title: Az Európai Parlament és a Tanács 1999/92/EK irányelve (1999. december 16.) a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalók biztonságának és egészségvédelmének javítására vonatkozó minimumkövetelményekről (15. egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0092

Hivatalos Lap L 023 , 28/01/2000 o. 0057 - 0064

		Az Európai Parlament és a Tanács 1999/92/EK irányelve(1999. december 16.)a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalók biztonságának és egészségvédelmének javítására vonatkozó minimumkövetelményekről (15. egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 137. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal, valamint a Kőszénbányák és Egyéb Nyersanyagkitermelő Iparágak Biztonsági és Egészségügyi Állandó Bizottságával folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, az egyeztető bizottság által 1999. október 21-én jóváhagyott együttes szövegtervezet [3] figyelembevételével,mivel:(1) a Szerződés 137. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el azért, hogy különösen a munkakörnyezet tekintetében javításokat ösztönözzön a munkavállalók egészségének és biztonságának magasabb szintű biztosítása érdekében;(2) e cikk értelmében ezekben az irányelvekben kerülni kell olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;(3) a munkahelyi biztonság, higiénia és egészségvédelem javítása olyan cél, amelyet nem szabad tisztán gazdasági megfontolásoknak alárendelni;(4) amennyiben biztosítani kell a munkavállalók biztonságát és egészsége védelmét, elengedhetetlen azoknak a minimumkövetelményeknek a betartása, amelyek a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalók biztonságának és egészségvédelmének javításához szükségesek;(5) ez az irányelv egyedi irányelv a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében [4]; ezért az említett irányelv rendelkezései – különösen, amelyek a munkavállalók tájékoztatására, a velük folytatott konzultációra, valamint részvételükre és oktatásukra vonatkoznak – teljes mértékben alkalmazandók a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalókra, az ezen irányelvben foglalt szigorúbb, vagy különös rendelkezések sérelme nélkül;(6) ez az irányelv gyakorlati lépést jelent a belső piac szociális dimenziójának elérése felé;(7) a robbanásveszélyes légkörben való használatra szánt felszerelésekre és védelmi rendszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. március 23-i 94/9/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv [5] előírja egy további, a Szerződés 137. cikkén alapuló irányelv kidolgozását, amely különösen a felszerelések használatából, illetve típusából és üzembe helyezési módjából eredő robbanásveszélyről szól;(8) a robbanás elleni védelem különösen fontos a biztonsághoz; mivel a robbanások a munkavállalók életét és egészségét veszélyeztetik a lángok és a légnyomás ellenőrizhetetlen hatásai, valamint a káros reakciótermékek jelenléte és a munkavállalók légzéséhez szükséges, a környező levegőben lévő oxigén elhasználása következtében;(9) a robbanások megelőzését szolgáló következetes stratégia kialakítása megköveteli, hogy a munkahelyen hozott műszaki intézkedéseket szervezeti intézkedések is kiegészítsék; a 89/391/EGK irányelv előírja, hogy a munkáltatónak rendelkeznie kell a munkavállalók biztonságát és egészségét érintő kockázatokat felmérő dokumentummal; e követelményt úgy kell tekinteni, mintha azt ez az irányelv határozná meg, előírva, hogy a munkáltatónak az ebben az irányelvben megállapított minimumkövetelményeket kielégítő robbanásvédelmi dokumentumot, vagy dokumentumok összességét kell kidolgoznia és azokat folyamatosan naprakésszé kell tennie; az ilyen robbanásvédelmi dokumentum a 89/391/EGK irányelv 9. cikkével összhangban tartalmazza a veszély azonosítását, a kockázatok értékelését és a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalók biztonsága és egészsége védelmének érdekében teendő egyedi intézkedések meghatározását; a robbanásvédelmi dokumentum részét képezheti a 89/391/EGK irányelv 9. cikkében előírt munkahelyi biztonságot és egészségvédelmet érintő kockázatok becslésének;(10) a robbanással kapcsolatos kockázatok becslését más közösségi jogi aktusok is előírhatják; mivel a munka szükségtelen ismétlésének elkerülése érdekében – a nemzeti gyakorlatnak megfelelően – a munkáltató számára lehetővé kell tenni, hogy az ilyen dokumentumokat, dokumentum-részeket, vagy más, egyéb közösségi jogi aktusok alapján készített, ezekkel egyenértékű jelentéseket egyetlen "biztonsági jelentésben" egyesítse;(11) a robbanásveszélyes légkör kialakulásának megelőzésébe beletartozik a helyettesítési elv alkalmazása is;(12) amennyiben ugyanazon a munkahelyen több vállalkozás munkavállalói egyidejűleg vannak jelen, koordinációra van szükség;(13) a megelőző jellegű intézkedéseket szükség esetén olyan további intézkedésekkel kell kiegészíteni, amelyek gyulladás bekövetkezése esetén lépnek hatályba; a maximális biztonságot úgy lehet elérni, ha a megelőző intézkedéseket olyan további intézkedésekkel kombinálják, amelyek a csökkentik a robbanásoknak a munkavállalókra gyakorolt káros hatásait;(14) a munkahelyi biztonsági, illetve egészségvédelmi jelzésekre vonatkozó minimumkövetelményekről szóló, 1992. június 24-i 92/58/EGK tanácsi irányelv (kilencedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) [6] teljes mértékben alkalmazandó, különösen a veszélyes területekkel közvetlenül szomszédos olyan helyeken, ahol dohányzás, keresztvágás, hegesztés, vagy más, tüzet vagy szikrázást okozó tevékenységek kölcsönhatásba kerülhetnek a veszélyes területtel;(15) a 94/9/EK irányelv a benne foglalt berendezéseket és védelmi rendszereket berendezéscsoportokba és -kategóriákba sorolja; ez az irányelv előírja a robbanásveszélyes légkörrel jellemezhető helyek zónánkénti, munkáltató általi besorolását és meghatározza, hogy a berendezések és védelmi rendszerek mely csoportjait és kategóriáit kell az egyes zónákon belül használni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkCél és alkalmazási kör(1) Ez az irányelv, amely a 89/391/EGK tanácsi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében a tizenötödik egyedi irányelv, megállapítja a 2. cikkben meghatározott, a robbanásveszélyes légkör kockázatának kitett munkavállalók biztonságára és egészségvédelmére vonatkozó minimumkövetelményeket.(2) Ez az irányelv nem vonatkozik a következőkre:a) betegek egészségügyi ellátásához közvetlenül és annak során használt területek;b) gázüzemű készülékeknek a 90/396/EGK [7] irányelvnek megfelelő használata;c) robbanóanyagok, vagy vegyileg nem állandó anyagok gyártása, kezelése, használata, tárolása és szállítása;d) a 92/91/EGK [8] vagy a 92/104/EGK [9] irányelvben foglalt, ásványi nyersanyagtermelő iparágak;e) olyan szárazföldi, vízi és légi közlekedési eszközök használata, amelyekre nemzetközi megállapodások (pl. ADNR, ADR, ICAO, IMO, RID) megfelelő rendelkezései, valamint az e megállapodásokat hatályba léptető közösségi irányelveket kell alkalmazni. A robbanásveszélyes légkörben rendeltetésszerűen használt közlekedési eszközök nem zárhatók ki.(3) A 89/391/EGK irányelv és a megfelelő egyedi irányelvek teljes mértékben alkalmazandók az (1) bekezdésben említett területre, az ezen irányelvben foglalt szigorúbb, vagy különös rendelkezések sérelme nélkül.2. cikkFogalommeghatározásEnnek az irányelvnek az alkalmazásában "robbanásveszélyes légkör" a légköri viszonyok mellett a gázok, gőzök, ködök, vagy porok formájában megjelenő gyúlékony anyagok levegővel alkotott elegye, amelyben – a gyulladás bekövetkezését követően – az égés átterjed a teljes, még el nem égett elegyre.II. FEJEZETA MUNKÁLTATÓ KÖTELEZETTSÉGEI3. cikkRobbanások megelőzése és robbanásvédelemA robbanásoknak a 89/391/EGK tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének értelmében történő megelőzése és a robbanásvédelem biztosítása érdekében a munkáltató a tevékenységek jellegének megfelelő műszaki, illetve szervezési intézkedéseket hoz, fontossági sorrendben, a következő alapelvekkel összhangban:- a robbanásveszélyes légkör kialakulásának megelőzése, vagy ha a tevékenységek jellege ezt nem teszi lehetővé,- a robbanásveszélyes légkör begyulladásának elkerülése, és- a robbanás hátrányos hatásainak az enyhítése a munkavállalók egészségének és biztonságának a biztosítása érdekében.Ezeket az intézkedéseket szükség szerint a robbanás továbbterjedése ellen ható intézkedésekkel kell ötvözni, illetve kiegészíteni, továbbá ezeket rendszeresen felül kell vizsgálni, és mindig, amikor a körülményekben lényeges változások állnak be.4 cikkA robbanási kockázatok felmérése(1) A 89/391/EGK tanácsi irányelv 6. cikke (3) bekezdésében és a 9. cikk (1) bekezdésében megállapított kötelezettségek teljesítése során a munkáltatónak fel kell mérnie a robbanásveszélyes légkörből adódó sajátos kockázatokat, figyelembe véve legalább a következőket:- robbanásveszélyes légkör létrejöttének és fennállásának a valószínűsége,- annak valószínűsége, hogy gyújtóforrások, beleértve az elektromos kisüléseket is, jelennek meg, aktiválódnak és fejtik ki hatásukat,- felszerelések, használt anyagok, folyamatok, valamint ezek lehetséges kölcsönhatásai,- a várt hatások nagyságrendje.A robbanásveszély kockázatait összességében kell felmérni.(2) A robbanás kockázatának felmérésekor számításba kell venni olyan helyeket is, amelyek nyílásokon keresztül kapcsolatban vannak vagy kapcsolatba kerülhetnek olyan helyekkel, ahol robbanásveszélyes légkör előfordulhat.5. cikkÁltalános kötelezettségekA munkavállalók biztonságának és egészségének biztosítására, valamint a kockázatbecslés alapelveivel és a 3. cikkben megállapított elvekkel összhangban a munkáltató megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy:- ahol olyan mértékben alakulhat ki robbanásveszélyes légkör, ami már veszélyezteti a munkavállalók vagy más személyek egészségét és biztonságát, a munkakörnyezetet úgy kell kialakítani, hogy a munkát biztonságosan lehessen elvégezni,- olyan munkakörnyezetekben, ahol olyan mértékben alakulhat ki robbanásveszélyes légkör, ami már a munkavállalók egészségét és biztonságát veszélyezteti, megfelelő műszaki eszközök alkalmazásával a kockázatbecslés eredményeivel összhangban álló felügyeletről kell gondoskodni a munkavállalók ott-tartózkodása során.6 cikkA koordináció kötelezettségeAhol több vállalkozás munkavállalói tartózkodnak egyazon munkahelyen, minden munkáltató a saját ellenőrzése alá tartozó összes ügyért felel.A 89/391/EGK irányelvben előírt egyéni munkáltatói felelősség sérelme nélkül, a nemzeti jogszabályoknak, illetve gyakorlatnak megfelelően a munkahelyért felelős munkáltató összehangolja a munkavállalók biztonságára és egészségvédelmére vonatkozó intézkedések végrehajtását, továbbá a 8. cikkben említett robbanásvédelmi dokumentumban nyilatkozik e koordináció céljáról és a végrehajtásra vonatkozó intézkedésekről és eljárásokról.7. cikkHelyek, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő(1) A munkáltató azokat a helyeket, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, az I. mellékletnek megfelelően zónákba sorolja.(2) A munkáltató biztosítja, hogy a II. mellékletben megállapított minimumkövetelményeket alkalmazzák az (1) bekezdésben említett helyeken.(3) Amennyiben szükséges, azokat a helyeket, ahol olyan mértékben fordulhat elő robbanásveszélyes légkör, ami már veszélyezteti a munkavállalók egészségét és biztonságát, a belépési pontoknál jelzéssel kell ellátni a III. mellékletnek megfelelően.8. cikkA robbanásvédelmi dokumentumA 4. cikkben megállapított kötelezettségei teljesítése során a munkáltató biztosítja egy dokumentum, a továbbiakban "robbanásvédelmi dokumentum" elkészítését és folyamatos naprakésszé tételét.A robbanásvédelmi dokumentumban különösképpen ki kell térni a következőkre:- a robbanásveszély kockázatának meghatározása és felmérése megtörtént,- megfelelő intézkedéseket hoznak ezen irányelv céljainak elérésére,- az I. mellékletnek megfelelően zónákba sorolt helyek,- azok a helyek, amelyekre a II. mellékletben meghatározott minimumkövetelmények vonatkoznak,- a munkahelyet és a munkaeszközt (beleértve a figyelmeztető eszközöket is) a biztonságra kellő tekintettel tervezték meg, üzemeltetik és tartják karban,- a 89/655/EGK tanácsi irányelvnek [10] megfelelően intézkedéseket hoztak a munkaeszközök biztonságos használata érdekében.A robbanásvédelmi dokumentumot a munkavégzés megkezdése előtt kell összeállítani és minden alkalommal felül kell vizsgálni, amikor a munkahely, a munkaeszközök, vagy a munkaszervezés jelentősebb változáson, bővítésen, vagy átalakításon megy keresztül.A munkáltató ötvözheti a már meglévő kockázatbecsléseket, dokumentumokat, vagy más, egyéb közösségi jogi aktusok értelmében készült, ezekkel egyenértékű jelentéseket.9. cikkA munkaeszközökre és a munkahelyekre vonatkozó különleges követelmények(1) A 2003. június 30. előtt már használt, illetve a vállalkozásban vagy a telephelyen első alkalommal ezen időpontot megelőzően rendelkezésre bocsátott és olyan helyeken alkalmazott munkaeszközök, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, ettől a naptól fogva megfelelnek a II. melléklet A. részében megállapított minimumkövetelményeknek, amennyiben más közösségi irányelv csak részben, vagy egyáltalán nem alkalmazható.(2) A 2003. június 30. után első alkalommal a vállalkozásban vagy a telephelyen rendelkezésre bocsátott és olyan helyen használt munkaeszközök, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, megfelelnek a II. melléklet A. és B. részében megállapított minimumkövetelményeknek.