title: A Tanács 2003/122/Euratom irányelve (2003. december 22.) a nagy aktivitású zárt radioaktív sugárforrások és a gazdátlan sugárforrások ellenőrzéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003L0122

Hivatalos Lap L 346 , 31/12/2003 o. 0057 - 0064

		A Tanács 2003/122/EURATOM irányelve(2003. december 22.)a nagy aktivitású zárt radioaktív sugárforrások és a gazdátlan sugárforrások ellenőrzésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 31. cikke (2) bekezdésére és 32. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a Tudományos és Műszaki Bizottság által a tagállamok tudományos szakértői közül kijelölt szakértői csoport véleményének megismerését követően kidolgozott javaslatára, a Szerződés 31. cikkével összhangban,a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],mivel:(1) A Szerződés 30. cikke a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmére alapvető előírásokat követel meg.(2) A munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irányelv [2] folytatja az alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló irányelvek 1959 óta folytatódó sorát.(3) A 96/29/Euratom irányelv 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja megköveteli az előzetes engedélyeztetést egyéb tevékenységek között a radioaktív sugárforrások ipari radiográfia, termékfeldolgozás vagy kutatás céljából történő használata, vagy emberek orvosi kezelés céljából sugárterhelésnek történő kitétele esetén. Helyénvaló ezt a követelményt az összes nagy aktivitású radioaktív sugárforrás használatával járó tevékenységre kiterjeszteni annak érdekében, hogy tovább csökkenjen az ilyen sugárforrásokkal kapcsolatban bekövetkező balesetek előfordulásának valószínűsége.(4) Az engedélyezést a sugárforrások biztonságos kezelésére vonatkozó megfelelő intézkedéseknek és rendelkezéseknek kell megelőzniük.(5) A Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ) olyan előírásokat bocsát ki a radioaktív anyagok biztonságos szállítására vonatkozóan, amelyek radioaktivitási határértékeket tartalmaznak a rendelkezések követelményeire vonatkozóan, ami megfelelő alapot biztosít a nagy aktivitású zárt radioaktív sugárforrások ezen irányelv alkalmazási körében történő meghatározásához [3].(6) A 96/29/Euratom irányelv meghatározta a mentességi értékeket a tevékenységeknek a hatóságok felé történő bejelentésére vonatkozóan. Ezeket az értékeket az elhanyagolható kockázati szint alapján határozták meg. Mivel ezen irányelv követelményei nem kívánnak a kis sugárforrások birtokosaira az esetleges egészségkárosodás mértékével nem arányos adminisztratív terhet rakni, a nagy aktivitású radioaktív sugárforrások meghatározása nem terjed ki a 96/29/Euratom irányelv mentességi értékeire.(7) A zárt sugárforrások tagállamok közötti szállítására a radioaktív anyagok tagállamok közötti szállításáról szóló, 1993. június 8-i 1493/93/Euratom tanácsi rendeletben [4] megállapított eljárás vonatkozik.(8) Bár a meglévő közösségi és nemzeti jogszabályokból származó követelmények alapvető védelmet nyújtanak, a nagy aktivitású sugárforrások még mindig jelentős veszélyt jelentenek az emberi egészségre és a környezetre; ezért az ilyen forrásoknak szigorú ellenőrzés alatt kell állniuk gyártásuk időpontjától addig, amíg hosszú távú tárolásuk vagy ártalmatlanításuk céljából egy elismert létesítménybe nem kerülnek.(9) A radiológiai balesetek és sérülések megelőzése megkívánja, hogy minden nagy aktivitású sugárforrás helye ismert, nyilvántartott és ellenőrzött legyen, a sugárforrás előállításának, vagy a Közösségbe történő behozatalának időpontjától addig az időpontig, amikor hosszú távú tárolása vagy ártalmatlanítása céljából egy elismert létesítménybe, vagy a Közösségből kivitelre kerül. A nagy aktivitású sugárforrás helyzetében bekövetkező változásokat, pl. a helyét vagy felhasználását illetően, szintén nyilván kell tartani, és be kell jelenteni. Bármely ésszerűen előrelátható körülmények között fizikai vagy pénzügyi akadályok nem hátráltathatják a használaton kívüli ilyen sugárforrások megfelelő újrafelhasználását, újrahasznosítását vagy ártalmatlanítását.(10) A sugárzásnak való szándékolatlan kitettséget jelenteni kell a hatáskörrel rendelkező hatóságnak.(11) A nagy aktivitású sugárforrások Közösségen belüli mozgása szükségessé teszi az ilyen sugárforrások ellenőrzésének és a rájuk vonatkozó információnak minimumkövetelmények alkalmazásával történő összehangolását.(12) A tapasztalatok szerint a megfelelő szabályozási keret megléte ellenére is előfordulhat, hogy nagy aktivitású sugárforrások ellenőrzés nélkül maradnak. Továbbá a korábbi tevékenységekből származó gazdátlan sugárforrások léte is megköveteli a kezdeményezéseket.(13) Ennek megfelelően rendelkezni kell minden egyes nagy aktivitású sugárforrás azonosításáról, jelöléséről és nyilvántartásáról, valamint a sugárforrások használatával kapcsolatos tevékenységekben részt vevő személyek képzéséről és tájékoztatásáról. Problémákat okozhat azonban, ezért kerülendő a meglévő nagy aktivitású sugárforrások bevéséssel vagy pecséttel történő jelölése, ha azt nem a gyártó végzi. Ugyancsak tanácsos megfelelő képzésben és tájékoztatásban részesíteni azokat a személyeket, akik gazdátlan sugárforrásokkal véletlenül kapcsolatba kerülhetnek.(14) Ugyancsak szükséges rendelkezni a gazdátlan nagy aktivitású sugárforrások kezelésének megfelelő eszközeiről, a nemzetközi együttműködésről és az ezen a téren történő információcseréről, a felügyeletről, és végül pénzügyi rendelkezésekről azokra az esetekre, amikor az eredeti birtokos vagy nem azonosítható, vagy azonosítható, de fizetésképtelennek bizonyul.