeknek:

               a)

               a vetőmag a fajtafenntartás jól meghatározott gyakorlatainak megfelelően termelt vetőmagból származik;

               b)

               a vetőmag megfelel a 2002/55/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdése d) pontjában előírt „minősített vetőmag” minősítési követelményeinek, a minimális fajtatisztaságra vonatkozó és a hivatalos vizsgálattal, illetve a hivatalos felügyelet alatti vizsgálattal kapcsolatos követelmények kivételével;

               c)

               a vetőmag megfelelő fajtatisztasággal rendelkezik.

         11. cikk
   Ellenőrzés
   A 2002/55/EK irányelv 20. cikkétől eltérve a tagállamok előírhatják, hogy egy genetikai anyag vetőmagját genetikai anyag standard vetőmagjaként lehet hitelesíteni, amennyiben az megfelel az alábbi követelményeknek:

               a)

               a vetőmag megfelel a 2002/55/EK irányelvben előírt „standard vetőmag” forgalmazására vonatkozó követelményeknek, a minimális fajtatisztaságra vonatkozó követelmények kivételével;

               b)

               a vetőmag megfelelő fajtatisztasággal rendelkezik.

         12. cikk
   Vetőmagvizsgálat
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a vizsgálatokat elvégezzék annak ellenőrzésére, hogy a genetikai anyag vetőmagja megfelel-e a 10. és 11. cikkben előírt követelményeknek.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett vizsgálatokat a jelenlegi nemzetközi módszerekkel összhangban, vagy ha nem léteznek ilyen módszerek, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell elvégezni.
   (3)   A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett vizsgálatokhoz a mintákat homogén tételekből veszik. Biztosítják továbbá, hogy az irányelv 25. cikkének (2) bekezdésében előírt, a tétel-tömegre és a minta-tömegre vonatkozó szabályokat alkalmazzák.
   13. cikk
   Vetőmag-termelési régió
   (1)   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy genetikai anyag vetőmagját csak a származási régióban lehessen termelni.
   Amennyiben a vetőmagot abban a régióban egy speciális környezeti probléma miatt nem lehet termelni, a tagállamok jóváhagyhatnak további régiókat vetőmagtermelésre, figyelembe véve a növénygenetikai erőforrások hatóságaitól, illetve a tagállamok által e célra elismert szervezetektől származó információkat. Az ezekben a további régiókban termelt vetőmagot azonban kizárólag a származási régióban lehet felhasználni.
   (2)   A tagállamok értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot azon további régiókról, amelyeket az (1) bekezdés alapján vetőmagtermelésre jóváhagyni szándékoznak.
   A Bizottság és a többi tagállam az értesítések kézhezvételétől számított 20 munkanapon belül kérheti, hogy a kérdést a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága elé terjesszék. A Bizottság a 2002/55/EK irányelv 48. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban határozatot hoz, amely – amennyiben szükséges – megállapítja az ilyen régiók kinevezésére vonatkozó korlátozásokat vagy feltételeket.
   Ha sem a Bizottság, sem más tagállamok nem terjesztenek be egy, a második albekezdés szerinti kérelmet, a kérdéses tagállam jóváhagyhatja az értesítés szerinti további vetőmag-termelési régiókat.
   14. cikk
   A forgalmazásra vonatkozó feltételek
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy egy genetikai anyag vetőmagját csak az alábbi feltételekkel lehessen forgalmazni:

               a)

               azt annak származási régiójában vagy egy, a 13. cikkben említett régióban termelik;

               b)

               csak a származási régiójában forgalmazzák.