(3) A 2003. június 30. után első alkalommal használatba vett munkahelyek, amelyeken belül olyan helyek találhatók, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, megfelelnek az ebben az irányelvben meghatározott minimumkövetelményeknek.(4) A 2003. június 30. előtt használatba vett munkahelyek, amelyeken belül olyan helyek találhatók, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, a fenti időpontot követően legkésőbb három éven belül megfelelnek az ebben az irányelvben meghatározott minimumkövetelményeknek.(5) Ha 2003. június 30-át követően bármilyen módosítás, bővítés, vagy szerkezetátalakítás következik be olyan munkahelyeken, amelyeken belül olyan helyek találhatóak, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, a munkáltató megteszi a szükséges lépéseket, hogy ezek megfeleljenek az ebben az irányelvben meghatározott minimumkövetelményeknek.III. FEJEZETVEGYES RENDELKEZÉSEK10. cikkA mellékletek kiigazításaiA 89/391/EGK tanácsi irányelv 16. cikkében megállapított eljárás szerint kell elfogadni a mellékleteknek:- a robbanásvédelem területét érintő műszaki harmonizációról és szabványosításról szóló irányelvek elfogadása, illetve- a robbanás megelőzése és a robbanásvédelem területén végbemenő műszaki fejlődés, a nemzetközi szabályozások, vagy előírások változása és új találmányokáltal szükségessé tett, tisztán technikai kiigazításait.11. cikkÚtmutató a helyes gyakorlathozA Bizottság gyakorlati iránymutatásokat dolgoz ki egy nem kötelező jellegű, helyes gyakorlatról szóló útmutatóban. Az útmutató a 3., 4., 5., 6., 7. és 8. cikkben, az I. mellékletben és a II. melléklet A. részében említett kérdéseket érinti.A Bizottság elsőként a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal konzultál, a Tanács 74/325/EGK [11] határozatával összhangban.Ennek az irányelvnek az alkalmazása során a tagállamok a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszik az említett útmutatót a munkavállalók biztonsága és egészsége védelmére vonatkozó nemzeti politikájuk kidolgozásakor.12. cikkA vállalkozásoknak adott tájékoztatásA tagállamok törekednek arra, hogy a 11. cikknek megfelelően – kérelemre – a lényeges információt a munkáltatók rendelkezésére bocsássák, különös tekintettel a helyes gyakorlatról szóló útmutatóra.13 cikkZáró rendelkezések(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.(3) A tagállamok ötévente jelentést tesznek a Bizottságnak ezen irányelv rendelkezéseinek gyakorlati végrehajtásáról, jelezve a munkáltatók és a munkavállalók álláspontját is. A Bizottság erről tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot, valamint a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot.14. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. december 16-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökK. Hemilä[1] HL C 332., 1995. 9. 12., 10. o. és HL C 184., 1997.6.17., 1. o.[2] HL C 153., 1996.5.28., 35. o.[3] Az Európai Parlament 1996. június 20-i véleménye (HL C 198., 1996.7.8., 160. o.), amit 1999. május 4-én erősítettek meg (HL C 279., 1999.10.1., 55. o.), a Tanács 1998. december 22-i közös állásfoglalása (HL C 55., 1999.2.25., 45. o.), az Európai Parlament 1999. május 6-i határozata (HL C 279., 1999.10.1., 386. o.), az Európai Parlament 1999. december 2-i és a Tanács 1999. december 6-i határozata.[4] HL L 183., 1989.6.29., 1. o.[5] HL L 100., 1994.4.19., 1. o.[6] HL L 245., 1992.8.26., 23. o.[7] HL L 196., 1990.7.26., 15. o. A 93/68/EGK irányelvvel (HL L 220., 1993.8.30., 1. o.) módosított irányelv.[8] HL L 348., 1992.11.28., 9. o.[9] HL 404., 1992.12.31, 10. o.[10] HL L 393., 1989.12.30., 13. o. A 95/63/EK irányelvvel (HL L 335., 1995.12.30. 28. o.) módosított irányelv.[11] HL L 185., 1974.7.9., 15. o. Legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított határozat.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAZON HELYEK BESOROLÁSA, AHOL ROBBANASVESZÉLYES LÉGKÖR FORDULHAT ELŐBevezető megjegyzésA következő besorolási rendszert kell alkalmazni azokra a helyekre, ahol a 3., 4., 7. és 8. cikkel összhangban óvintézkedéseket tesznek.1. Azok a helyek, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat előAz a hely, ahol olyan mértékben fordulhat elő robbanásveszélyes légkör, ami különleges óvintézkedéseket követel meg az érintett munkavállalók egészségének és biztonságának védelme érdekében, ezen irányelv értelmében veszélyesnek minősül.Az a hely, ahol várhatóan nem fordul elő olyan mértékben robbanásveszélyes légkör, ami különleges óvintézkedéseket követelne meg, ezen irányelv értelmében nem minősül veszélyesnek.A gyúlékony, illetve éghető anyagok olyan anyagoknak tekintendők, amelyek robbanásveszélyes légkört képesek alkotni, kivéve ha tulajdonságaik vizsgálata azt mutatja ki, hogy levegővel alkotott elegyük önmagában nem képes a robbanás továbbterjesztésére.2. A veszélyes helyek besorolásaA veszélyes helyek a robbanásveszélyes légkör előfordulási gyakorisága és időtartama alapján zónákba sorolhatók.A II. melléklet A. részével összhangban teendő intézkedések körét e besorolás határozza meg.0. zónaAz a hely, ahol folyamatosan, hosszabb időn keresztül vagy gyakran gáz, gőz, vagy köd formájában megjelenő gyúlékony anyagok levegővel alkotott elegyét tartalmazó robbanásveszélyes légkör van jelen.1. zónaAz a hely, ahol normál üzemi körülmények mellett valószínű a gáz, gőz, vagy köd formájában megjelenő gyúlékony anyagok levegővel alkotott elegyét tartalmazó robbanásveszélyes légkör esetenkénti előfordulása.2. zónaAz a hely, ahol normál üzemi körülmények mellett nem valószínű a gáz, gőz, vagy köd formájában lévő gyúlékony anyagok levegővel alkotott elegyét tartalmazó robbanásveszélyes légkör esetenkénti előfordulása, de ha az mégis előfordul, akkor csak rövid ideig áll fenn.20. zónaAz a hely, ahol folyamatosan, hosszabb időn keresztül vagy gyakran a levegőben lebegő gyúlékony porfelhő formájában megjelenő robbanásveszélyes légkör van jelen.21. zónaAz a hely, ahol normál üzemi körülmények mellett valószínű a levegőben lebegő gyúlékony porfelhő formájában megjelenő robbanásveszélyes légkör esetenkénti előfordulása.22. zónaAz a hely, ahol normál üzemi körülmények mellett nem valószínű a levegőben lebegő gyúlékony porfelhő formájában megjelenő robbanásveszélyes légkör esetenkénti előfordulása, de ha az mégis előfordul, akkor csak rövid ideig áll fenn.Megjegyzések:1. A gyúlékony porból álló rétegek, lerakódások és halmok úgy tekintendők, mint bármely más, robbanásveszélyes légkör létrehozására képes forrás.2. "Normál üzemi körülmények" az a helyzet, amikor a berendezéseket tervezett paramétereiken belül használják.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA. A ROBBANÁSVESZÉLYES LÉGKÖRNEK KITETT MUNKAVÁLLALÓK BIZTONSÁGÁNAK ÉS EGÉSZSÉGVÉDELMÉNEK JAVÍTÁSÁRA VONATKOZÓ MINIMUMKÖVETELMÉNYEKBevezető megjegyzésAz e mellékletben megállapított kötelezettségek a következőkre vonatkoznak:- az I. mellékletnek megfelelően veszélyesként besorolt helyek, ha ezt a munkahely, a munkaállomások, a felhasznált berendezések, vagy anyagok jellege, vagy az adott robbanásveszélyes légkörből eredő kockázattal kapcsolatos tevékenység által előidézett veszély indokolja,- nem veszélyes helyeken lévő berendezések amelyekre a veszélyes helyeken található berendezések biztonságos üzemeltetéséhez van szükség, vagy amelyek az ilyen üzemeltetést elősegítik.1. Szervezési intézkedések1.1. A munkavállalók oktatásaA robbanásveszélyes légkör esetleges előfordulásától veszélyeztetett helyeken dolgozó személyeket a munkáltatónak kellő mértékű és megfelelő robbanásvédelmi oktatásban kell részesítenie.1.2. Írásos utasítások és a munka megkezdésére vonatkozó engedélyekHa a robbanásvédelmi dokumentum megköveteli:- a veszélyes helyeken a munkát a munkáltató által kiadott írásos utasításoknak megfelelően kell végezni,- alkalmazni kell a munka megkezdésére vonatkozó engedélyek rendszerét mind a veszélyes tevékenységek végzéséhez, mind más, olyan tevékenységekéhez, amelyek kölcsönhatásba kerülve más munkákkal, veszélyt idézhetnek elő.A munka megkezdésére vonatkozó engedélyeket a munkálatok megkezdése előtt kell kiadnia egy ezért a feladatért felelős személynek.2. Robbanásvédelmi intézkedések2.1. Az esetlegesen robbanásveszélyt előidéző gyúlékony gázok, gőzök, ködök, vagy porok szándékosan előidézett vagy véletlenszerű kiszabadulása vagy kibocsátása esetén ezeket megfelelően el kell vezetni vagy biztonságos helyre kell távolítani vagy, ha ez a gyakorlatban nem valósítható meg, biztonságosan kell tárolni vagy más, arra alkalmas módszerrel biztosítani.2.2. Ha egy robbanásveszélyes légkörben többféle gyúlékony, illetve éghető gáz, gőz, köd, vagy por fordul elő, akkor a védelmi intézkedéseknek meg kell felelniük a lehetséges legnagyobb kockázatnak.2.3. A gyulladásveszély megelőzéséhez a 3. cikkel összhangban figyelembe kell venni azt az elektromos kisülést is, amikor a munkavállalók vagy a munkakörnyezet működnek töltéshordozóként, vagy töltést keltőként. A munkavállalókat olyan anyagokból készített, megfelelő munkaruházattal kell ellátni, amely anyag nem idéz elő robbanásveszélyes légkör berobbanását okozó elektromos kisülést.2.4. Létesítményt, felszerelést, védelmi rendszereket és ezekhez tartozó csatlakozó eszközöket csak akkor szabad üzembe helyezni, ha a robbanásvédelmi dokumentumban az szerepel, hogy ezek robbanásveszélyes légkörben is biztonságosan használhatók. Ez azokra a munkaeszközökre és bármely más, ezekhez tartozó összekötő eszközre is vonatkozik, amelyek a 94/9/EK irányelv értelmében nem tekinthetők felszerelésnek vagy biztonsági rendszereknek, ha egy berendezésbe történő beillesztésük önmagában gyulladásveszélyt okozhat. Meg kell tenni a szükséges intézkedéseket az összekötő eszközök összetévesztésének megelőzésére.2.5. Minden szükséges intézkedést meg kell tenni annak biztosítására, hogy a munkavállalók rendelkezésére bocsátott munkahely, munkaeszköz és bármely más, ezekhez tartozó összekötő eszköz megtervezése, kialakítása, összeszerelése és üzembe helyezése, valamint üzemeltetése és karbantartása oly módon történjen, amely a lehető legkisebbre csökkenti a robbanás kockázatát, vagy ha a robbanás mégis bekövetkezik, akkor lehetővé tegye a robbanás ellenőrzését, vagy továbbterjedésének lehető legkisebbre csökkentését az adott munkahelyen, illetve munkaeszközt illetően. E munkahelyekre vonatkozóan megfelelő intézkedéseket kell tenni, hogy a robbanás miatt a munkavállalókat érő fizikai hatásokat a lehető legkisebbre csökkentsék.2.6. Ahol szükséges, a munkavállalókat látható, illetve hallható jelzéssel kell figyelmeztetni és őket evakuálni kell a robbanást előidéző feltételek megvalósulása előtt.2.7. Ahol a robbanásvédelmi dokumentum ezt előírja, menekülésre szolgáló eszközökről kell gondoskodni és azokat karban kell tartani annak biztosítására, hogy a munkavállalók veszély esetén azonnal és biztonságosan elhagyhassák a veszélyeztetett területeket.2.8. Mielőtt egy olyan helyeket tartalmazó munkahelyet, amely helyeken robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, első ízben használatba vennének, meg kell vizsgálni, hogy teljesen robbanásbiztos-e. Minden, a robbanásvédelem biztosításához szükséges feltételt fenn kell tartani.Az ilyen vizsgálatot a tapasztalataik, illetve szakképzésük révén a robbanásvédelem területén jártasságot szerzett személyeknek kell elvégezniük.2.9. Ha a kockázatbecslés szerint szükséges:- lehetőséget kell biztosítani arra, ha egy áramkimaradás további kockázatokat vonhat maga után, hogy áramkimaradás esetén a felszerelések és védelmi rendszerek biztonságos, más berendezéstől független üzemelését fenntartsák,- kézi vezérlés lehetőségét kell biztosítani az előírt üzemi feltételektől eltérő automata felszerelések és védelmi rendszerek leállítására, feltéve, hogy mindez nem veszélyezteti a biztonságot. Ilyen műveletet csak az ehhez szakértelemmel rendelkező munkavállalók végezhetnek el,- vészleállítás esetén a felhalmozódó energiát a lehető leggyorsabban és legbiztonságosabb módon el kell oszlatni, vagy el kell szigetelni, hogy ne jelenthessen veszélyt.B. A FELSZERELÉSEK ÉS VÉDELMI RENDSZEREK KIVÁLASZTÁSÁRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEKHa a kockázatbecslésen alapuló robbanásvédelmi dokumentum másként nem rendelkezik, minden olyan hely esetében, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő, a felszereléseket és védelmi rendszereket a 94/9/EK irányelvben meghatározott kategóriák alapján kell kiválasztani.Az adott zónákban különösen a következő felszerelés-kategóriákat kell használni, feltéve, hogy alkalmazhatók gázra, gőzre, vagy ködre, illetve porra:- a 0. vagy a 20. zónában az 1. kategóriába tartozó felszereléseket,- az 1. vagy a 21. zónában az 1. vagy 2. kategóriába tartozó felszereléseket,- a 2. vagy a 22. zónában az 1., 2. vagy 3. kategóriába tartozó felszereléseket.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETA 7. cikk (3) bekezdésének értelmében, arra a helyre vonatkozó figyelmeztető jel, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat elő:+++++ TIFF +++++Hely, ahol robbanásveszélyes légkör fordulhat előMegkülönböztető jellemzők:- háromszög alakú,- fekete betűk fekete keretes sárga alapon (a jel felületének legalább 50 %-a sárga).A tagállamok, ha kívánják, további, magyarázó adatokat is feltüntethetnek.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1977. december 13.) a szarvasmarha brucellózis, tuberkulózis és enzootikus leukózis gyorsított felszámolására irányuló nemzeti tervekre vonatkozó közösségi szempontok létrehozásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31978L0052