(15) A tagállamoknak szabályokat kell hozni ezen irányelv rendelkezései megsértésének szankcionálására, és biztosítani kell betartásukat; e szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCél és alkalmazási kör(1) Ezen irányelv célja, hogy megelőzze, hogy a munkavállalóknak és a lakosságnak a nagy aktivitású zárt sugárforrások és a gazdátlan sugárforrások nem megfelelő ellenőrzéséből származó ionizáló sugárzásnak legyenek kitéve, és összehangolja a helyi ellenőrzéseket a tagállamokban olyan különleges követelmények meghatározása által, amelyek biztosítják, hogy minden ilyen sugárforrás ellenőrzés alatt álljon.(2) Ezen irányelv minden, a 2. cikkben meghatározott nagy aktivitású sugárforrásra vonatkozik. A tagállamok kizárhatnak forrásokat ezen irányelv alkalmazási köréből, amennyiben azok aktivitása a 96/29/Euratom irányelvben meghatározott mentességi érték alá esik.(3) Az ezen irányelvből eredő minimum kötelezettségek kiegészítik a 96/29/Euratom irányelvben megállapított követelményeket.2. cikkFogalommeghatározásokEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:a) "gazdátlan sugárforrás": olyan zárt forrás, amelynek aktivitási szintje felfedezése idején a 96/29/Euratom irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett mentességi szint felett van, és amely nem áll rendszeres ellenőrzés alatt, vagy azért mert soha nem állt rendszeres ellenőrzés alatt, vagy azért mert elhagyták, elvesztették, nem megfelelő helyre került, ellopták, vagy átadták egy új birtokosnak a hatáskörrel rendelkező hatóság vagy a fogadó személy értesítése nélkül;b) "nagy aktivitású sugárforrás" (a továbbiakban: "sugárforrás"): olyan radionuklidot tartalmazó zárt sugárforrás, amelynek aktivitása előállítása idején, vagy ha az nem ismert, első alkalommal való forgalomba hozatala idején az I. mellékletben meghatározott vonatkozó aktivitási szinttel egyenlő, vagy azt meghaladja;c) "tevékenység": a 96/29/Euratom irányelvben használt értelemben vett tevékenység;d) "engedély": kérelemre a hatáskörrel rendelkező hatóság által okiratban kiadott engedély sugárforrással végzett tevékenység folytatására;e) "hatáskörrel rendelkező hatóság": bármely olyan hatóság, amelyet egy tagállam kijelölt az ezen irányelvnek megfelelő feladatok végrehajtására;f) "használaton kívüli sugárforrás": olyan sugárforrás, amelyet nem használnak, vagy nem szándékoznak arra a tevékenységre használni, amelyre az engedélyt megadták;g) "birtokos": bármely olyan jogi vagy természetes személy, aki a nemzeti jog alapján egy sugárforrásért felelős, beleértve a sugárforrások gyártóit, szállítóit és felhasználóit, kivéve az "elismert létesítményeket";h) "gyártó": bármely olyan természetes vagy jogi személy, aki sugárforrást állít elő;i) "elismert létesítmény": egy tagállam területén található létesítmény, amelynek az adott tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától származó engedélye van a nemzeti jognak megfelelően sugárforrások hosszú távú tárolására vagy ártalmatlanítására; vagy sugárforrások ideiglenes tárolására a nemzeti jog alapján megfelelően felhatalmazott létesítmény;j) "sugárterhelésnek kitett munkavállaló": a 96/29/Euratom irányelvben használt értelemben vett munkavállaló;k) "zárt sugárforrás": a 96/29/Euratom irányelvben használt értelemben vett sugárforrás, és adott esetben a sugárforrás szerves részeként tartalmazza a radioaktív anyagot magába foglaló tokot;l) "szállító": bármely olyan természetes vagy jogi személy, aki sugárforrást szállít vagy hozzáférhetővé tesz;m) "átadás": egy sugárforrás átadása egyik birtokostól egy másiknak;n) "sugárforrástartó": egy zárt sugárforrás tartója, amely nem szerves része a sugárforrásnak, hanem szállításra, kezelésre stb. használják.3. cikkEngedélyezés(1) A tagállamok megkövetelik a birtokostól, hogy előzetesen engedélyt szerezzen bármely sugárforrással kapcsolatos tevékenységre, beleértve egy sugárforrás birtokbavételét.(2) A tagállamok biztosítják, hogy az engedély kiadása előtt:a) megfelelő intézkedéseket tesznek, beleértve az ezen irányelvből származókat, a sugárforrások biztonságos kezelésére; beleértve azt az időszakot is, amikor a sugárforrások használaton kívüli forrássá válnak. Ez utóbbi intézkedések rendelkezhetnek a sugárforrásoknak a szállítónak való átadásáról, vagy elismert létesítményben történő elhelyezéséről, vagy a gyártó vagy szállító kötelezettségéről a források átvételére;b) pénzügyi biztosíték által, vagy az adott sugárforrás szempontjából megfelelő bármely más ezzel egyenértékű eszköz által rendelkezést hoznak a sugárforrások biztonságos kezeléséről arra az időszakra, amikor használaton kívüli forrássá válnak, beleértve azt az esetet is, ha a birtokos fizetésképtelenné válik vagy felhagy üzleti tevékenységével.(3) A tagállamok gondoskodnak róla, hogy az engedély kitér a következőkre:a) kötelességek;b) minimális alkalmazotti szakértelem, beleértve a tájékoztatást és képzést;c) a sugárforrás, sugárforrástartó, és a járulékos felszerelések teljesítményére vonatkozó minimumkövetelmények;d) sürgősségi eljárásra és kommunikációs kapcsolatokra vonatkozó követelmények;e) követendő munkaeljárások;f) a felszerelések, sugárforrások és -tartók karbantartása;g) a használaton kívüli sugárforrások megfelelő kezelése, beleértve adott esetben az ilyen sugárforrások egy szállítónak, egy engedéllyel rendelkező másik birtokosnak vagy egy elismert létesítménynek való átadását.4. cikkÁtadásokA tagállamok olyan rendszert hoznak létre, amely lehetővé teszi, hogy a sugárforrások minden egyes átadásáról értesüljenek.5. cikkNyilvántartások(1) A birtokos nyilvántartja a felelőssége alá tartozó összes sugárforrást, a helyüket és átadásukat. A nyilvántartásnak tartalmaznia kell a II. mellékletben meghatározott információkat. Ezeket az információkat az (5) bekezdésnek megfelelő adatlapon lehet rögzíteni.