         (2)   Az (1) bekezdés b) pontjától eltérve egy tagállam a genetikai anyag vetőmagja forgalmazásának céljára jóváhagyhat a saját területén fekvő további régiókat, feltéve, hogy e régiók a származási régióval a genetikai anyag természetes és természetközeli élőhelyeinek szempontjából összehasonlíthatók.
   Amennyiben a tagállamok ilyen további régiókat hagynak jóvá, biztosítaniuk kell, hogy legalább a 15. cikkben említett vetőmagmennyiség termeléséhez szükséges vetőmagmennyiséget annak származási régiójában a genetikai anyag megőrzésére fenntartják.
   A tagállamok értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot az ilyen további régiók jóváhagyásáról.
   (3)   Amennyiben egy tagállam a 13. cikkel összhangban vetőmag-termesztési célra további régiókat hagy jóvá, nem élhet az e cikk (2) bekezdésében biztosított eltéréssel.
   15. cikk
   Mennyiségi korlátozások
   Minden tagállam biztosítja, hogy minden egyes genetikai anyag esetében az évente forgalmazott vetőmag mennyisége nem haladja meg az adott fajok tekintetében az I. mellékletben meghatározott nagyságú területen történő zöldségtermeléshez szükséges mennyiséget.
   16. cikk
   Mennyiségi korlátozások alkalmazása
   (1)   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy minden termelési időszak kezdete előtt a termelők értesítsék őket a vetőmag-termelési terület méretéről és földrajzi elhelyezkedéséről.
   (2)   Amennyiben az (1) bekezdésben említett értesítések alapján a tagállamok által a 15. cikkel összhangban megállapított mennyiségeket várhatóan túllépik, a tagállamoknak fel kell osztani minden érintett termelő között azt a mennyiséget, amelyet a megfelelő termelési időszakban forgalmazhatnak.
   17. cikk
   A csomagok zárolása
   (1)   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy genetikai anyagok vetőmagját csak zárórendszerrel ellátott zárt csomagban hozhassák forgalomba.
   (2)   A vetőmagcsomagokat a beszállítónak oly módon kell zárolnia, hogy ne lehessen kinyitni azokat a zárolási rendszer megrongálása, illetve anélkül, hogy a beszállító címkéjén vagy a csomagoláson lévő illetéktelen beavatkozás nyomot ne hagyna.
   (3)   A (2) bekezdésnek megfelelő zárolás biztosítása érdekében a zárórendszernek legalább a címkét vagy a fémzárat tartalmaznia kell.
   18. cikk
   Címkézés
   A tagállamok biztosítják, hogy a genetikai anyagok vetőmagjának csomagolása és tárolóedénye rendelkezzék a beszállító címkéjével vagy egy nyomtatott, illetve bélyegzett felirattal, amely a következő információkat tartalmazza:

               a)

               az „EK-szabályok és -szabványok” szavak;

               b)

               a címkézésért felelős személy neve és címe vagy azonosító jele;

               c)

               a zárolás éve a következőképpen kifejezve: „zárolva …” (év), vagy a csíraképesség utolsó vizsgálatának céljára szolgáló utolsó mintavétel éve, a következőképpen kifejezve: „mintavételezve …” (év);

               d)

               faj;

               e)

               a genetikai anyag megnevezése;

               f)

               a „genetikai anyag minősített vetőmagja” vagy „genetikai anyag standard vetőmagja” szöveg;

               g)

               származási régió;

               h)

               ha a vetőmag-termelési régió eltér a származási régiótól, a vetőmag-termelési régiót is fel kell tüntetni;

               i)

               a tételnek a címkézésért felelős személy által megadott referenciaszáma;

               j)

               a bejelentett nettó vagy bruttó tömeg, illetve a bejelentett magszám;

               k)

               ha a tömeg fel van tüntetve, és szemcsézett peszticidet, drazsírozó anyagokat vagy más szilárd adalékot használnak, akkor a vegyszeres kezelés vagy az adalék jellege és a termésfürtök, illetve a tiszta vetőmagok tömege és az össztömeg közötti hozzávetőleges arány is.

         19. cikk
   Hatósági utóellenőrzés
   A tagállamok biztosítják, hogy a vetőmagot véletlenszerű vizsgálatok általi utólagos hatósági ellenőrzésnek vessék alá fajtaazonosságának és fajtatisztaságának igazolása érdekében.
   Az első bekezdésben említett hatósági utóellenőrzéseket a jelenlegi nemzetközi módszerekkel összhangban, vagy ha nem léteznek ilyen módszerek, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell elvégezni.
   20. cikk
   Nyomon követés
   A tagállamok termelés és forgalmazás során végzett hivatalos ellenőrzés által biztosítják, hogy a vetőmag megfeleljen e fejezet rendelkezéseinek, különös figyelmet szentelve a fajtáknak, vetőmag-termelési terület földrajzi elhelyezkedéseknek és a mennyiségeknek.