Hivatalos Lap L 015 , 19/01/1978 o. 0034 - 0041 finn különkiadás fejezet 3 kötet 9 o. 0150  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 19 o. 0235  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 9 o. 0150  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 13 o. 0175  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 13 o. 0175

		A Tanács irányelve(1977. december 13.)a szarvasmarha brucellózis, tuberkulózis és enzootikus leukózis gyorsított felszámolására irányuló nemzeti tervekre vonatkozó közösségi szempontok létrehozásáról(78/52/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a szarvasmarha-brucellózis, -tuberkulózis és -leukózis felszámolására irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről szóló, 1977. május 17-i 77/391/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 13. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel a brucellózis, a tuberkulózis és a leukózis felszámolására irányuló közösségi beavatkozás alapelveinek a 77/391/EGK irányelvben történt megállapításakor a Tanács úgy határozott, hogy későbbi időpontban állapítja meg azokat a minimális kritériumokat, amiknek a fent említett betegségre vonatkozó nemzeti mentesítési terveknek – a Közösség pénzügyi hozzájárulására való jogosultság megszerzéséhez – eleget kell tenniük;mivel e kritériumok közül az első a nemzeti tervek gyorsításával kapcsolatos, azért, hogy a kérdéses betegségeknek a még fertőzött állományokkal rendelkező tagállamokban való felszámolásáért folytatott kampány a lehető legrövidebb időn belül sikeresen lezárulhasson; mivel e cél érdekében intézkedéseket kell hozni, illetve megerősíteni, lehetőség szerint egyidejűleg, különösen az állatállományok ellenőrzése, a laboratóriumok működése és a mentesítési tervek alapján levágott szarvasmarhák után fizetett ellentételezés vonatkozásában;mivel emellett – az adott betegségtől függően – meg kell határozni a levágás, az elkülönítés, a takarítás és a fertőtlenítés feltételeit és bizonyos állati eredetű termékek felhasználásának módját;mivel az újrafertőződés kockázatának elkerülése érdekében úgyszintén elengedhetetlen szigorúan korlátozni a – különösen az eltérő állat-egészségügyi státuszú állományok közötti – szarvasmarha mozgását, és minden ilyen mozgást bizonyos vizsgálatoktól kell függővé tenni;mivel meg kell határozni a 77/391/EGK irányelv hatálybalépésének időpontját,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA Közösség által a 77/391/EGK irányelvben meghatározott pénzügyi hozzájárulásra való jogosultság megszerzéséhez a fenti irányelv 2., 3. és 4. cikkében említett mentesítési terveknek a hatályuk alá eső állományok vonatkozásában eleget kell tenniük legalább az ezen irányelvben meghatározott kritériumoknak.2. cikkAz irányelv alkalmazásában az alábbi fogalmak meghatározása a következő:1. szarvasmarha-brucellózis esetén:a) "B1 típusú szarvasmarha-állomány": olyan állomány, aminél a klinikai kórelőzményi és a korábbi vakcinázási adatok, valamint a szerológiai státusz ismeretlen;b) "B2 típusú szarvasmarha-állomány": olyan állomány, aminél a klinikai kórelőzményi és a korábbi vakcinázási adatok, valamint a szerológiai státusz ismert, és a nemzeti jogszabályokkal összhangban rendszeresen elvégzik rutin ellenőrző vizsgálatokat annak érdekében, hogy B3 vagy B4 típusra javítsák az állomány státuszát;c) "B3 típusú szarvasmarha-állomány": a legutóbb a 77/98/EGK irányelvvel [2] módosított, a szarvasmarhafélék és a sertések Közösségen belüli kereskedelmét érintő állat-egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/432/EGK tanácsi irányelv [3] értelmében brucellózismentesnek minősülő állomány;d) "B4 típusú szarvasmarha-állomány": a 64/432/EGK irányelv értelmében hivatalosan brucellózismentesnek minősülő állomány;2. szarvasmarha-tuberkulózis esetén:a) "T1 típusú szarvasmarha-állomány": olyan állomány, aminél a klinikai kórelőzményi adatok és a korábbi tuberkulinpróbáknak megfelelő státusz ismeretlen;b) "T2 típusú szarvasmarha-állomány": olyan állomány, aminél a klinikai kórelőzményi adatok és a korábbi tuberkulinpróbáknak megfelelő státusz ismert, és a nemzeti jogszabályokkal összhangban rendszeresen elvégzik a megfelelő rutin ellenőrző vizsgálatokat annak érdekében, hogy T3 típusra javítsák az állomány státuszát;c) "T3 típusú szarvasmarha-állomány": a 64/432/EGK irányelv értelmében hivatalosan tuberkulózismentesnek minősülő állomány;3. "fertőzésre vagy betegségre gyanús állat": olyan szarvasmarha, aminél tuberkulózis, brucellózis vagy enzootikus bovin leukózis lehetséges jelenlétére utaló tünetek észlelhetők, és azt megfelelő diagnózis felállításával hivatalosan még nem igazolták, de nem is zárták ki az említett betegségek valamelyikének vagy többnek a jelenlétére vonatkozó gyanút;4. "hatósági állatorvos": a tagállam hatáskörrel rendelkező központi hatósága által kijelölt állatorvos;5. "szállítóeszközök": gépjárművek, vasúti járművek és repülőgépek rakodásra elkülönített része, hajók raktere, valamint a földi, tengeri, illetve légi szállításban használt tartályok.I. FEJEZET Általános rendelkezések3. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a 77/391/EGK irányelvben meghatározott gyorsított intézkedések a folyamatban lévő programokéhoz képest minden esetben jelentősen lerövidítik a mentesítési tervek sikeres teljesítéséhez szükséges időtartamot.E cél elérése érdekében a következő intézkedéseket hozzák:1. A nemzeti szarvasmarha-állománynak a felszámolási és megelőző intézkedések alá vont hányadát olyan szintre kell növelni, hogy a lehető legrövidebb időn belül ellenőrzés alá lehessen vonni, illetve az alatt lehessen tartani az összes vagy a legtöbb ilyen szarvasmarhát.2. A hatósági állatorvos utasítása alapján levágott állatokért járó ellentételezést úgy kell megállapítani, hogy az állattartók megfelelő ellentételezésben részesüljenek.3. A laboratóriumi személyzet létszámát növelni kell és – amennyiben még szükség van ilyen intézkedésekre – a laboratóriumi diagnosztika körülményeit olyan mértékben kell javítani, hogy elérjék az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések végrehajtásához szükséges szintet.4. Az enzootikus betegségek leküzdésére hozott intézkedéseket módszeresen kell alkalmazni.A gyorsított intézkedések teljes hatékonyságának biztosítása érdekében a tagállamok biztosítják az (1) és a (4) bekezdésben vázolt intézkedések alkalmazását.4. cikk(1) Az állatok mozgásának hatósági ellenőrzése érdekében a tagállamok biztosítják a szarvasmarhák állandó nyilvántartását és azonosítását.(2) A tagállamok valamennyi olyan betegségnél, amire vonatkozóan mentesítési terv készült, hivatalos nyilvántartást hoznak létre és vezetnek naprakészen a tervek hatálya alá tartozó, állat-egészségügyi státuszuk szerint minősített szarvasmarha-állományok tekintetében.II. FEJEZET A szarvasmarha-brucellózisra vonatkozó különös rendelkezések5. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a brucellózisra vonatkozó mentesítési terv alapján:a) kötelező haladéktalanul jelenteni a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a brucellózis jelenlétét, illetve jelenlétének gyanúját;b) tilos a brucellózis terápiás kezelésének valamennyi formája;c) a brucellózis elleni vakcinázást – ha folytatnak ilyet – hatósági felügyelet mellett végzik, és lehetőség szerint minél előbb felfüggesztik annak érdekében, hogy az állományok hivatalosan brucellózismentesnek minősíthetőek legyenek.6. cikk(1) Ha egy állományban brucellózis betegségre vagy fertőzésre gyanús állatot észlelnek, a hatáskörrel rendelkező hatóságok biztosítják a betegség jelenlétének igazolására vagy kizárására irányuló hatósági vizsgálatok mielőbbi elvégzését.A vizsgálatok eredményéig, a hatáskörrel rendelkező hatóságok elrendelik:- az állomány hatósági felügyelet alá helyezését,- az állományba, illetve az abból kifelé irányuló mozgás tilalmát, kivéve a hatáskörrel rendelkező hatóság által a haladéktalan leölés céljából engedélyezett mozgást. A betegségre vagy fertőzésre gyanús állatok elkülönítése után azonban a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti az ivartalanított szarvasmarhák mozgását a gazdaságon belül, amennyiben az ivartalanított állatokat hízóállományba, majd onnan közvetlenül a vágóhídra szállítják,- a betegségre vagy fertőzésre gyanús állatok elkülönítését az állományon belül.(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések akkor helyezhetők hatályon kívül, ha a brucellózis jelenlétét vagy annak gyanúját az érintett állományban hivatalosan kizárták.(3) Amint hivatalosan megerősítik a brucellózis jelenlétét egy állományban, a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket a betegség elterjedésének megelőzésére, és biztosítják különösen az alábbiakat:- megtiltják az állományba, illetve az abból kifelé irányuló mozgást, kivéve a hatáskörrel rendelkező hatóság által haladéktalan levágás céljából engedélyezett mozgást; azonban a fertőzött vagy fertőzöttnek ítélt állatok elkülönítése és vágás előtti megjelölése után a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti az ivartalanított szarvasmarhák mozgását a gazdaságon belül, amennyiben az ivartalanított állatokat hízóállományba, majd onnan közvetlenül a vágóhídra szállítják,- az állományon belül elkülönítik az igazoltan brucellózissal fertőzött, és az általuk megfertőzhetett állatokat,- a 64/432/EGK irányelv és a Dánia, Írország és az Egyesült Királyság számára brucellózis és tuberkulózis tekintetében biztosított ideiglenes felmentések egyes intézkedéseinek meghosszabbításáról szóló, 1977. december 13-i 78/51/EGK irányelvben [4] foglalt feltételek betartásával a szarvasmarhákat haladéktalanul alávetik a brucellózis kimutatására irányuló vizsgálatnak,- azokat az állatokat, amik igazoltan brucellózissal fertőzöttnek minősülnek, azokat a harmadik francia bekezdésnek megfelelően vizsgált állatokat, amiknél az eredmény pozitív, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok által fertőzöttnek ítélt állatokat a 7. cikk alapján végrehajtott levágásukig elkülönítik és megjelölik,- fertőzött tehenek – megfelelő hőkezelésnek alávetett – tejét csak ugyanabban a gazdaságban tartott állatok takarmányozására lehet felhasználni,- az élelmiszerekre vonatkozó nemzeti jogszabályok rendelkezéseinek sérelme nélkül a fertőzött állományokhoz tartozó tehenek tejét csak megfelelő hőkezelés céljából lehet tejfeldolgozó üzembe szállítani,- fertőzött állatok takarmányozásra