(2) A birtokos a hatáskörrel rendelkező hatóság számára írott vagy elektronikus formában másolatot nyújt be az (1) bekezdésben említett nyilvántartásának adott részéről vagy egészéről, az adott tagállam követelményei szerint,- a nyilvántartás létrehozásakor haladéktalanul, azaz a sugárforrás megszerzését követően a lehető legrövidebb időn belül,- ezt követően a tagállamok/a hatáskörrel rendelkező hatóságok által meghatározott, legfeljebb12 hónapos időközönként,- ha az adatlapon szereplő helyzet megváltozott,- amikor a birtokos a továbbiakban nem birtokol egy adott sugárforrást, a sugárforrásra vonatkozó nyilvántartás lezárásakor haladéktalanul; ebben az esetben fel kell tüntetni annak a birtokosnak vagy elismert létesítménynek a nevét, akinek a sugárforrást átadták,- ha a birtokos a továbbiakban egyetlen sugárforrást sem birtokol, a nyilvántartás lezárásakor haladéktalanul,- bármikor, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság kéri.A birtokos nyilvántartásának felülvizsgálat céljából a hatáskörrel rendelkező hatóság rendelkezésére kell állnia.(3) A hatáskörrel rendelkező hatóságok nyilvántartást vezetnek az engedéllyel rendelkező birtokosokról, és a birtokukban lévő sugárforrásokról. Ezekben a nyilvántartásokban szerepel a szóban forgó radionuklid, a gyártás idején fennálló aktivitás, vagy ha ez az aktivitás nem ismert, az első alkalommal történő forgalomba hozatalkor jellemző aktivitás, vagy az abban az időpontban fennálló aktivitás, amikor a birtokos birtokba vette a sugárforrást, valamint a sugárforrás típusa.(4) A hatáskörrel rendelkező hatóságok a nyilvántartást napra készen vezetik, egyéb tényezők között az átadások figyelembevételével.(5) A Bizottság elektronikus formában hozzáférhetővé teszi a II. mellékletben foglalt adatok nyilvántartására használandó adatlapot.(6) A Bizottság a 17. cikkben említett eljárással összhangban naprakésszé teheti a II. mellékletben megállapított közlendő adatokat és a II. mellékletben említett adatok nyilvántartására használandó adatlapot.6. cikkA birtokosokra vonatkozó követelményekMinden sugárforrás birtokosa:a) biztosítja, hogy rendszeres időközönként megfelelő vizsgálatokat, például a nemzetközi előírásoknak megfelelő zártságvizsgálatokat végezzenek annak érdekében, hogy ellenőrizzék és megőrizzék az összes sugárforrás sértetlenségét;b) a tagállamok által megállapított időközönként rendszeresen igazolja, hogy minden sugárforrás, és adott esetben minden sugárforrást tartalmazó felszerelés még mindig megvan, és szemmel láthatóan jó állapotban van rendeltetési vagy tárolási helyén;c) biztosítja, hogy minden rögzített és mozgatható sugárforrásra megfelelő, dokumentált intézkedés vonatkozzon, mint például a sugárforráshoz való jogosulatlan hozzáférésnek, annak elvesztésének, ellopásának, vagy tűzesetben való megsérülésének megelőzésére irányuló írásbeli jegyzőkönyvek és eljárások;d) azonnal értesíti a hatáskörrel rendelkező hatóságot a sugárforrás elvesztéséről, ellopásáról vagy jogosulatlan használatáról; minden olyan esetet követően, beleértve a tűzeseteket is, amely során a sugárforrás megsérülhetett, gondoskodik minden egyes sugárforrás sértetlenségének ellenőrzéséről, és adott esetben értesíti a hatáskörrel rendelkező hatóságot az esetről és a megtett intézkedésekről;e) haladéktalanul visszajuttatja a használaton kívüli sugárforrást a szállítóhoz, vagy elhelyezi azt egy elismert létesítményben, vagy átadja egy másik engedéllyel rendelkező birtokosnak a sugárforrás használatának befejezése után, amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatósággal más megállapodás nem született;f) mielőtt a sugárforrást másnak átadná, megbizonyosodik arról, hogy a fogadó rendelkezik a megfelelő engedéllyel;g) azonnal értesíti a hatáskörrel rendelkező hatóságot bármely olyan váratlan eseményről vagy balesetről, amelynek során egy munkavállalót vagy a lakosság egy tagját szándékolatlanul sugárterhelés ért.7. cikkAzonosítás és jelölés(1) A gyártó egyedi sorszámmal azonosítja a terméket, vagy abban az esetben, ha a sugárforrást a Közösségen kívülről hozták be a Közösségbe, a szállító gondoskodik arról, hogy minden egyes sugárforrást egyedi sorszámmal azonosítsanak. Ezt a számot, ha megvalósítható, a sugárforrásra vésik vagy bélyegzik.Ezt a számot a sugárforrástartóra is rá kell vésni vagy bélyegezni. Ha ez nem megoldható, vagy többször használatos szállítótartályok esetén a sugárforrástartónak legalább a sugárforrás jellegéről tájékoztatást kell adnia.A gyártó vagy szállító biztosítja, hogy a sugárforrástartó és amennyiben megoldható, a sugárforrás is a sugárveszélyre figyelmeztető megfelelő jelzéssel legyen ellátva és bárcázva.A gyártó minden egyes gyártott sugárforrás típusáról és a sugárforrástartó típusáról fényképet készít.