      III.   FEJEZET

         A bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták

   I.   szakasz

         A bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták elismerése

   21. cikk
   A bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták
   (1)   A tagállamok genetikai anyagként ismerhetnek el bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtákat a 22. és az 23. cikkben előírt követelmények figyelembevételével.
   (2)   A tagállamok fajtaként ismerhetnek el olyan bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtákat, amelyek vetőmagja csak „bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta standard vetőmagjaként” hitelesíthető. Az ilyen fajtákat a zöldségfajok közös fajtajegyzékébe olyan fajtaként kell bevezetni amely vetőmagja „a 2009/145/EK bizottsági irányelv 26. cikke szerint bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtaként hitelesítendő”.
   22. cikk
   Alapvető követelmények
   (1)   Ahhoz, hogy az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett, bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtaként elismerhető legyen, egy fajtának a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtának kell lennie.
   Egy fajtát akkor kell bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtának tekinteni, ha azt bizonyos agrártechnológiai, éghajlati és talajtani feltételek melletti termesztésre nemesítették.
   (2)   A 2003/91/EK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésétől eltérően a tagállamok elfogadhatják saját rendelkezéseiket a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták megkülönböztethetősége, állandósága és egységessége tekintetében.
   Ilyen esetekben a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a megkülönböztethetőség és az állandóság tekintetében legalább az alábbi helyeken említett jellemzők alkalmazandók:

               a)

               a Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO) vizsgálatokról szóló jegyzőkönyveivel kapcsolatos, a 2003/91/EK irányelv I. mellékletében felsorolt fajokra vonatkozó technikai kérdőívek; vagy

               b)

               az új növényfajták oltalmáról szóló nemzetközi egyezmény (UPOV) iránymutatásainak a 2003/91/EK irányelv II. mellékletében felsorolt fajokra vonatkozó technikai kérdőívei.

         Az egységesség értékeléséhez a 2003/91/EK irányelv alkalmazandó.
   Ha azonban az egységesség megállapítása a fajtaidegen növények alapján történik, 10 %-os populációs standardot és legalább 90 %-os elfogadási valószínűséget kell alkalmazni.
   23. cikk
   Eljárási követelmények
   A 2002/55/EK irányelv 7. cikke (1) bekezdésének első mondatától eltérően nem írnak elő hivatalos vizsgálatot, amennyiben a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták elismeréséről való döntéshez elegendőek az alábbi információk:

               a)

               a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta leírása és elnevezése;

               b)

               a nem hivatalos vizsgálatok eredményei;

               c)

               a termesztés, szaporítás és felhasználás során szerzett gyakorlati tapasztalatokból szerzett ismeretek, ahogy azokról a kérelmező az érintett tagállamot értesítette;

               d)

               egyéb információk, különösen a növénygenetikai erőforrások hatóságaitól, illetve a tagállamok által e célra elismert szervezetektől.

         24. cikk
   Az elismerés megtagadása
   Egy bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta a nemzeti fajtajegyzékbe való felvételre nem fogadható el, ha:

               a)

               a zöldségfajok közös fajtajegyzékében a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajtától eltérő fajtaként már fel van sorolva, vagy a zöldségfajok e közös fajtajegyzékéből törölték az elmúlt két évben, illetve a 2002/55/EK irányelv 15. cikkének (2) bekezdésében biztosított időszak lejárta óta két év még nem telt el; vagy

               b)

               a 2100/94/EK rendelet előírásai szerinti közösségi növényfajta-oltalmi jog vagy nemzeti növényfajta-oltalmi jog védi, vagy ilyen oltalom iránti kérelem folyamatban van.

         25. cikk
   Elnevezések
   (1)   Tekintettel a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták 2000. május 25. előtt ismert elnevezéseire, a tagállamok engedélyezhetnek a 637/2009/EK rendelettől való eltéréseket, kivéve, ha az ilyen eltérések sértenék egy, az említett rendelet 2. cikkében védett harmadik fél elsődleges jogait.
   (2)   A 2002/55/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdése ellenére a tagállamok több nevet is elfogadhatnak egy fajtára, ha az érintett nevek történetileg ismertek.

      II.   szakasz

         A bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagjának forgalmazása

   26. cikk
   Ellenőrzés
   A 2002/55/EK irányelv 20. cikkétől eltérve a tagállamok előírhatják, hogy egy bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta vetőmagját bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta standard vetőmagjaként lehet hitelesíteni, amennyiben az megfelel az alábbi követelményeknek:

               a)

               a vetőmag megfelel a 2002/55/EK irányelvben előírt „standard vetőmag” forgalmazására vonatkozó követelményeknek, a minimális fajtatisztaságra vonatkozó követelmények kivételével;

               b)

               a vetőmag megfelelő fajtatisztasággal rendelkezik.