szánt egész, fél, negyedelt, illetve darabolt testét és zsigereit olyan módon kezelik, amivel a fertőzés elkerülhető,- a magzatokat, a halva született borjakat, a születésük után brucellózisban elpusztult borjakat, valamint a magzatburkokat körültekintően kell kezelni és – ha nem végeznek rajtuk vizsgálatokat – haladéktalanul meg kell semmisíteni,- a szalmát, almot vagy bármely más olyan anyagot és eszközt, amely fertőzött tehénnel, borjúval vagy magzatburokkal érintkezhetett, elégetéssel vagy fertőtlenítőszerben való áztatást követő elásással haladéktalanul meg kell semmisíteni,- az olyan létesítmények, mint az állati tetemeket feldolgozó üzemek ellenőrzésére vonatkozó hatósági előírások biztosítják, hogy a brucellózis elterjedésének veszélye az előállított anyag közvetítésével nem áll fenn,- az istállókból vagy egyéb állattartó helyekről származó trágyát gazdasági állatok számára nem hozzáférhető módon helyezik el, megfelelő fertőtlenítőszerrel kezelik és – legalább három hétig – tárolják. Nem szükséges fertőtlenítőszert használni, ha a trágyát fertőzéstől mentes trágyaréteggel vagy földdel fedik le. Az istállókból vagy egyéb állattartó helyekről származó folyékony hulladékot fertőtleníteni kell, ha azt nem a trágyával egyidejűleg gyűjtik össze.7. cikkA tagállamok biztosítják, hogy bakteriológiai, patológiai vagy szerológiai vizsgálatot követően azokat az állatokat, amikben a brucellózis jelenlétét hivatalosan megerősítették, és amiket a hatáskörrel rendelkező hatóságok fertőzöttnek ítélnek, hatósági felügyelet mellett a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb harminc nappal azt követően levágják, hogy a tulajdonost vagy a felelős személyt hivatalosan értesítették a vizsgálatok eredményéről, és arról, hogy a mentesítési terv értelmében köteles levágatni a fertőzött szarvasmarhákat a megadott határidőn belül.8. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:1. a 7. cikkben említett szarvasmarhák levágása után és az állomány újratelepítése előtt az istállókat és egyéb állattartó helyeket, valamennyi tartályt, felszerelést és az állatok gondozása során használt más tárgyakat hatósági felügyelet mellett tisztítják és fertőtlenítik, a hatósági állatorvos utasításaival összhangban. Az érintett állatok által használt legelőket a legelőkről történt eltávolításuktól számított hatvan napig tilos újra használatba venni, a hatáskörrel rendelkező hatóságok azonban felmentést adhatnak e tilalom alól, ivartalanított állatok esetében, feltéve hogy ezek az állatok csak vágás vagy hízóállományba, majd onnan közvetlenül a vágóhídra való szállítás céljából hagyják el ezeket a legelőket;2. valamennyi szállítóeszközt, tartályt és felszerelést megtisztítanak és fertőtlenítenek a fertőzött állományhoz tartozó állatok, az ilyen állatoktól származó anyagok vagy az ilyen állatokkal érintkezett anyagok és eszközök szállítása után. Az ilyen állatok rakodására szolgáló területeket használat után meg kell tisztítani, és fertőtleníteni kell;3. az előírt fertőtlenítőszert és annak koncentrációit az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával hivatalosan engedélyeztetik.9. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a 7. cikkben említett szarvasmarhák levágása után,- a 11. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül egyetlen szarvasmarha sem hagyja el az érintett állományt, kivéve ha a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyt ad a haladéktalan levágásra. A hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti az ivartalanított szarvasmarhák gazdaságon belüli mozgását, amennyiben az ivartalanított állatokat hízóállományba, majd onnan közvetlenül a vágóhídra szállítják,- a brucellózis kimutatására irányuló vizsgálatokat végeznek az érintett állományban annak megerősítésére, hogy a betegséget felszámolták,- az állományt nem töltik fel újra tenyészállatokkal, amíg a tizenkét hónaposnál idősebb és az állományban e célra megmaradt állatokat alá nem vetették egy vagy több, a brucellózis kimutatására irányuló hivatalos szerológiai vizsgálatnak. A 64/432/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban vakcinázott szarvasmarhák esetében azonban tizennyolc hónapos korig nem szükséges elvégezni ezt a vizsgálatot.10. cikkA tagállamok biztosítják a hivatalos szerológiai vizsgálat elvégzését a B1 és B2 típusú állományoknál mindaddig, amíg B3 vagy B4 típusúakká nem minősítik azokat.11. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:i. a B1 típusú állományból B2 típusú állományba áthelyezni szándékozott valamennyi nőivarú állatot és bikát:- ami tizenkét hónaposnál idősebb, hivatalosan elismert szerológiai vizsgálatnak vetettek alá a szállítást megelőző harminc napon belül, és ehhez a hatósági állatorvos erről szóló igazolását csatolják,- érkezésük után legalább hatvan napra haladéktalanul elkülönítik, és a tizenkét hónaposnál idősebb állatokat további hivatalosan elismert szerológiai vizsgálatnak vetik alá B2 típusú állományba helyezésük előtt;ii. B2 típusú állományból egy másik B2 típusú állományba áthelyezni szándékozott valamennyi nőivarú állatot és bikát,- amely tizenkét hónaposnál idősebb, hivatalosan elismert szerológiai vizsgálatnak vetettek alá a szállítást megelőző harminc napon belül, és ehhez a hatósági állatorvos erről szóló igazolását csatolják,- a szállítás során nem érintkeznek az alacsonyabb állat-egészségügyi státuszú állományokhoz tartozó állatokkal;iii. az állatok áthelyezése B3 és B4 típusú állományok között a 64/432/EGK irányelv kritériumainak megfelelően történik.12. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:- hatósági ellenőrzések útján megelőzik a brucellózis fertőzéstől mentesített állományok más fertőzési forrásból való újrafertőződését,- a mentesítési terv hatálya alá tartozó állományokba irányuló, illetve az azokon belüli szarvasmarhák mozgása hatósági felügyelet mellett történik,- a második francia bekezdésben említett, a mozgás korlátozására irányuló intézkedések a brucellózismentes és a hivatalosan brucellózismentes állományokból kifelé, illetve az azokba irányuló állatforgalomra vonatkozó hatályos közösségi intézkedések sérelme nélkül alkalmazhatók.III. FEJEZET A szarvasmarha-tuberkulózisra vonatkozó különös rendelkezések13. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a tuberkulózisra vonatkozó gyorsított mentesítési terv alapján:a) kötelező haladéktalanul jelenteni a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a tuberkulózis jelenlétét, illetve jelenlétének gyanúját;b) tilos:i. a tuberkulózis terápiás vagy deszenzibilizáló kezelésének valamennyi formája;ii. a tuberkulózis elleni vakcinázás.14. cikk(1) Ha egy állományban tuberkulózis betegségre vagy fertőzésre gyanús állatot észlelnek, a hatáskörrel rendelkező hatóságok biztosítják a betegség jelenlétének igazolására vagy kizárására irányuló hatósági vizsgálatok mielőbbi elvégzését.A vizsgálatok eredményéig, a hatáskörrel rendelkező hatóságok elrendelik:- az állomány hatósági felügyelet alá helyezését,- az állományba, illetve az abból kifelé irányuló mozgás tilalmát, kivéve a hatáskörrel rendelkező hatóság által a haladéktalan leölés céljából engedélyezett mozgást,- a betegségre vagy fertőzésre gyanús állatok elkülönítését az állományon belül.(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések akkor helyezhetők hatályon kívül, ha hivatalosan kizárták a tuberkulózis jelenlétét vagy annak gyanúját az érintett állományban.(3) Amennyiben egy állományban hivatalosan megerősítik a tuberkulózis jelenlétét, a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket a betegség elterjedésének megelőzésére, és biztosítják különösen az alábbiakat:- tilos az állományba, illetve az abból kifelé irányuló mozgás, kivéve a hatáskörrel rendelkező hatóság által a haladéktalan leölés céljából engedélyezett mozgást,- elkülönítik az állományon belül az igazoltan tuberkulózissal fertőzött, és az általuk megfertőzhetett szarvasmarhákat,- a szarvasmarhákat haladéktalanul alávetik a tuberkulózis kimutatására irányuló vizsgálatnak,- azokat a szarvasmarhákat, amik igazoltan tuberkulózissal fertőzöttnek minősülnek, azokat a harmadik francia bekezdésnek megfelelően vizsgált szarvasmarhákat, amiknél az eredmény pozitív, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok által fertőzöttnek ítélt szarvasmarhákat a 15. cikk alapján végrehajtott levágásukig elkülönítik és megjelölik,- fertőzött tehenek – megfelelő hőkezelésnek alávetett – tejét csak ugyanabban a gazdaságban tartott állatok takarmányozására lehet felhasználni,- az élelmiszerekre vonatkozó nemzeti jogszabályok rendelkezéseinek sérelme nélkül a fertőzött állományokhoz tartozó tehenek tejét csak megfelelő hőkezelés céljából lehet tejfeldolgozó üzembe szállítani,- fertőzött szarvasmarhák takarmányozásra szánt egész, fél, negyedelt, illetve darabolt testét és zsigereit olyan módon kell kezelni, amellyel a fertőzés elkerülhető,- az olyan létesítmények, mint az állati tetemeket feldolgozó üzemek ellenőrzésére vonatkozó hatósági előírások biztosítják, hogy a tuberkulózis elterjedése az előállított anyag közvetítésével nem áll fenn,- az istállókból vagy egyéb állattartó helyekről származó trágyát gazdasági állatok számára nem hozzáférhető módon helyezik el, megfelelő fertőtlenítőszerrel kezelik, és legalább három hétig tárolják. Nem szükséges fertőtlenítőszert használni, ha a trágyát fertőzéstől mentes trágyaréteggel vagy földdel fedik le. Az istállókból vagy egyéb állattartó helyekről származó folyékony hulladékot fertőtleníteni kell, ha azt nem a trágyával egyidejűleg gyűjtik össze.15. cikkA tagállamok biztosítják, hogy bakteriológiai vagy patológiai vizsgálatot, illetve tuberkulinpróbát követően azokat az állatokat, amikben a tuberkulózis jelenlétét hivatalosan megerősítették, és amiket a hatáskörrel rendelkező hatóságok fertőzöttnek ítélnek, hatósági felügyelet mellett a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb harminc nappal azt követően levágják, hogy a tulajdonost vagy a felelős személyt hivatalosan értesítették a vizsgálatok eredményéről, és arról, hogy a mentesítési terv értelmében köteles levágatni a fertőzött szarvasmarhákat a megadott határidőn belül.Olyan állatok esetében, amelyeknél a tuberkulózis kimutatására irányuló vizsgálat eredménye pozitív, de nem észlelhetőek a betegség klinikai tünetei, a hatáskörrel rendelkező hatóságok maximum három hónapra meghosszabbíthatják az előző bekezdésben foglalt időtartamot,- olyan nőivarú állat esetében, amely várhatóan három hónapon belül elleni fog,- amennyiben húsznál nagyobb létszámú állományhoz tartozó valamennyi szarvasmarha levágását rendelik el olyan régióban, ahol az e célra kijelölt vágóhidak kapacitásával összefüggő technikai okok miatt a vágás nem végezhető el a megadott harmincnapos határidőn belül.16. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:1. a 15. cikkben említett szarvasmarhák levágása után és az állomány újratelepítése előtt az istállókat és egyéb állattartó helyeket, valamennyi tartályt, felszerelést és az állatok gondozása során használt más tárgyat hatósági felügyelet mellett megtisztítják és fertőtlenítik, a hatósági állatorvos utasításaival összhangban;2. valamennyi szállítóeszközt, tartályt és felszerelést megtisztítanak és fertőtlenítenek a fertőzött állományhoz tartozó állatok, az ilyen állatoktól származó anyagok vagy az ilyen állatokkal érintkezett anyagok és eszközök szállítása után. Az ilyen állatok rakodására szolgáló területeket használat után meg kell tisztítani, és fertőtleníteni kell;3. az előírt fertőtlenítőszert és annak koncentrációit az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával hivatalosan engedélyeztetik.17. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a 15. cikkben említett szarvasmarhák levágása után:- a 19. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül egyetlen szarvasmarha sem hagyja el az érintett állományt, kivéve ha a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyt ad a haladéktalan levágásra,- a tuberkulózis kimutatására irányuló vizsgálatokat végeznek az érintett állományban annak megerősítésére, hogy a betegséget felszámolták,- az állományt nem töltik fel újra, amíg az állományban megmaradt hathetesnél idősebb állatokat alá nem vetették a tuberkulózis kimutatására irányuló egy vagy több hatósági vizsgálatnak.18. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a tuberkulózis felszámolására irányuló terv alapján legalább hathavonta hatóságilag ellenőrzött intradermális tuberkulinpróbát végeznek valamennyi hathetesnél idősebb szarvasmarhánál a T1 és T2 típusú állományokon belül mindaddig, amíg az állományokat T3 típusúvá nem minősítik.19. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:i. a T1 típusú állományból T2 típusú állományba áthelyezni szándékozott valamennyi állatot:- intradermális tuberkulinpróbának vetettek alá a szállítást megelőző harminc napon belül, és ehhez a hatósági állatorvos erről szóló igazolását csatolják,- érkezésük után legalább hatvan napra haladéktalanul elkülönítik és további hivatalosan elismert intradermális tuberkulinpróbának vetik alá az állományba való helyezésük előtt;ii. T2 típusú állományból egy másik T2 típusú állományba áthelyezni szándékozott valamennyi állatot:- intradermális tuberkulinpróbának vetettek alá a szállítást megelőző harminc napon belül, és ehhez a hatósági állatorvos erről szóló igazolását csatolják,- a szállítás során nem érintkeztek az alacsonyabb állat-egészségügyi státuszú állományokhoz tartozó szarvasmarhákkal;iii. a szarvasmarhák áthelyezése T3 állományok között a 64/432/EGK irányelv kritériumainak megfelelően történik.20. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:- hatósági ellenőrzések útján megelőzik a tuberkulózis-fertőzéstől mentesített állományok más fertőzési forrásból való újrafertőződését,- a mentesítési terv hatálya alá tartozó állományokba irányuló, illetve az azokon belüli szarvasmarhák mozgása hatósági felügyelet mellett történik,- a második francia bekezdésben említett, a mozgás korlátozására irányuló intézkedések a tuberkulózismentes és a hivatalosan tuberkulózismentes állományokból kifelé, illetve az azokba irányuló mozgásra vonatkozó hatályos közösségi intézkedések sérelme nélkül alkalmazhatók.IV. FEJEZET Az enzootikus bovin leukózisra vonatkozó különös rendelkezések21. cikkA közösségi szabályok hatálybalépéséig a 77/391/EGK irányelv 4. cikkének harmadik albekezdésében foglaltak sérelme nélkül a leukózis felderítésére és az állományok leukózis tekintetében történő minősítésére vonatkozó nemzeti jogszabályokat kell alkalmazni.22. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a leukózistól való mentesítési terv alapján:a) kötelező haladéktalanul jelenteni a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a leukózis jelenlétét, illetve jelenlétének gyanúját, és különösen a szarvasmarha nyirokrendszerének és más szerveinek daganatos megbetegedését;b) tilos a leukózis terápiás kezelésének és a leukózis elleni vakcinázás valamennyi formája.23. cikkAmikor egy állományban a leukózis jelenlétét hivatalosan megerősítették – a leukózis gyanúja esetén a nemzeti jogszabályok alapján hozott intézkedések mellett –, a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket a betegség elterjedésének megelőzésére, és biztosítják különösen az alábbiakat:- megtiltják az ezen állományból kifelé irányuló mozgást, kivéve a hatáskörrel rendelkező hatóság által haladéktalan leölés céljából engedélyezett mozgást,- az érintett állományt elkülönítik annak érdekében, hogy az ahhoz tartozó szarvasmarhák ne érintkezhessenek más állománybeli szarvasmarhákkal,- fertőzött tehenek tejét csak állatok takarmányozására lehet felhasználni megfelelő hőkezelés után, vagy tejfeldolgozó üzembe kell szállítani ilyen kezelés céljából; nem hőkezelt tej takarmányozásbeli felhasználása olyan állományoknál engedélyezhető, ahol a 24. cikk (1) bekezdésének értelmében valamennyi állatot le kell ölni,- fertőzött állatok takarmányozásra szánt egész, fél, negyedelt, illetve darabolt testét és zsigereit olyan módon kell előkészíteni, amellyel a fertőzés elkerülhető,- az olyan létesítmények, mint az állati tetemeket feldolgozó üzemek ellenőrzésére vonatkozó hatósági előírások biztosítják, hogy a leukózis elterjedésének veszélye az előállított anyag közvetítésével nem áll fenn,- az állattartók értesítik a hatósági állatorvost a gazdaságukban tartott szarvasmarhák elhullásáról vagy kényszervágásáról.24. cikkA tagállamok a mentesítési terv keretein belül biztosítják, hogy1. amennyiben a leukózis hivatalos megállapításakor a terv az állományhoz tartozó valamennyi szarvasmarha leölését írja elő, úgy ezeket az állatokat a hatáskörrel rendelkező hatóságok által megállapított határidőn belül levágják;2. amennyiben a terv csak azoknak a szarvasmarháknak a leölését írja elő, amelyeknél a leukózist hivatalosan megállapították, és esetleg azokét, amelyeket a hatáskörrel rendelkező hatóságok fertőzöttnek ítélnek, úgy ezeket az állatokat legkésőbb harminc nappal azt követően levágják, hogy a tulajdonost vagy a felelős személyt hivatalosan értesítették a vizsgálatok eredményéről és arról, hogy a mentesítési terv értelmében köteles levágatni a fertőzött szarvasmarhákat a megadott határidőn belül.25. cikkA tagállamok a 24. cikk (2) bekezdése szerinti vágás esetén biztosítják, hogy- egyetlen szarvasmarha sem hagyja el az érintett állományt, kivéve ha a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyt adott a haladéktalan levágásra,- a leukózis kimutatására irányuló vizsgálatokat végeztek az érintett állományban annak megerősítésére, hogy a betegséget felszámolták,- csak a hatáskörrel rendelkező hatóságok által leukózis-fertőzéstől mentesnek ítélt állományokból származó állatokkal töltik fel az érintett állományt.26. cikkA tagállamok biztosítják, hogy:1. a 24. cikkben említett szarvasmarhák levágása után és az állomány újratelepítése előtt az istállókat és egyéb állattartó helyeket, valamennyi tartályt, felszerelést és az állatok gondozása során használt más tárgyat hatósági felügyelet mellett megtisztítanak és fertőtlenítenek, a hatósági állatorvos utasításaival összhangban;2. valamennyi szállítóeszközt, tartályt és felszerelést megtisztítanak és fertőtlenítenek a fertőzött állatok, az ilyen állatoktól származó anyagok vagy az ilyen állatokkal érintkezett anyagok szállítása után. Az ilyen állatok rakodására szolgáló területeket használat után megtisztítják és fertőtlenítik;3. az előírt fertőtlenítőszert és annak koncentrációit az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával hivatalosan engedélyeztetik.27. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a betegség vagy fertőzés gyanújától mentes állományból származó szarvasmarhák nem érintkeznek az egyéb minősítésű állományokból származó szarvasmarhákkal.V. FEJEZET Záró rendelkezések28. cikkA Bizottság a 77/391/EGK irányelvben megállapított hároméves időszak letelte előtt jelentést nyújt be a Tanácsnak az abban az irányelvben meghatározott tervek alkalmazásáról, szükség esetén a nemzeti megelőző intézkedések szorosabb összehangolásának megteremtésére irányuló javaslatokkal együtt.29. cikk(1) A 77/391/EGK irányelv 1978. január 1-jén lép hatályba.(2) A tagállamok a Bizottságnak a tervek jóváhagyásáról szóló határozatában meghatározott napon, az 1978-ban jóváhagyott tervek esetében pedig legkésőbb 1978. december 31-én hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 77/391/EGK irányelv 9. cikke (2) bekezdésével összhangban elfogadott, a gyorsított intézkedésekre vonatkozó nemzeti terveket végrehajtsák.(3) A 77/391/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hároméves végrehajtási időt valamennyi tagállamnál a Bizottság által a (2) bekezdés alapján megállapított időponttól kell számítani. A közösségi finanszírozás azonban minden esetben az 1982. január 1. előtt végrehajtott állatleölésekre korlátozódik.(4) Ha a terv határidőben történő végrehajtása egyes tagállamokban jelentős nehézségekbe ütközne, a Tanács – a Bizottság javaslatára – egyhangú döntésével legfeljebb egy évvel elhalaszthatja a (2) és a (3) bekezdésben meghatározott időpontokat.30. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1977. december 13-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Humblet[1] HL L 145., 1977.6.13., 44. o.[2] HL L 26., 1977.1.31., 81. o.[3] HL L 121., 1964.7.29., 1977/64. o.[4] HL L 15., 1978.1.19., 32. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2006/139/EK irányelve ( 2006. december 20. ) a 76/769/EGK tanácsi irányelvnek az arzénvegyületek forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásait illetően, az irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása céljából történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               29.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 384/94

