title: A Tanács 2007/43/EK irányelve ( 2007. június 28. ) a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló minimumszabályok megállapításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               12.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 182/19

      A TANÁCS 2007/43/EK IRÁNYELVE

   (2007. június 28.)
   a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló minimumszabályok megállapításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az állatok védelméről és kíméletéről szóló jegyzőkönyv előírja, hogy a mezőgazdasági politikák kialakításánál és végrehajtásánál a Közösség és tagállamok teljes mértékben figyelembe veszik az állatok kíméletére vonatkozó követelményeket, miközben tiszteletben tartják a tagállamok – különösen a vallási szertartásokra, kulturális hagyományokra és regionális örökségre vonatkozó – jogszabályi vagy közigazgatási rendelkezéseit és szokásait.

               (2)

               A tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló európai egyezmény (3) (a továbbiakban: „az egyezmény”) alapján kidolgozott, a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló, 1998. július 20-i 98/58/EK tanácsi irányelv (4) a tenyésztés céljából tenyésztett vagy tartott állatok védelmét szolgáló minimumszabályokat állapít meg, amelyek az állatok élettani és etológiai szükségleteinek megfelelő elhelyezésről, táplálékról, vízről és gondozásról szóló rendelkezéseket foglalnak magukban.

               (3)

               A Közösség részese az egyezménynek és a háziszárnyasról (Gallus gallus) szóló külön ajánlás került elfogadásra az egyezmény keretében, amely a hústermelés céljából tartott baromfira vonatkozó kiegészítő rendelkezéseket tartalmaz.

               (4)

               Az állat-egészségügyi és állatjólléti tudományos bizottság 2000. március 21-i, a hústermelés céljából tartott csirkék (brojlercsirkék) jóllétéről szóló jelentése azt a következtetést vonta le, hogy az e célból jelenleg használt csirkefajták gyors növekedési ütemét nem kíséri az állatok megfelelő szintű kímélete és egészségi állapota, és a nagy állománysűrűség negatív hatásai alacsonyabbak az olyan épületekben, ahol jó beltéri klimatikus feltételeket tudnak fenntartani.

               (5)

               Amint az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) vonatkozó véleményei rendelkezésre állnak, a genetikai paraméterek hatásának minimálisra csökkentése vagy a talppárna-dermatitiszen felül egyéb állatjólléti mutatók bevezetése érdekében a nem almozott felületekre vonatkozó különleges rendelkezés meghozatalára kerül sor.

               (6)

               A verseny olyan torzulásainak elkerülése érdekében, amelyek ezen ágazati piac közös szervezésében akadályozhatják a zökkenőmentes működést, valamint az ágazat ésszerű fejlesztése céljából, közösségi szinten szükséges a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló szabályok megállapítása.

               (7)

               Az arányosság elvével összhangban, azon alapvető célkitűzés megvalósítása érdekében, amely az intenzív csirketenyésztésben az állatok jóllétét javító intézkedések bevezetését célozza, szükséges és célszerű a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló minimumszabályok megállapítása. A Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban ez az irányelv nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

               (8)

               A szabályoknak az intenzív tenyésztési rendszerek állatjólléttel kapcsolatos problémáira kell összpontosítaniuk. A kis csirkeállományok tartására alkalmazandó aránytalan intézkedések elkerülése érdekében meg kell állapítani ezen irányelv alkalmazásának alsó határát.

               (9)

               Fontos, hogy a csirkéket gondozó személyek tisztában legyenek a vonatkozó állatjólléti követelményekkel, és feladataik ellátásához megfelelő képzésben részesüljenek vagy az ilyen képzéssel egyenértékű tapasztalattal rendelkezzenek.

               (10)

               A hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló szabályok megállapításánál a különböző figyelembe veendő szempontok – az állatok kímélete és egészsége, a gazdasági és szociális megfontolások, valamint a környezeti hatás – között egyensúlyt kell kialakítani.

               (11)

               Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5), valamint a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) már meghatározza a hatósági ellenőrzések keretét, amely az állatok kíméletére vonatkozó egyes szabályoknak való megfelelésre is kiterjed. Ezenfelül a 882/2004/EK rendelet előírja, hogy a tagállamoknak a többéves nemzeti ellenőrzési tervek végrehajtásáról, benne az elvégzett ellenőrzések és felülvizsgálatok eredményeiről éves beszámolót kell benyújtaniuk. E célból pénzügyi támogatás előirányzására került sor ezekben a rendeletekben és az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatban (7) egyaránt.