         27. cikk
   Vetőmagvizsgálat
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a vizsgálatokat elvégezzék annak ellenőrzésére, hogy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta vetőmagja megfelel-e a 26. cikkben előírt követelményeknek.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett vizsgálatokat a jelenlegi nemzetközi módszerekkel összhangban, vagy ha nem léteznek ilyen módszerek, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell elvégezni.
   28. cikk
   Mennyiségi korlátozások
   A tagállamok biztosítják, hogy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagját kis kiszerelésű csomagokban hozzák forgalomba, amelyek tömege nem haladja meg a II. mellékletben előírt maximális nettó tömeget.
   29. cikk
   A csomagok zárolása
   (1)   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagját csak zárórendszerrel ellátott zárt csomagban hozhassák forgalomba.
   (2)   A vetőmagcsomagokat a beszállítónak oly módon kell zárolnia, hogy ne lehessen kinyitni azokat a zárolási rendszer megrongálása, illetve anélkül, hogy a beszállító címkéjén vagy a csomagoláson lévő illetéktelen beavatkozás nyomot ne hagyna.
   (3)   A (2) bekezdésnek megfelelő zárolás biztosítása érdekében a zárórendszernek legalább a címkét vagy a fémzárat tartalmaznia kell.
   30. cikk
   Címkézés
   A tagállamok biztosítják, hogy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták vetőmagjának csomagolásai rendelkeznek a beszállító címkéjével vagy egy nyomtatott, illetve bélyegzett figyelmeztetéssel, amely a következő információkat tartalmazza:

               a)

               az „EK-szabályok és -szabványok” szavak;

               b)

               a címkézésért felelős személy neve és címe vagy azonosító jele;

               c)

               a zárolás éve a következőképpen kifejezve: „zárolva …” (év), vagy a csíraképesség utolsó vizsgálatának céljára szolgáló utolsó mintavétel éve, a következőképpen kifejezve: „mintavételezve …” (év);

               d)

               faj;

               e)

               a fajta megnevezése;

               f)

               a „bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta” szavak;

               g)

               a tételnek a címkézésért felelős személy által megadott referenciaszáma;

               h)

               a bejelentett nettó vagy bruttó tömeg, illetve a bejelentett magszám;

               i)

               ha a tömeg fel van tüntetve, és szemcsézett peszticidet, drazsírozó anyagokat vagy más szilárd adalékot használnak, akkor a vegyszeres kezelés vagy az adalék jellege és a termésfürtök, illetve a tiszta vetőmagok tömege és az össztömeg közötti hozzávetőleges arány is.

         31. cikk
   Hatósági utóellenőrzés
   A tagállamok biztosítják, hogy a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta vetőmagját véletlenszerű vizsgálatok általi utólagos hatósági ellenőrzésnek vessék alá fajtaazonosságának és -tisztaságának ellenőrzése érdekében.
   Az első bekezdésben említett vizsgálatokat a jelenlegi nemzetközi módszerekkel összhangban, vagy ha nem léteznek ilyen módszerek, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell elvégezni.
   32. cikk
   Nyomon követés
   A tagállamok termelés és forgalmazás során végzett hivatalos ellenőrzés által biztosítják, hogy a vetőmag megfeleljen e fejezet rendelkezéseinek, különös figyelmet szentelve a fajtáknak és a mennyiségeknek.

      IV.   FEJEZET

         Általános és záró rendelkezések

   33. cikk
   Jelentéstétel
   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a területükön működő beszállítók minden termelési időszakban jelentsék minden bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajta forgalomba hozott vetőmagjának mennyiségét.
   A tagállamok kérésre jelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak a bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták területükön forgalomba hozott vetőmagjának mennyiségét.
   34. cikk
   Növénygenetikai erőforrások elismert szervezeteinek értesítése
   A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot az 5. cikk d) pontjában, a 8. cikk (1) bekezdésében, a 13. cikk (1) bekezdésében és a 23. cikk d) pontjában említett elismert szervezetekről.
   35. cikk
   Értékelés
   A Bizottság 2013. december 31-ig értékeli az irányelv végrehajtását.
   36. cikk
   Átültetés a nemzeti jogba
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2010. december 31-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
   37. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   38. cikk
   Címzettek
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. november 26-án.

            a Bizottság részéről

         Androulla VASSILIOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 193., 2002.7.20., 33. o.