      A BIZOTTSÁG 2006/139/EK IRÁNYELVE

   (2006. december 20.)
   a 76/769/EGK tanácsi irányelvnek az arzénvegyületek forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásait illetően, az irányelv I. mellékletének a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása céljából történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/769/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 2a. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 76/769/EGK irányelv fa kezeléséhez engedélyezi egyes arzénvegyületek biocidként való használatát, és megállapítja az arzénnel kezelt faanyag forgalomba hozatalára és felhasználására vonatkozó szabályokat.

               (2)

               A biocid termékek forgalmazását és felhasználását a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) is szabályozza. A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (2) bekezdésében említett 10 éves munkaprogram második szakaszáról, valamint az 1896/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. november 4-i 2032/2003/EK bizottsági rendelet (3) és a 98/8/EK irányelv együttes hatása az, hogy 2006. szeptember 1-jétől faanyag tartósítására használt, arzént és arzénvegyületeket tartalmazó biocid termékek forgalomba hozatala és használata csak akkor lehetséges, ha a 98/8/EK irányelv 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban az említett anyagokat engedélyezték.

               (3)

               A kérdéses jogszabályok koherens alkalmazásának biztosítása érdekében a 76/769/EGK irányelvben szereplő, az arzénvegyületeket tartalmazó biocid termékekre vonatkozó szabályokat a 98/8/EK irányelv szabályaihoz kell hozzáigazítani.

               (4)

               A 76/769/EGK irányelvben szereplő, az arzénvegyületekkel kezelt faanyagra vonatkozó szabályok nem különböztetik meg kellőképpen az ilyen faanyag első forgalomba hozatalát és az újrafelhasználását. Ezért szükséges e szabályok tisztázása, különös tekintettel az ilyen faanyagnak a használt áruk piacán való forgalomba hozatalára vonatkozóan.

               (5)

               A 76/769/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (6)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a veszélyes anyagok és készítmények kereskedelme technikai akadályainak felszámolásáról szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 76/769/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározottak szerint módosul.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2007. június 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul megküldik a Bizottságnak e rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az irányelv közötti viszonyt megadó megfelelési táblázatot.
   Ezeket a rendelkezéseket legkésőbb 2007. szeptember 30-tól kell alkalmazni.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos közzétételük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. december 20-án.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            alelnök

      (1)  HL L 262., 1976.9.27., 201. o. A legutóbb a 2005/90/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 33., 2006.2.4., 28. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 123., 1998.4.24., 1. o. A legutóbb a 2006/50/EK bizottsági irányelvvel (HL L 142., 2006.5.30., 6. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 307., 2003.11.24., 1. o. A legutóbb az 1048/2005/EK rendelettel (HL L 178., 2005.7.9., 1. o.) módosított rendelet.

      MELLÉKLET
      A 76/769/EGK irányelv I. mellékletében a 20. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                 „20.

                                 Arzénvegyületek

                                 1.

                                 Nem hozhatók forgalomba és nem használhatók fel mikroorganizmusok, növények vagy állatok megtelepedésének megakadályozására szánt anyagokként vagy ilyen készítmények összetevőiként:

                                             —

                                             hajótesten,

                                             —

                                             ketrecen, úszón, hálón és más hal- és kagylótenyésztésre használt eszközön és berendezésen,

                                             —

                                             bármely, teljesen vagy részben víz alá merülő eszközön vagy berendezésen.

                                 2.

                                 Felhasználásától függetlenül nem hozható forgalomba és nem engedélyezett az ipari víz kezelésére szánt anyagként vagy ilyen készítmények összetevőjeként.

                                 3.

                                 Faanyagvédő szerként nem használható. Továbbá, az ily módon kezelt faanyag nem hozható forgalomba.

                                 4.

                                 Ettől eltérve azonban:

                                             a)

                                             Faanyag tartósítására használt anyagokra és készítményekre vonatkozóan: ezek csak olyan ipari berendezésekben használhatók, amelyek vákuumot vagy nyomást alkalmaznak a fa impregnálásához, ha ezek C-típusú szervetlen réz-, króm- és arzénvegyületek (CCA) oldatai, és a 98/8/EK irányelv 5. cikke (1) bekezdésével összhangban engedélyezték őket. Az így kezelt faanyag addig nem hozható forgalomba, amíg nem fejeződik be a tartósítószer fixálása.

                                             b)

                                             Az ipari berendezésekben az a) pont szerint CCA-oldatokkal kezelt faanyagokra vonatkozóan: Ezek szakmai vagy ipari célokra forgalomba hozhatók, amennyiben a faanyag szerkezeti egysége szükséges az emberek vagy állatok biztonságához, valamint ha nem valószínű, hogy a faanyag, felhasználásának teljes időtartama alatt, bőrrel érintkezhet:

                                                         —

                                                         szerkezeti faanyagként középületekben, mezőgazdasági épületekben, irodaházakban és ipari létesítményekben,

                                                         —

                                                         hidakban és hídépítési munkáknál,

                                                         —

                                                         építési faanyagként édesvízi és brakkvizű területeken, pl. hullámtörő gátak és hidak,

                                                         —

                                                         zajvédő szerkezeteknél,

                                                         —

                                                         lavina-védőgátaknál,

                                                         —

                                                         utak biztonsági korlátaiban és sorompókban,

                                                         —

                                                         kéregtelenített, kerek, tűlevelű fa legelői kerítésnek,

                                                         —

                                                         földtámasztó szerkezetekben,

                                                         —

                                                         villanyoszlopként és távközlési póznaként,

                                                         —

                                                         földalatti vasutak talpfáiként.

                                             c)

                                             A veszélyes anyagok és készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó egyéb közösségi rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül, minden forgalomba hozott, kezelt faanyagot egyedileg fel kell címkézni: »Kizárólag ipari létesítményekben és szakmai felhasználó által használható, arzént tartalmaz«. Emellett a rakatokban forgalomba hozott faárun címkét kell elhelyezni, ezzel a felirattal: »A fa mozgatása során viseljen kesztyűt. Viseljen porvédő maszkot és védőszemüveget a fa vágásakor vagy egyéb megmunkálási művelet esetén. E faáru hulladékát veszélyes hulladékként kell kezelni, arra engedéllyel rendelkező szervezetnek«.

                                             d)

                                             Az a) pontban említett, kezelt faanyag nem használható fel:

                                                         —

                                                         lakóépületekben, semmilyen célra,

                                                         —

                                                         olyan felhasználási területen, ahol ismétlődően fennáll a bőrrel érintkezés kockázata,

                                                         —

                                                         tengervízben,

                                                         —

                                                         mezőgazdasági célokra, kivéve a legelői kerítést, valamint építési anyagként, a b) ponttal összhangban,

                                                         —

                                                         semmilyen olyan felhasználási területen, ahol a kezelt faanyag érintkezésbe kerülhet emberi és/vagy állati fogyasztásra szánt közbenső vagy késztermékekkel.

                                 5.

                                 A Közösségben 2007. szeptember 30. előtt használatban lévő, arzénvegyületekkel kezelt faanyag, vagy olyan faanyag, amely ennek az irányelvnek a szabályaival összhangban került forgalomba, helyén maradhat és továbbra is felhasználható, amíg el nem éri élettartama végét.