               (12)

               Több tagállamban már léteznek különféle önkéntes rendszerek a csirkehús állatjólléti szabványoknak és más paramétereknek való megfelelése alapján történő címkézésére.

               (13)

               Az ilyen önkéntes címkézési rendszerek alkalmazásában szerzett tapasztalatok fényében célszerű, hogy a Bizottság benyújtson egy olyan jelentést a csirkehúsra, húsipari termékekre és készítményekre vonatkozó, az állatjólléti szabványoknak való megfelelésen alapuló közösségi szintű, kötelező, harmonizált és specifikus címkézési rendszer bevezetésének lehetőségéről, amely az esetleges társadalmi-gazdasági vonatkozásokat, a Közösség gazdasági partnereire gyakorolt hatásokat, valamint az ilyen címkézési rendszernek a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak való megfelelését is tárgyalja.

               (14)

               A hústermelés céljából tartott csirkék – ideértve az ilyen csirkék szülői állományát is – jóllétének különösen az ezen irányelv által nem érintett szempontok tekintetében történő további javítása céljából célszerű, hogy a Bizottság a további kutatásokat és gyakorlati tapasztalatokat figyelembe vevő, új tudományos adatokon alapuló jelentést nyújtson be. Ennek a jelentésnek külön meg kell vizsgálnia a post mortem vizsgálatok során megállapított nem kielégítő jólléti körülményekre utaló jelekre vonatkozó küszöbértékek bevezetésének lehetőségét, valamint tanulmányoznia kell a genetikai paraméterek hatását az olyan beazonosított hiányosságokra, amelyek a hústermelés céljából tartott csirkék nem kielégítő jóllétét okozzák.

               (15)

               A tagállamok megállapítják az ezen irányelv rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókat és biztosítják azok végrehajtását. E szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.

               (16)

               A Tanács a jobb jogalkotásról szóló intézményközi megállapodás (8) (34) bekezdésével összhangban arra ösztönzi a tagállamokat, hogy – saját maguk és a Közösség érdekében – olyan táblázatokat készítsenek, amelyek a lehetséges mértékben ábrázolják az irányelv és az átültetési intézkedések közötti összefüggést, valamint ösztönzi a tagállamokat ezek nyilvánosságra hozatalára.

               (17)

               Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (9) összhangban kell elfogadni,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Tárgy és alkalmazási kör
   (1)   Ezt az irányelvet a hústermelés céljából tartott csirkékre kell alkalmazni.
   Nem alkalmazandó azonban:

               a)

               a kevesebb mint 500 csirkét tartó gazdaságokra;

               b)

               a kizárólag tenyészállat-állományokat tartó gazdaságokra;

               c)

               a keltetőállomásokra;

               d)

               a baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról 1906/90/EGK rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 1991. június 5-i 1538/91/EGK bizottsági rendelet (10) IV. mellékletének b), c), d) és e) pontjában említett külterjes zárt tartású és szabadtartású csirkékre; és

               e)

               a mezőgazdasági termékek ökológiai termeléséről, valamint a mezőgazdasági termékeken és élelmiszereken erre utaló jelölésekről szóló, 1991. június 24-i 2092/91/EGK tanácsi rendeletnek (11) megfelelően az ökológiai módszerekkel tenyésztett csirkékre.

         (2)   Az irányelvet alkalmazni kell a tenyésztéssel és tartással egyaránt foglalkozó telepek növendékállományára.
   Az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen a tagállamok szabadon hozhatnak szigorúbb intézkedéseket.
   Az állatjólléttel összefüggő elsődleges felelősség az állatok tulajdonosát vagy tartóját terheli.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   (1)   Ezen irányelv alkalmazásában:

               a)

               „tulajdonos”: az a természetes vagy jogi személy vagy személyek, aki(k) a csirkék tartására szolgáló gazdaság tulajdonosa(i);

               b)