      (2)  HL L 309., 1993.12.13., 1. o.

      (3)  HL L 378., 2004.12.23., 1. o.

      (4)  HL L 162., 2004.4.30., 18. o.

      (5)  HL L 277., 2005.10.21., 1. o.

      (6)  HL L 254., 2003.10.8., 11. o.

      (7)  HL L 191., 2009.7.23., 10. o.

      (8)  HL L 227., 1994.9.1., 1. o.

      I. MELLÉKLET

         A 15. cikkben említett, a genetikai anyagok vetőmagjának forgalmazására vonatkozó mennyiségi korlátozások

                  Növénytani megnevezés

                  Zöldségtermelés céljára maximálisan igénybe vehető terület tagállamonként és genetikai anyagonként

                     Allium cepa L. – Cepa csoport

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. – Aggregatum csoport

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      II. MELLÉKLET

         A 28. cikkben említett maximális nettó tömeg csomagonként

                  Növénytani megnevezés

                  Maximális nettó tömeg csomagonként, grammban kifejezve

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. (cepa csoport, aggregatum csoport)

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. (all)

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: A Bizottság 2006/124/EK irányelve ( 2006. december 5. ) a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásáról szóló 92/33/EGK tanácsi irányelv és a zöldségvetőmagok forgalmazásáról szóló 2002/55/EK tanácsi irányelv módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               6.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 339/12

      A BIZOTTSÁG 2006/124/EK IRÁNYELVE

   (2006. december 5.)
   a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásáról szóló 92/33/EGK tanácsi irányelv és a zöldségvetőmagok forgalmazásáról szóló 2002/55/EK tanácsi irányelv módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a vetőmagokon kívüli zöldségszaporító és -ültetési anyagok forgalmazásáról szóló, 1992. április 28-i 92/33/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 1. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a zöldségvetőmagok forgalmazásáról szóló, 2002. június 13-i 2002/55/EK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 2. cikke (2) bekezdére és 45. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2002/55/EK irányelv nem vonatkozik minden, a 92/33/EGK irányelv hatálya alá vont zöldség nemzetségre és fajra. Indokolt oly módon kiterjeszteni a 2002/55/EK irányelv alkalmazási körét, hogy az ugyanazokra a nemzetségekre és fajokra vonatkozzon, mint a 92/33/EGK irányelv.

               (2)

               A 2002/55/EK és a 92/33/EGK irányelvek nem vonatkoznak a bizonyos új tagállamokban nagy mennyiségben termesztett pattogatni való vagy csemegekukoricára (Zea mays L.). Indokolt mindkét irányelv alkalmazási körét kiterjeszteni a Zea mays L. vonatkozásában. Bár a kukorica, beleértve a pattogatni való és csemegekukoricát is, gabonának minősül a közös agrárpolitikához kapcsolódó jogszabályok értelmében, a csemegekukorica és pattogatni való kukorica vetőmagjára a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló különleges jogszabályokat kell alkalmazni.

               (3)

               A tudomány fejlődése miatt a 92/33/EGK és a 2002/55/EK irányelvekben használt számos növénytani név helytelennek, vagy hitelességét tekintve kétségesnek bizonyult. Ezeket a neveket a nemzetközileg elfogadott nevekhez kell igazítani.

               (4)

               A 92/33/EGK és a 2002/55/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (5)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottságának véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 92/33/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt nemzetségek és fajok helyébe az ezen irányelv mellékletében felsoroltak lépnek.
   2. cikk
   A 2002/55/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjában felsorolt nemzetségek és fajok helyébe az ezen irányelv mellékletében felsoroltak lépnek.

               2.

               A II. melléklet 3. pontjának a) alpontja a következőképpen módosul:

                           a)

                           A táblázat a következő sorokkal egészül ki betűrend szerinti sorrendben:

                                       „Allium fistulosum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       „Allium sativum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       „Allium schoenoprasum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       „Rheum rhabarbarum

                                       97

                                       0,5

                                       70”

                                       „Zea mays

                                       98

                                       0,1

                                       85”;

                           b)

                           „Brassica oleracea (egyéb alfajok)” helyébe a következő szöveg lép: „Brassica oleracea (a karfiol kivételével)”;

                           c)

                           „Brassica pekinensis” helyébe a következő szöveg lép: „Brassica rapa (Kínai kel)”;

                           d)

                           „Brassica rapa” helyébe a következő szöveg lép: „Brassica rapa (Tarlórépa)”;

                           e)

                           „Lycopersicon lycopersicum” helyébe a következő szöveg lép: „Lycopersicon esculentum”.