(2) A birtokos biztosítja, hogy minden egyes sugárforráshoz írásbeli tájékoztatás tartozzon, amely jelzi, hogy a sugárforrást az (1) bekezdéssel összhangban azonosították és jelölték, és biztosítja továbbá, hogy a jelölések és bárcák olvashatóak maradjanak. A tájékoztatásnak tartalmaznia kell adott helyzettől függően a sugárforrás, a sugárforrástartó, a szállításkor alkalmazott csomagolás, eszköz és felszerelés fényképét.8. cikkKépzés és tájékoztatás(1) Amikor a sugárvédelem terén a 96/29/Euratom irányelv 22. cikkével összhangban tájékoztatást és képzést szervez, a birtokos biztosítja, hogy az ilyen képzés magában foglalja a sugárforrások biztonságos kezelésére vonatkozó különleges rendelkezéseket.A tájékoztatásnak és képzésnek különleges hangsúlyt kell fektetnie a szükséges biztonsági követelményekre, és konkrét ismereteket kell nyújtania a sugárforrások ellenőrzés alóli kikerülésének esetleges következményeiről.A tájékoztatást és képzést rendszeres időközönként meg kell ismételni és dokumentálni kell annak érdekében, hogy az adott munkavállalókat megfelelően felkészítsék az ilyen esetekre.A vonatkozó tájékoztatást és képzést a sugárterhelésnek kitett munkavállalók számára kell tartani.(2) A tagállamok ösztönzést nyújtva biztosítják, hogy az olyan létesítmények vezetősége és munkavállalói, ahol leginkább előfordulhat, hogy gazdátlan sugárforrásokat találnak vagy dolgoznak fel (pl. nagy fémhulladék-telepek és nagyobb fémhulladék újrahasznosító üzemek), valamint a jelentősebb szállítási csomópontok (pl. határvámhivatalok) vezetősége és munkavállalóia) tájékoztatást kapjanak az eshetőségről, hogy sugárforrásnak lehetnek kitéve;b) tájékoztatást és képzést kapjanak a sugárforrások és tartóik vizuális felismerésére vonatkozóan;c) tájékoztatást kapjanak az ionizáló sugárzással és hatásaival kapcsolatos alapvető tudnivalókról;d) tájékoztatást és képzést kapjanak a helyszíni tennivalókról sugárforrás észlelése vagy feltételezett észlelése esetén.9. cikkGazdátlan sugárforrások(1) A tagállamok biztosítják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok felkészültek, vagy a feladatok elosztását is beleértve rendelkezéseket tettek a gazdátlan sugárforrások megtalálására, és a gazdátlan sugárforrások miatt bekövetkező radiológiai veszélyhelyzetek kezelésére, és megtervezték a megfelelő válaszintézkedéseket.(2) A tagállamok biztosítják, hogy speciális műszaki tanácsadás és segítség áll rendelkezésre a sugárvédelmi követelmények hatálya alá tartozó tevékenységekben egyébként nem érintett személyek számára, akik gazdátlan sugárforrások jelenlétére gyanakodnak. A tanácsadás és segítségnyújtás elsődleges célja a munkavállalók és a lakosság védelme a sugárzástól, valamint a sugárforrás biztonsága.(3) A tagállamok ösztönzik olyan rendszerek létrehozását, amelyek célja a gazdátlan sugárforrások felfedezése olyan helyeken, ahol általában találhatók gazdátlan sugárforrások, mint például nagy fémhulladék-telepeken és főbb fémhulladék-újrahasznosító létesítményeknél, vagy adott esetben a jelentősebb szállítási csomópontokon, például határvámhivataloknál.(4) A tagállamok biztosítják, hogy adott esetben korábbi tevékenységekből fennmaradt gazdátlan sugárforrások megtalálására irányuló kampányokat szerveznek.A kampány jelentheti a tagállamok pénzügyi részvételét a sugárforrások megtalálásában, kezelésében és ártalmatlanításában, de jelentheti hatóságok, például a vámhatóság, és birtokosok, például kutatóintézetek, anyagvizsgáló intézetek vagy kórházak régi nyilvántartásainak vizsgálatát is.10. cikkPénzügyi biztosítékok a gazdátlan sugárforrásokraA tagállamok biztosítják, hogy a tagállamok által megállapított részletek alapján, pénzügyi biztosítékrendszert, vagy más ezzel egyenértékű eszközt hozzanak létre a gazdátlan sugárforrások megtalálásával kapcsolatos, és a 9. cikkben megállapított követelmények végrehajtásából eredő beavatkozási költségek fedezésére.11. cikkNemzetközi együttműködés és információcsereSugárforrások elvesztését, elvitelét, ellopását vagy felfedezését illetően, és az ezzel kapcsolatos nyomon követést vagy kivizsgálást illetően minden tagállam azonnal információcserét kezd és együttműködésbe lép a többi érintett tagállammal vagy harmadik országgal és az érintett nemzetközi szervezetekkel, a vonatkozó titoktartási követelmények és a vonatkozó nemzeti rendelkezések sérelme nélkül.12. cikkFelügyeletA tagállamok felügyeleti rendszert hoznak létre vagy tartanak fenn az ezen irányelvvel összhangban bevezetett rendelkezések végrehajtására.13. cikkHatáskörrel rendelkező hatóság(1) A tagállamok kijelölik az ezen irányelvvel összhangban elvégzendő feladatok végrehajtására hatáskörrel rendelkező hatóságot.(2) A tagállamok továbbítják a Bizottság felé a hatáskörrel rendelkező hatóság nevét és címét és minden, az ilyen hatóságokkal folytatandó gyors kommunikációhoz szükséges adatot.(3) Amennyiben a tagállamoknak egynél több hatáskörrel rendelkező hatósága van, kijelölnek egy kapcsolattartót, aki a többi tagállam megfelelő szervével kapcsolatot tart.(4) A tagállamok továbbítják a Bizottság felé a (2) és (3) bekezdésben említett adatokban bekövetkező változásokat.(5) A Bizottság eljuttatja a (2), (3), és (4) bekezdésben említett adatokat a Közösség minden hatáskörrel rendelkező hatóságához, és legfeljebb kétéves időközönként közzéteszi azokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában.14. cikkTapasztalatok jelentéseA tagállamok 2010. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak az ezen irányelv végrehajtása során nyert tapasztalataikról, beleértve az 1. cikk (2) bekezdése esetleges hatásának értékelését.Ennek alapján a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak.15. cikkSzankciókA tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megszegésére vonatkozó szankciókat. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.16. cikkÁtültetés(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. december 31. előtt megfeleljenek.A tagállamok az első albekezdésben említett időpont előtt forgalomba hozott sugárforrásokat illetően rendelkezhetnek arról, hogy:a) a 3–6. cikket 2007. december 31-ig nem kell alkalmazni;b) a 7. cikket nem kell alkalmazni, az alábbi követelmények kivétel, amelyeket legkésőbb 2007. december 31-ig alkalmazni kell:- a birtokos biztosítja, hogy, amennyiben megvalósítható, minden ilyen sugárforráshoz és sugárforrástartóhoz írásbeli dokumentum tartozzon, amely azonosítja a sugárforrást és annak jellegét,- a birtokos biztosítja, hogy amennyiben megvalósítható, minden ilyen sugárforrás és sugárforrástartó a sugárveszélyre figyelmeztető megfelelő jelzéssel legyen ellátva.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, valamint a Bizottság számára megküldenek egy táblázatot ennek az irányelvnek a rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti rendelkezések közötti megfelelésről.17. cikkBizottságA Bizottság munkáját az 5. cikk (6) bekezdésében meghatározott feladatok végrehajtásában a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselője elnökletével működő tanácsadó bizottság segíti.A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről, szükség esetén szavazás útján.A bizottság véleményét jegyzőkönyvbe kell venni; ezen felül minden tagállamnak joga van kérni, hogy állásfoglalását jegyzőkönyvbe vegyék.A Bizottság a legmesszemenőbbekig figyelembe veszi a bizottság véleményét. A Bizottság értesíti a bizottságot arról, hogy mennyiben vette figyelembe a véleményét.18. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.19. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2003. december 22-én.a Tanács részérőlaz elnökA. Matteoli[1] 2003. november 18-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).[2] HL 159., 1996.6.29., 1. o.[3] Safety Standard Series TS-R-1 (ST, felülvizsgált), NAÜ, Bécs, 2000.[4] HL L 148., 1993.6.19., 1. o.--------------------------------------------------I MELLÉKLETAktivitásszintekAz alábbi táblázatban nem szereplő, de a 96/29/Euratom irányelv I. mellékletének A. táblázatában említett radionuklidok esetében a vonatkozó aktivitásszint a radioaktív anyagok biztonságos szállításáról szóló NAÜ-előírásokban [1] megadott megfelelő A1 érték századrésze.Elem (Atomszám) | Radionuklid | Aktivitás szintje (Bq) |Vas (26) | Fe-55 | 4 x 1011 |Kobalt (27) | Co-60 | 4 x 109 |Szelén (34) | Se-75 | 3 x 1010 |Kripton (36) | Kr-85 | 1 x 1011 |Stroncium (38) | Sr-90 | 3 x 109 |Palládium (46) | Pd-103 | 4 x 1011 |Jód (53) | I-125 | 2 x 1011 |Cézium (55) | Cs-137 | 2 x 1010 |Prométium (61) | Pm-147 | 4 x 1011 |Gadolínium (64) | Gd-153 | 1 x 1011 |Túlium (69) | Tm-170 | 3 x 1010 |Iridium (77) | Ir-192 | 1 x 1010 |Tallium (81) | Tl-204 | 1 x 1011 |Rádium (88) | Ra-226 | 2 x 109 |Plutónium (94) | Pu-238 | 1 x 1011 |Amerícium (95) | Am-241 | 1 x 1011 |Kalifornium (98) | Cf-252 | 5 x 108 |[1] TS-R-1 (ST-1, felülvizsgált) – Nemzetközi Atomenergia-ügynökség, Bécs, 2000--------------------------------------------------II. MELLÉKLET+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1976. július 27.) a gépjárművek és pótkocsijaik irányjelző lámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31976L0759

Hivatalos Lap L 262 , 27/09/1976 o. 0071 - 0084 finn különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0100  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 4 o. 0042  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0100  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0110  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0110

		A Tanács irányelve(1976. július 27.)a gépjárművek és pótkocsijaik irányjelző lámpáira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(76/759/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel azon műszaki követelmények, amelyeknek a nemzeti jogszabályok szerint meg kell felelniük a gépjárműveknek, többek között ezek irányjelző lámpáira is vonatkoznak;mivel e követelmények eltérnek az egyes tagállamokban; mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam ugyanazon követelményeket fogadja el vagy meglévő szabályai kiegészítéseként vagy azok helyett, és minden járműtípusnál tegye lehetővé az EGK-típus-jóváhagyási eljárás bevezetését, amelyre a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [3] vonatkozik;mivel a Tanács a 76/756/EGK [4] irányelvben megállapította a gépjárművek és pótkocsijuk világító és fényjelző berendezései felszerelésének közös követelményeit;mivel az irányjelző lámpák tekintetében egy harmonizált típusjóváhagyási eljárás lehetővé teszi minden tagállamnak, hogy ellenőrizze a közös kialakítási és vizsgálati követelményeknek való megfelelőséget minden egyes irányjelzőlámpa-típus alkatrésztípus-bizonyítványa egy másolatának megküldésével; mivel egy EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel elhelyezése a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott összes irányjelző lámpára ezen irányjelző lámpáknál szükségtelenné teszi a műszaki ellenőrzéseket más tagállamokban;mivel kívánatos figyelembe venni az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának a gépjárműalkatrészek és -tartozékok minőségének jóváhagyására vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és a minőségi jóváhagyás kölcsönös elismeréséről szóló, 1958. március 20-án aláírt nemzetközi egyezményhez csatolt 6. rendelet műszaki követelményeit ("Egységes előírások a gépjárművek (kivéve a motorkerékpárokat) és ezek pótkocsijai irányjelző lámpáinak jóváhagyására") [5];mivel a gépjárművekkel kapcsolatos nemzeti jogszabályok egymáshoz való közelítése maga után vonja az egyes tagállamok által elvégzett ellenőrzéseknek a tagállamok általi kölcsönös elismerését a közös követelmények alapján,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Valamennyi tagállam EGK-alkatrész-típusjóváhagyást biztosít minden olyan irányjelzőlámpa-típusra, amelyik megfelel a 0., I., III., IV. és V. mellékletben megállapított kialakítási és vizsgálati követelményeknek.