                                 6.

                                 A Közösségben 2007. szeptember 30. előtt használatban lévő, C-típusú CCA-oldattal kezelt faanyag, vagy amelyet ezen irányelv szabályaival összhangban hoztak forgalomba:

                                             —

                                             felhasználható vagy újrafelhasználható a 4. pont b), c) és d) alpontjai alatt felsorolt használati feltételek betartásával.

                                             —

                                             használt áruk piacán forgalomba hozható a 4. pont b), c) és d) alpontjai alatt felsorolt használati feltételek betartásával,

                                 7.

                                 A tagállamok engedélyezhetik a Közösségben 2007. szeptember 30. előtt használatos más típusú CCA-oldatokkal kezelt faanyagot:

                                             —

                                             használatát vagy újrahasználatát a 4. pont b), c) és d) alpontjai alatt felsorolt használati feltételek betartásával,

                                             —

                                             használt áruk piacán történő forgalomba hozatalát a 4. pont b), c) és d) alpontjai alatt felsorolt használati feltételek betartásával.”


title: A Bizottság 2013/2/EU irányelve ( 2013. február 7. ) a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               8.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 37/10

         A BIZOTTSÁG 2013/2/EU IRÁNYELVE
   (2013. február 7.)
   a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 3. cikke 1. pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 94/62/EK irányelv 3. cikkének 1. pontja a „csomagolás” fogalmát több kritérium segítségével határozza meg. Az irányelv I. mellékletében felsorolt tételek e kritériumok alkalmazását szemléltetik.

               (2)

               E szemléltető példák jegyzéke a jogbiztonság és a csomagolás meghatározásának egységes értelmezése érdekében felülvizsgálatra és módosításra szorul annak érdekében, hogy egyértelművé váljanak egyes olyan esetek, ahol nem világos, mi számít csomagolásnak, és mi nem. A felülvizsgálat a tagállamok és a gazdasági szereplők felkérése alapján történik az irányelv végrehajtásának és érvényesítésének megszilárdítása érdekében, valamint azért, hogy a belső piacon egyenlő versenyfeltételek érvényesüljenek.

               (3)

               A 94/62/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (4)

               A[z ezen irányelvben előírt intézkedésekről a] 94/62/EK irányelv 21. cikke alapján létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt, ezért a Bizottság az intézkedésekről javaslatot terjesztett a Tanács elé, és ezt a javaslatát továbbította az Európai Parlamentnek. A Tanács nem határozott a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (2) 5a. cikkében megállapított két hónapos határidőn belül, ezért a Bizottság a javaslatot késedelem nélkül továbbította az Európai Parlamentnek. Az Európai Parlament a fenti továbbítástól számított négy hónapon belül nem emelt kifogást az intézkedések ellen,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 94/62/EK irányelv I. mellékletének helyébe ezen irányelv mellékletének szövege lép.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2013. szeptember 30-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2013. február 7-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 365., 1994.12.31., 10. o.

      (2)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

      MELLÉKLET

            „I. MELLÉKLET

               SZEMLÉLTETŐ PÉLDÁK A 3. CIKK 1. PONTJÁBAN EMLÍTETT KRITÉRIUMOKRA

               Szemléltető példák az i. kritériumra

               Csomagolás

                        Édességet tartalmazó dobozok

                        CD-tokot borító fóliaburkolat

                        Katalógusok és magazinok borítékjai (magazinnal együtt)

                        Süteménnyel együtt árult süteményalátétek

                        Rudak, csövek és hengerek, amelyekre valamilyen hajlékony anyag (pl. műanyag fólia, alumínium, papír) van feltekerve, kivéve azon rudakat, csöveket és hengereket, amelyeket egy gyártóberendezés részeiként kívánnak használni, nem pedig valamely termék értékesítési egységként való bemutatására.

                        Olyan virágcserepek, amelyek csak a növény árusítására és szállítására szolgálnak, huzamos tartására nem alkalmasak

                        Injekciós oldatok üvegcséi

                        CD-k csomagolására használt (a CD-kkel együtt értékesített, tárolásra nem szolgáló) hengerek

                        Vállfák (ruhával együtt értékesítve)

                        Gyufásdobozok

                        Steril csomagolóanyagok (zacskók, tálcák és az áru sterilitását őrző egyéb anyagok)

                        Italos kapszulák (pl. kávé-, kakaó- vagy tejkapszulák), melyek használat során kiürülnek

                        Gázok tárolására szolgáló újratölthető acélpalackok, kivéve a porraloltókat

               Nem csomagolás

                        A növény huzamos tartására alkalmas virágcserepek

                        Szerszámosládák

                        Teafilterek

                        Sajtot bevonó viaszréteg

                        Kolbászbél

                        Vállfák (külön értékesítve)

                        Olyan italos kapszulák, pl. kávékapszulák, kávétasakok és filterpapír borítású kávépárnák, amelyek használat során nem ürülnek ki

                        Nyomtatópatronok

                        CD-, DVD- és videokazetta-tokok (CD-vel, DVD-vel vagy videokazettával együtt értékesítve)

                        CD-hengerek (tároláshoz, üresen értékesítve)

                        Mosószerek vízben oldódó csomagolása

                        Kegyeleti célra használt gyertyatartók

                        Mechanikus darálók (újratölthető tartályba építve, pl. újratölthető borsdaráló)

               Szemléltetők példák a ii. kritériumra

               Csomagolás, ha az eladási helyen való feltöltésre tervezték és szánták

                        Papírból vagy műanyagból készült hordtasakok

                        Eldobható tányérok és poharak

                        Háztartási fólia

                        Szendvicses zacskók

                        Alufólia

                        Ruhatisztítókban a tiszta ruha csomagolására használt műanyag fólia

               Nem csomagolás

                        Keverőpálcák

                        Eldobható evőeszközök

                        Csomagolópapír (külön értékesítve)

                        Papírból készült sütőformák (üresen értékesítve)

                        Sütemény nélkül árult süteményalátétek

               Szemléltető példák a iii. kritériumra

               Csomagolás

            Közvetlenül a termékre akasztott vagy rögzített címkék

               Csomagolás része

                        Szempillaecset, amely a tárolóeszköz záróelemének része

                        Tapadós címkék, amelyeket más csomagolási tételekre ragasztottak

                        Tűzőkapcsok

                        Műanyag védőtokok

                        Adagok mérésére szolgáló eszköz, amely a mosó- és tisztítószerek flakonját záró elem része

                        Mechanikus darálók (újra nem tölthető, termékkel töltött tartályba építve, pl. borssal teli borsdaráló)

               Nem csomagolás

            Rádiófrekvenciás azonosító (RFID) címkék”


title: A Bizottság 2003/26/EK irányelve (2003. április 3.) a haszongépjárművek sebességkorlátozó készülékei és kipufogógáz-kibocsátása tekintetében a 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításárólEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003L0026