               3.

               A III. melléklet 2. pontja a következőképpen módosul:

                           a)

                           A táblázat a következő sorokkal egészül ki betűrend szerinti sorrendben:

                                       „Allium fistulosum

                                       15”

                                       „Allium sativum

                                       20”

                                       „Allium schoenoprasum

                                       15”

                                       „Rheum rhabarbarum

                                       135”

                                       „Zea mays

                                       1 000”.

                           b)

                           „Brassica pekinensis” szövegrészt törölni kell;

                           c)

                           „Lycopersicon lycopersicum” helyébe a következő szöveg lép: „Lycopersicon esculentum”.

         3. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2007. június 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot.
   Ezeket a rendelkezéseket 2007. július 1-jétől alkalmazzák. A tagállamok ugyanakkor 2009. december 31-ig elhalaszthatják a rendelkezések alkalmazását az alábbiakhoz tartozó fajták hivatalos elismerését illetően: Allium cepa L. (aggregatum csoport), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. és Zea mays L.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek szövegükben hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   4. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. december 5-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 157., 1992.6.10., 1. o. A legutóbb a 2005/55/EK bizottsági irányelvvel (HL L 22., 2005.1.26., 17. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 193., 2002.7.20., 33. o. A legutóbb a 2004/117/EK irányelvvel (HL L 14., 2005.1.18., 18. o.) módosított irányelv.

      MELLÉKLET

                     „Allium cepa L.

                                 —

                                    Cepa csoport

                     Vöröshagyma

                                 —

                                    Aggregatum csoport

                     Salottahagyma

                        Allium fistulosum L.

                     Téli sarjadékhagyma

                        Allium porrum L.

                     Póréhagyma

                        Allium sativum L.

                     Fokhagyma

                        Allium schoenoprasum L.

                     Metélőhagyma

                        Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Turbolya

                        Apium graveolens L.

                     Gyökérzeller
                     Levélzeller

                        Asparagus officinalis L.

                     Spárga

                        Beta vulgaris L.

                     Cékla
                     Mángold

                        Brassica oleracea L.

                     Leveles kel
                     Karfiol
                     Brokkoli vagy Calabrese
                     Bimbóskel
                     Kelkáposzta
                     Fejes káposzta
                     Vörös káposzta
                     Karalábé

                        Brassica rapa L.

                     Kínai kel
                     Tarlórépa

                        Capsicum annuum L.

                     Paprika

                        Cichorium endivia L.

                     Borzaslevelű endívia
                     Széleslevelű endívia

                        Cichorium intybus L.

                     Hajtató cikória
                     Leveles cikória
                     Ipari cikória

                        Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Görögdinnye

                        Cucumis melo L.

                     Sárgadinnye

                        Cucumis sativus L.

                     Salátauborka
                     Konzervuborka

                        Cucurbita maxima Duchesne

                     Sütőtök

                        Cucurbita pepo L.

                     Tök

                        Cynara cardunculus L.

                     Articsóka
                     Kardi

                        Daucus carota L.

                     Sárgarépa
                     Takarmány sárgarépa

                        Foeniculum vulgare Mill.

                     Édeskömény

                        Lactuca sativa L.

                     Saláta

                        Lycopersicon esculentum Mill.

                     Paradicsom

                        Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Petrezselyem

                        Phaseolus coccineus L.

                     Tűzbab

                        Phaseolus vulgaris L.

                     Zöldbab (bokorbab és futóbab)

                        Pisum sativum L. (partim)

                     Kifejtőborsó
                     Velőborsó
                     Cukorborsó

                        Raphanus sativus L.

                     Retek
                     Fekete retek

                        Rheum rhabarbarum L.

                     Rebarbara

                        Scorzonera hispanica L.

                     Feketegyökér

                        Solanum melongena L.

                     Tojásgyümölcs

                        Spinacia oleracea L.

                     Spenót

                        Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Galambbegysaláta

                        Vicia faba L. (partim)

                     Lóbab

                        Zea mays L. (partim)

                     Csemegekukorica
                     Pattogató kukorica”