(2) Az a tagállam, amelyik megadta az alkatrész-típusjóváhagyást, megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy ellenőrizze azt, hogy gyártott modellek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak, szükség esetén, más tagállamok illetékes hatóságaival együttműködve. Az ilyen ellenőrzések szúrópróbaszerű ellenőrzésekre korlátozódnak.2. cikkA tagállamok minden egyes jóváhagyott irányjelzőlámpa-típusra az 1. cikk alapján kiadnak a gyártó vagy meghatalmazott képviselője részére egy EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet, amely megfelel a III. mellékletben bemutatott mintának.A tagállamok megtesznek minden megfelelő intézkedést az olyan jelzések használatának elkerülésére, amelyek feltehetően félreértéseket okozhatnak az 1. cikk szerint jóváhagyott irányjelző lámpák és egyéb készülékek között.3. cikk(1) Egyetlen tagállam sem tilthatja meg az irányjelző lámpák piacra hozatalát a kialakításával vagy működési módjával összefüggő okokból, ha azokon rajta van az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel.(2) Mindazonáltal egy tagállam megtilthatja az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jellel bíró olyan irányjelző lámpák piacra hozatalát, amelyek következetesen eltérnek a jóváhagyott típustól.Ez az állam haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a megtett intézkedésekről, egyben megadva döntése indokait.4. cikkAz egyes tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül a többi tagállam illetékes hatóságai részére megküldik az alkatrésztípus-bizonyítvány egy másolatát, amelyre a II. melléklet tartalmaz mintát, kitöltve minden egyes olyan irányjelzőlámpa-típusra, amelyeket jóváhagytak vagy amelyek jóváhagyását elutasították.5. cikk(1) Ha az a tagállam, amelyik megadta az EGK-alkatrész-típusjóváhagyást, úgy találja, hogy bizonyos számú, ugyanazon EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jellel rendelkező irányjelző lámpa nem felel meg az általa jóváhagyott típusnak, megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a gyártott példányok megfeleljenek a jóváhagyott típusnak. Ezen állam illetékes hatóságai más tagállamok hatóságait tájékoztatják a megtett intézkedésekről, amelyek a megfelelőség következetes nem teljesülése esetén az EGK-alkatrész-típusjóváhagyás visszavonására is kiterjedhetnek. Az említett hatóságok ugyanilyen intézkedéseket tesznek, ha egy másik tagállam illetékes hatóságaitól információt kapnak az ilyen meg nem felelésről.(2) A tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül tájékoztatják egymást minden EGK-alkatrész-típusjóváhagyás visszavonásról, és az ilyen intézkedés indokairól.6. cikkAz ezen irányelv végrehajtásával kapcsolatban elfogadott rendelkezések alapján tett bármely olyan határozatban, amely egy irányjelző lámpa alkatrész-típusjóváhagyásának visszautasítására vagy visszavonására, illetve annak forgalomba hozatala vagy használata megtiltására vonatkozik, részletesen fel kell tüntetni az alapul szolgáló indokokat. Az ilyen döntésekről értesíteni kell az érintett felet, akit ugyanakkor tájékoztatni kell a számára a tagállamokban hatályos jogszabályok szerint rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről és az ezek megtételére rendelkezésre álló időbeli korlátokról.7. cikkEgyetlen tagállam sem utasíthatja el egy jármű EGK-típusjóváhagyásának vagy a nemzeti típusjóváhagyásának megadását az irányjelző lámpákra vonatkozó ok miatt, ha ezeken rajta van az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel, és azok a 76/756/EGK irányelvben megállapítottak szerint vannak beépítve.8. cikkEgyetlen tagállam sem utasíthatja el vagy tilthatja meg valamely jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét, üzembe helyezését vagy használatát az irányjelző lámpáira történő hivatkozással, ha ezek rendelkeznek az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jellel, és a 76/756/EGK irányelvben megállapítottak szerint vannak beépítve.9. cikkEzen irányelv alkalmazásában a "jármű": pótkocsik, a sínen közlekedő járművek, továbbá a mezőgazdasági traktorok vagy gépek és a közművek munkagépei kivételével bármely, a közúti használatra szánt gépjármű, felépítménnyel vagy anélkül, amelyiknek legalább négy kereke van és a legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 25 km/h-t.10. cikkMinden olyan módosítást, ami a mellékletek követelményeinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításhoz szükséges, a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárás szerint kell elfogadni.11. cikk(1) A tagállamok 1977. július 1-je előtt elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. E rendelkezéseket legkésőbb 1977. október 1-jétől alkalmazzák.