Hivatalos Lap L 090 , 08/04/2003 o. 0037 - 0040

		A Bizottság 2003/26/EK irányelve(2003. április 3.)a haszongépjárművek sebességkorlátozó készülékei és kipufogógáz-kibocsátása tekintetében a 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Közösség területén közlekedő haszongépjárművek közlekedésre alkalmasságának országúti műszaki ellenőrzéséről szóló, 2000. június 6-i 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [1], és különösen annak 8. cikkére,mivel:(1) A 2000/30/EK irányelv jogi keretet biztosít a személy- és teherszállító haszongépjárművek országúti ellenőrzéséhez. Előírja, hogy a tagállamok az éves műszaki vizsgálatokat minden évben egészítsék ki az útjaikon közlekedő haszongépjárműpark egy reprezentatív hányadának szúrópróbaszerű ellenőrzésével.(2) Az időszakos műszaki vizsgálatok kérdését két irányelv szabályozza, amelyek közül legutóbb a 2001/11/EK bizottsági irányelvvel [2] módosított, a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1996. december 20-i 96/96/EK tanácsi irányelv [3] a rendszeres műszaki vizsgálatokra, a 2000/30/EK irányelv pedig a nehéz haszongépjárművek közlekedésre való alkalmasságának országúti ellenőrzésére vonatkozik. A technikai kiigazítások tekintetében mindkét irányelv ugyanazt a bizottságot és eljárást használja.(3) A 96/96/EK irányelvet egyes gépjármű kategóriák tekintetében szigorúbb kibocsátási határértékek előírásával, valamint a nehéz haszongépjárművek sebességkorlátozó készülékeinek funkcionális vizsgálatával módosították. Az egységesség érdekében a 2000/30/EK irányelvet is ki kell igazítani úgy, hogy az tartalmazza az új műszaki rendelkezéseket, azaz hogy az országúti ellenőrzések során a fedélzeti diagnosztikai ellenőrző (OBD) rendszerek és a sebességkorlátozó készülékek használatát is ellenőrizzék. A 2000/30/EK irányelvet (és a 96/96/EK irányelvet) frissíteni is kell annak érdekében, hogy az egyes gépjármű kategóriákkal kapcsolatban az a kibocsátási vizsgálatok módosított határértékeit is tartalmazza.(4) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a 96/96/EK irányelv 8. cikke alapján létrehozott, a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 2000/30/EK irányelv I. és II. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2004. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal a nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2003. április 3-án.a Bizottság részérőlLoyola De Palacioalelnök[1] HL L 203., 2000.8.10., 1. o.[2] HL L 48., 2001.2.17., 20. o.[3] HL L 46., 1997.2.17., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 2000/30/EK irányelv I. és II. melléklete a következőképpen módosul:1. Az I. melléklet 10. pontjának k) alpontja helyébe a következő szöveg lép:"k) sebességkorlátozó készülék (felszerelés és működés)".2. A II. melléklet a következőképpen módosul:- A 2. pont helyébe a következő szöveg lép:"2. A kipufogógáz-kibocsátással kapcsolatos különleges feltételek2.1. Külső gyújtású (benzin)motoros gépjárműveka) Amennyiben a kipufogógáz-kibocsátást nem egy olyan korszerű kibocsátáscsökkentő berendezés szabályozza, mint például egy lambdaszondás háromfázisú katalizátor:1. A kipufogórendszer szemrevételezéses ellenőrzése a rendszer teljességének, szabályszerű állapotának és tömítettségének vizsgálata érdekében.2. A gyártó által felszerelt kibocsátásszabályzó berendezések szemrevételezéses ellenőrzése a rendszer teljességének, szabályszerű állapotának és tömítettségének vizsgálata érdekében.A motor megfelelő időtartamú (a gyártó ajánlásának figyelembevételével történő) melegítését követően (terhelés nélküli) üresjáraton megmérik a kipufogógázok szénmonoxid-tartalmát (CO-tartalmát).A kipufogógázok legnagyobb megengedett CO-tartalma azonos a motor gyártója által meghatározott értékkel. Amennyiben ez az adat nem áll rendelkezésre, illetve a tagállam illetékes hatóságai nem ezt alkalmazzák referenciaértékként, akkor a CO-tartalom nem haladhatja meg a következő értékeket:i. azon járművek esetében, amelyeket először azon időpont és 1986. október 1-je között jegyezték be vagy helyeztek üzembe, amikortól a tagállamok előírták, hogy a járművek teljesítsék a 70/220/EGK irányelv [1] követelményeit: CO - 4,5 térfogatszázalék.ii. Az először 1986. október 1-je után bejegyzett vagy üzembe helyezett járművek esetében: - 3,5 térfogatszázalék.b) Amennyiben a kipufogógáz-kibocsátást egy korszerű kibocsátáscsökkentő berendezés, mint például egy lambdaszondás vezérlésű háromfázisú katalizátor szabályozza:1. A kipufogórendszer szemrevételezéses ellenőrzése a rendszer teljességének, szabályszerű állapotának és tömítettségének vizsgálata érdekében.2. A gyártó által felszerelt kibocsátáscsökkentő berendezések szemrevételezéses ellenőrzése a rendszer teljességének, szabályszerű állapotának és tömítettségének vizsgálata érdekében.3. A jármű kibocsátáscsökkentő berendezése hatékonyságának meghatározása a kipufogógázok lambda értékének és CO-tartalmának mérésével a 4. pont, vagy a gyártó által javasolt és a típusjóváhagyáskor engedélyezett eljárás szerint. A motor előkezelése minden egyes vizsgálat esetében a jármű gyártójának ajánlásaival összhangban történik.4. Kipufogócsövön mért kibocsátás - határértékekA kipufogógázok legnagyobb megengedett CO-tartalma azonos a motor gyártója által meghatározott értékkel. Amennyiben ez az adat nem áll rendelkezésre, a CO-tartalom nem haladhatja meg a következő értékeket:i. Mérés üresjáraton:A kipufogógázok legnagyobb megengedett CO-tartalma nem haladhatja meg a 0,5 térfogatszázalékot, azon járművek esetében pedig, amelyek típusjóváhagyása a 98/69/EK irányelvvel [2] vagy a későbbi módosításokkal módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletének 5.3.1.4. pontjában levő táblázat A vagy B sorában megadott határértékek szerint történt, a legmagasabb CO-tartalom nem haladhatja meg a 0,3 térfogatszázalékot. Amennyiben a 98/69/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv szerinti azonosítás nem lehetséges, akkor a fenti rendelkezéseket a 2002. július 1-je után bejegyzett vagy először üzembe helyezett járművekre kell alkalmazni.ii. Mérés (terhelés nélküli) üresjáraton, magas fordulatszám mellett, ahol a motor fordulatszáma legalább 2000 min-1:CO-tartalom: legfeljebb 3 térfogatszázalék, azon járművek esetében pedig, amelyek típusjóváhagyása a 98/69/EK irányelvvel vagy a későbbi módosításokkal módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletének 5.3.1.4. pontjában levő táblázat A vagy B sorában megadott határértékek szerint történt, a legmagasabb CO-tartalom nem haladhatja meg a 0,2 térfogatszázalékot. Amennyiben a 98/69/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv szerinti azonosítás nem lehetséges, akkor a fenti rendelkezéseket a 2002. július 1-je után bejegyzett vagy először üzembe helyezett járművekre kell alkalmazni.Lambda: 1 ± 0,03 vagy a gyártó előírásainak megfelelően.iii. A (98/69/EK irányelvvel és a későbbi módosításokkal módosított) 70/220/EGK irányelvnek megfelelően fedélzeti diagnosztikai rendszerekkel (OBD) felszerelt gépjárművek tekintetében a tagállamok az i. pontban meghatározott vizsgálat helyett az OBD-készülék megfelelő értékeinek leolvasásával, és ezzel egy időben az OBD-készülék szabályszerű működésének ellenőrzésével is megállapíthatják a kipufogórendszer helyes működését.2.2. Kompressziós gyújtású (dízel)motoros gépjárműveka) A kipufogógáz átlátszatlanságának mérése (terhelés nélkül, az alapjárattól a leszabályozott fordulatszámig tartó) szabadgyorsítás mellett, miközben a sebességváltó üres állásban van, a tengelykapcsoló pedig ki van nyomva.b) A jármű előkezelése:1. A járművek előkezelés nélkül is vizsgálhatók, bár biztonsági okokból ellenőrizni kell, hogy a motor meleg-e, és megfelelő műszaki állapotban van-e.2. A d) 5. pontban meghatározottak kivételével megfelelő azoknak a járműveknek az előkezelése, amelyeket nem a következő követelmények szerint vizsgálták:i. A motor eléri a teljes üzemi hőmérsékletet, például az olajszintmérő pálca csövébe helyezett szondával mérve az olaj hőmérséklete legalább 80 °C, vagy normál üzemi hőmérsékletű (amennyiben ez az alacsonyabb érték), illetve az infravörös sugárzás szintjével mérve a motorblokk hőmérséklete legalább ezzel egyenértékű. Amennyiben a jármű konfigurációja miatt a mérés nem kivitelezhető, akkor a motor normál üzemi hőmérséklete más eszközökkel, például a motorhűtő ventilátor működtetésével is megállapítható.ii. A kipufogórendszert legalább három szabadgyorsítási ciklussal, illetve egy ezzel egyenértékű módszerrel kitisztítják.c) Vizsgálati eljárás:1. A gyártó által felszerelt kibocsátáscsökkentő berendezések szemrevételezéses ellenőrzése a rendszer teljességének, szabályszerű állapotának és tömítettségének vizsgálata érdekében.2. A motornak és adott esetben a beszerelt turbófeltöltőknek az egyes szabadgyorsítási ciklusok megkezdése előtt üresjáratban kell lenniük. A nagy teljesítményű dízel motorok esetében a gázpedál kiengedését követően legalább 10 másodpercet kell várni.3. Az egyes szabadgyorsítási ciklusok elindításakor a gázpedált folyamatosan és gyorsan (egy másodperc alatt), de nem túl hevesen teljesen be kell nyomni úgy, hogy a befecskendező szivattyú a lehető legnagyobb üzemanyag-ellátást biztosítsa.4. Az egyes szabadgyorsítási ciklusok alatt a gázpedál kiengedése előtt a motornak el kell érnie a leszabályozási fordulatszámot, az automata sebességváltóval ellátott járművek esetében pedig a gyártó által meghatározott fordulatszámot, illetve ha ez az adat nem áll rendelkezésre, a leszabályozási fordulatszám kétharmadát. Ez például a motor fordulatszámának folyamatos megfigyelésével ellenőrizhető, illetve úgy, hogy a kezdeti gázadás és a pedál kiengedése között elegendő időt kell hagyni, ami az I. melléklet 1. és 2. kategóriáiba tartozó járművek esetében legalább két másodperc.d) Határértékek:1. A koncentráció nem haladhatja meg a 72/306/EGK tanácsi irányelv [3] alapján a rendszámtáblán feljegyzett értéket.2. Amennyiben ez az adat nem áll rendelkezésre, illetve a tagállamok illetékes hatóságai nem ezt használják referenciaértékként, akkor a koncentráció nem haladhatja meg a gyártó által meghatározott értéket vagy az abszorpciós együttható következő határértékeit:A legnagyobb abszorpciós együttható:- szívó dízelmotorok esetében = 2,5 m-1- turbótöltéses dízelmotorok esetében = 3,0 m-1- az 1,5 m-1-es határértéket kell alkalmazni a következő járművekre, amelyek típusjóváhagyása a következő határértékek szerint történt:a) a 98/69/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletének 5.3.1.4. pontjában szereplő táblázat B sorában meghatározott határérték - (Kis teljesítményű dízeljárművek - Euro 4);b) az 1999/96/EK irányelvvel módosított 88/77/EK irányelv I. mellékletének 6.2.1. pontjában szereplő táblázat B1 sorában meghatározott határérték - (Nagy teljesítményű dízeljárművek - Euro 4);c) az 1999/96/EK irányelvvel módosított 88/77/EK irányelv I. mellékletének 6.2.1. pontjában szereplő táblázat B2 sorában meghatározott határérték - (Nagy teljesítményű dízeljárművek - Euro 5);d) az 1999/96/EK irányelvvel módosított 88/77/EK irányelv I. mellékletének 6.2.1. pontjában szereplő táblázat C sorában meghatározott határérték - (Nagy teljesítményű járművek - EEV),illetve a 98/69/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv későbbi módosításaiban meghatározott határértékek, vagy az 1999/96/EK irányelvvel módosított 88/77/EGK irányelv későbbi módosításaiban meghatározott határértékek, illetve az ezeknek megfelelő értékek, amennyiben az EK-típusjóváhagyás során alkalmazott berendezésektől eltérő típusú berendezéseket használnak.Amennyiben a 98/69/EK irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv I. mellékletének 5.3.1.4. pontja szerinti vagy az 1999/96/EK irányelvvel módosított 88/77/EGK irányelv I. mellékletének 6.2.1. pontja szerinti azonosítás nem lehetséges, akkor a fenti rendelkezéseket a 2008. július 1-je után bejegyzett vagy először üzembe helyezett járművekre kell alkalmazni.3. Az 1980. január 1-je előtt bejegyzett vagy először üzembe helyezett járművek mentesülnek e követelmények alól.4. A járművek csak akkor nem felelnek meg a vizsgálaton, ha legalább az utolsó három szabadgyorsítási ciklus számtani közepe meghaladja a határértéket. Ennek kiszámítása során figyelmen kívül lehet hagyni azokat a méréseket, amelyek eredménye jelentősen eltér a mért középértéktől, illetve az olyan statisztikai számítások eredményétől, amelyek figyelembe veszik a mérések szórását. A tagállamok korlátozhatják a vizsgálati ciklusok számát.5. A szükségtelen vizsgálatok elkerülése érdekében a tagállamok a 2.2.d) 4. pont rendelkezéseitől eltérve alkalmatlannak minősíthetik azokat a járműveket, amelyek esetében a háromnál kevesebb szabadgyorsítási ciklus, illetve a 2.2.b) 2.ii. pontban meghatározott tisztítási (vagy ennek megfelelő) ciklus után a határértékeknél lényegesen magasabb értékeket mértek. Hasonlóképpen, a szükségtelen vizsgálatok elkerülése érdekében a tagállamok a 2.2.d) 4. pont rendelkezéseitől eltérve megfelelőnek minősíthetik azokat a járműveket, amelyek esetében háromnál kevesebb szabadgyorsítási ciklus, illetve a 2.2.b) 2.ii. pontban meghatározott tisztítási (vagy ennek megfelelő) ciklus után a határértékeknél lényegesen alacsonyabb értékeket mértek.2.3. Vizsgálati berendezésA járművek kibocsátását olyan berendezésekkel mérik, amelyekkel pontosan meg lehet állapítani, hogy az előírt vagy a gyártó által meghatározott határértékek teljesülnek-e."- A melléklet a következő 3. ponttal egészül ki:"3. A sebességkorlátozó készülékekre vonatkozó különleges feltételek- lehetőség szerint ellenőrizni kell, hogy a sebességkorlátozó készüléket a 92/6/EGK tanácsi irányelvben [*] HL L 57., 1992.3.2., 27.o. előírtaknak megfelelően szerelték-e fel,- ellenőrizni kell a sebességkorlátozó készülék adattáblájának érvényességét,- amennyiben kivitelezhető, ellenőrizni kell a sebességkorlátozó készülék plombáinak vagy adott esetben azoknak az egyéb eszközöknek a sértetlenségét, amelyek a jogosulatlan beavatkozástól védik a csatlakozókat,- amennyiben kivitelezhető, ellenőrizni kell, hogy a sebességkorlátozó készülék megakadályozza-e azt, hogy a 92/6/EGK irányelv 2. és 3. cikkében említett járművek túllépjék az előírt értékeket."[1] HL L 76., 1970.3.9, 1.o.[2] HL L 350., 1998.12.28., 1.o.[3] HL L 190., 1972.8.20., 1.o.--------------------------------------------------