(2) Miután ezen irányelvet közzétették, a tagállamok azt is biztosítják, hogy a Bizottságot megfelelő időben tájékoztassák, hogy észrevételeit megtehesse az irányelv hatálya alá tartozó területen általuk elfogadásra javasolt bármilyen törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezés tervezetére vonatkozóan.12. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1976. július 27-én.a Tanács részérőlaz elnökM. Van Der Stoel[1] HL 28., 1967.2.17., 458/67. o.[2] HL 224., 1966.12.5., 3802/66. o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[4] HL L 262., 1976.9.27., 1. o.[5] Európai Gazdasági Bizottság, E/EGB/324 dokumentum, 1967. május 5-i kiegészítés.--------------------------------------------------A mellékletek jegyzéke0. melléklet | –Fogalommeghatározások, általános előírások, a kibocsátott fényerő, vizsgálati eljárás, a kibocsátott fény színe, gyártásmegfelelőség |I. melléklet | –Az irányjelző lámpák kategóriái. A megvilágítás térbeli eloszlása tekintetében megkövetelt legkisebb szögek |II. melléklet | –EGK-alkatrésztípus-bizonyítvány mintája |III. melléklet | EGK-alkatrésztípus-bizonyítvány és jelölési követelményekFüggelék: egy EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel mintája |IV. melléklet | –Fotometriai mérések |V. melléklet | –A kibocsátott fény színe, trikromatikus koordináták |--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1991. március 27.) a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak a felcsapódó víz elleni védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0226

Hivatalos Lap L 103 , 23/04/1991 o. 0005 - 0028 finn különkiadás fejezet 13 kötet 20 o. 0071  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 20 o. 0071

		A Tanács irányelve(1991. március 27.)a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak a felcsapódó víz elleni védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(91/226/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak l00a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1];az Európa Parlamenttel együttműködve [2];tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3];mivel intézkedéseket kell tenni, hogy a belső piac fokozatosan legkésőbb 1992. december 31-ig megvalósuljon; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;mivel azok a műszaki előírások, amelyeknek a gépjárműveknek az egyes nemzeti jogszabályok alapján meg kell felelniük, többek között a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak a felcsapódó víz elleni védelmére is vonatkoznak;mivel ezen követelmények egyes tagállamonként különbözőek; mivel ezért szükséges, hogy minden tagállam – akár kiegészítésként, akár a jelenlegi szabályozás helyett – azonos követelményeket léptessen életbe, hogy ezáltal alkalmazni lehessen a legutóbb a 87/403/EGK irányelv [4] által módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [5] szerinti EGK-típusjóváhagyási eljárást;mivel – a közúti közlekedésbiztonság javítása érdekében – fontos, hogy a magasabb súlykategóriákba tartozó és bizonyos minimális tervezési sebességű összes haszongépjármű hatékony, a felcsapódó víz elleni védelemmel legyen felszerelve a víz visszatartása érdekében;mivel a helyzet jelentős javításának eszközeként egyetlen hatásossági vizsgálatot kívánatos kialakítani az ilyen típusú rendszereknek a különböző járműtípusokra történő rögzítésével kapcsolatosan; mivel az ilyen típusú berendezések EGK-alkatrész-típusjóváhagyása az ilyen berendezések jelenleg forgalmazott két típusát vette figyelembe, az energiafelvevő, valamint a levegő/víz szétválasztó típust; mivel emiatt a jóváhagyandó berendezés típusától függően két különböző vizsgálat kialakítására volt szükség;mivel – a jelenleg végzett tanulmányok, kutatások és vizsgálatok alapján – a lehető leghamarabb ki kell alakítani az ilyen berendezéssel felszerelt járműtípusok hatásossági vizsgálatát;mivel a tagállamoknak figyelembe kell venniük azt a tényt, hogy a felcsapódás kialakulása függ az útfelülettől, az abroncs/futófelület összeállítástól, valamint a jármű sebességétől és aerodinamikai jellemzőitől is;mivel a gépjárművekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítése magában foglalja, hogy a tagállamok közös követelmények alapján elfogadják az általuk – egymástól függetlenül – végzett vizsgálatokat,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) A tagállamok kötelesek az EGK-alkatrész-típusjóváhagyást megadni minden olyan berendezés – a továbbiakban "felcsapódó víz elleni védőberendezés" – esetében, amelynek rendeltetése a mozgó járművek abroncsai által okozott felcsapódás mértékének a csökkentése, amennyiben ezek a berendezések megfelelnek a II. mellékletben a kialakítással és vizsgálattal kapcsolatosan megállapított követelményeknek, figyelembe véve az I. melléklet meghatározásait is.(2) Az a tagállam, amely EGK-alkatrész-típusjóváhagyást adott ki, méghozza – amennyiben szükséges, a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival együttműködve – az arra vonatkozó intézkedéseket, hogy a gyártásnak az engedélyezett típussal való megegyezését szükség esetén ellenőrizze. Ebből a célból a tagállamnak a IV. mellékletben szereplő követelményeket alkalmaznia kell.2. cikkA tagállamok kötelesek – az általuk az 1. cikk alapján jóváhagyott minden egyes felcsapódó víz elleni védőberendezésre vonatkozóan – a gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője számára kiadni egy, a II. melléklet 3. függelékében szereplő mintával megegyező EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet.A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek azért, hogy megakadályozzák olyan típus-jóváhagyási jel használatát, amely zavart okozhat az olyan felcsapódó víz elleni védőberendezések között, amelyek már megkapták az 1. cikk alapján az alkatrész-típusjóváhagyást.3. cikkA tagállamok nem tilthatják meg a felcsapódó víz elleni védőberendezések kereskedelmi forgalomba hozatalát szerkezetük és hatásosságuk alapján, ha azok EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jellel el vannak látva.Azonban ez a rendelkezés nem akadályozza meg a tagállamot abban, hogy ilyen intézkedéseket hozzon azokra az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jellel ellátott felcsapódó víz elleni védőberendezésekre vonatkozóan, amelyek következetesen nem felelnek meg az engedélyezett típusnak.E tagállam haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a megtett intézkedésekről, és megindokolja határozatát. Az 5. cikk rendelkezései szintén alkalmazhatók.A berendezéseket a jóváhagyott típustól eltérőnek kell tekinteni – legalábbis a második bekezdés szerint –, amennyiben a II. melléklet követelményeit nem tartják be.4. cikkAz egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai egy hónapon belül eljuttatják a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak az általuk jóváhagyott vagy visszautasított összes felcsapódó víz elleni védőberendezés-típus EGK-alkatrész-típusbizonyítványának egy példányát.5. cikk(1) Ha az EGK-típusjóváhagyást odaítélő tagállam megállapítja, hogy számos, ugyanazzal az EGK-típusjóváhagyási jellel ellátott felcsapódó víz elleni védőberendezés nem felel meg annak a típusnak, amelyre az EGK-típusjóváhagyást kiadta, akkor meghozza azokat az intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a gyártás megegyezzen az engedélyezett típussal. E tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztatják a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait a megtett intézkedésekről, amelyek – rendszeres nem megfelelés esetén – az EGK-típusjóváhagyás visszavonásához vezethetnek.Az említett hatóságok ugyanezeket az intézkedéseket hozzák meg, ha más tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaitól ilyenfajta meg nem felelésről kapnak tájékoztatást.(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai egy hónapon belül kölcsönösen tájékoztatják egymást az EGK-alkatrész-típusjóváhagyás visszavonásáról, másolatban megküldve az aláírt, keltezett és az "EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS VISSZAVONVA" nagybetűs szöveggel ellátott alkatrész-típusbizonyítványt, hivatkozással az ilyen intézkedések okaira.(3) Ha az EGK-alkatrész-típusjóváhagyást kiadó tagállam vitatja a meg nem egyezés tényét, amelyről más tagállamoktól értesítést kapott, akkor az érintett tagállamok a vita rendezésére törekednek. Tájékoztatják a Bizottságot is, mely szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a probléma rendezése céljából.6. cikkMinden olyan döntést, amely az irányelv végrehajtására elfogadott rendelkezéseknek megfelelően valamely felcsapódó víz elleni védőberendezés EGK-alkatrész-típusjóváhagyásának visszavonásával, illetve egy ilyen berendezés forgalmazásának vagy használatának megtiltásával kapcsolatos, részletesen meg kell indokolni. Az ilyen döntésekről értesítik az érintett feleket, és egyidejűleg arról is tájékoztatják őket, hogy a tagállamokban hatályos jogszabályok szerint milyen jogorvoslattal élhetnek, és milyen határidőn belül jogosultak erre.7. cikkEzen irányelv alkalmazásában: "jármű": valamennyi N. kategóriájú gépjármű, továbbá valamennyi O kategóriájú pótkocsi a 70/156/EGK irányelv I. mellékletében megállapítottaknak megfelelően.8. cikkEgy tagállamnak sincs joga ahhoz, hogy visszautasítson egy EGK-típusjóváhagyást vagy nemzeti típusjóváhagyást valamely járműtípusra, illetve visszautasítsa, vagy megtiltsa az adott típus forgalmazását, üzembe vagy használatba helyezését a felcsapódó víz elleni védőberendezésre való hivatkozással, ha az az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jelet viseli, és az üvegezés beszerelése megfelel a III. melléklet szerinti követelményeknek.9. cikkA 70/156/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárás szerint történik ezen irányelv mellékletei követelményeinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása.10. cikk(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. április 10-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.(3) Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. március 27-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Goebbels[1] HL C 203., 1990.8.14., 16. o.[2] HL C 96., 1990.4.17., 92. o., valamint az 1991. március 13-i határozat (még nem jelent meg a Hivatalos Lapban).[3] HL C 62., 1990.3.12., 2. o.[4] HL L 220., 1987.8.8., 44. o.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------A MELLÉKLETEK LISTÁJAI. MELLÉKLET: | Fogalommeghatározások |l. függelék: | Az energiaelnyelő típusú, felcsapódó víz elleni védőberendezésekkel kapcsolatos vizsgálatok |2. függelék: | A levegő/víz szétválasztó típusú, felcsapódó víz elleni védőberendezésekkel kapcsolatos vizsgálatok |3. függelék: | Az EGK-alkatrész-típusjóváhagyási jel mintája |4. függelék: | Az EGK-alkatrész-típusbizonyítvány mintája ||Függelék: | Melléklet a járműtípusokkal kapcsolatos EGK-típusbizonyítványhoz, a felcsapódó víz elleni védőrendszerek rögzítésére vonatkozóan ||IV. MELLÉKLET: | A gyártás megfelelősége A gyártás megszüntetése |ÁBRÁK: | (1–9) |--------------------------------------------------