               „tartó”: az a természetes vagy jogi személy, aki szerződés alapján vagy a törvény értelmében – akár állandó, akár ideiglenes alapon – felelős a csirkékért, vagy akinek csirkéket a gondjaira bíztak;

               c)

               „illetékes hatóság”: valamely tagállam azon központi hatósága, amely állatjólléti, állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzések elvégzésére hatáskörrel rendelkezik, vagy bármely más hatóság, amelyet e hatáskörrel regionális, helyi vagy más szinten felruháztak;

               d)

               „hatósági állatorvos”: azon állatorvos, akit a 854/2004/EK rendelet I. melléklete III. szakasza IV. (A) fejezetének megfelelően felhatalmaztak arra, hogy ilyen minőségben eljárjon, valamint az illetékes hatóság kinevezte;

               e)

               „csirke”: a Gallus gallus fajhoz tartozó azon állat, amelyet hústermelés céljából tartanak;

               f)

               „gazdaság”: olyan termelési hely, ahol csirkéket tartanak;

               g)

               „ól”: a gazdaság azon épülete, ahol csirkeállományt tartanak;

               h)

               „hasznosítható terület”: azon, alommal ellátott terület, amely a csirkék számára bármikor hozzáférhető;

               i)

               „állománysűrűség”: az egyszerre egy adott ólban lévő csirkéknek a hasznosítható terület négyzetméterére számított teljes élősúlya;

               j)

               „állomány”: a gazdaság egy adott óljában egyszerre megtalálható csirkék összessége;

               k)

               „napi elhullási arány”: az ugyanazon a napon, adott ólban elpusztult csirkék – ideértve a betegség miatt vagy egyéb okból kiselejtezett csirkéket is – számának és az adott napon az ólban található csirkék számának a hányadosa, százzal szorozva;

               l)

               „összesített napi elhullási arány”: a napi elhullási arányok összege.

         (2)   Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságnak az almozatlan területeknek a csirkék jóllétére gyakorolt hatásaira vonatkozó tudományos véleménye eredményeit követően az almozatlan területek tekintetében a „hasznosítható terület” (1) bekezdés h) pontja szerinti fogalommeghatározását a 11. cikkben említett eljárással összhangban ki lehet egészíteni.
   3. cikk
   A csirketartás követelményei
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy:

               a)

               valamennyi ól megfelel az I. mellékletben meghatározott követelményeknek;

               b)

               az illetékes hatóság vagy a hatósági állatorvos az előírt vizsgálatokat, ellenőrzést és nyomon követést – ideértve a III. mellékletben előírtakat is – elvégzi.

         (2)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a gazdaságban vagy a gazdaság óljában az állománysűrűség legmagasabb értéke egyetlen esetben se haladja meg a 33 kg/m2-t.
   (3)   A (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a csirkék állománysűrűsége magasabb legyen, amennyiben a tulajdonos vagy tartó – az I. mellékletben előírt követelményeken felül – megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek.
   (4)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a (3) bekezdés szerinti eltérés engedélyezése esetén a gazdaságban vagy a gazdaság óljában az állománysűrűség legmagasabb értéke egyetlen esetben se haladja meg a 39 kg/m2-t.
   (5)   Amennyiben az V. mellékletben megállapított feltételek teljesülnek, a tagállamok engedélyezhetik a (4) bekezdésében említett legnagyobb állománysűrűség legfeljebb 3 kg/m2-rel történő növelését.
   4. cikk
   Képzés és útmutatás a csirkékkel foglalkozó személyek számára
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy a tartók – akik természetes személyek – feladataik ellátásához megfelelő képzésben részesültek, valamint hogy megfelelő tanfolyamok állnak rendelkezésre.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett tanfolyamok az állatjólléti szempontokra összpontosítanak és különösen a IV. mellékletben felsorolt kérdésekkel foglalkoznak.
   (3)   A tagállamok biztosítják a tanfolyamok ellenőrzésére és jóváhagyására szolgáló rendszer létrehozását. A csirketartóknak az érintett tagállam illetékes hatósága által elismert bizonyítvánnyal kell rendelkezniük, amely tanúsítja az ilyen tanfolyam elvégzését vagy az ilyen képzéssel egyenértékű tapasztalat megszerzését.
   (4)   A tagállamok a 2010. június 30-a előtt szerzett tapasztalatot az ilyen tanfolyamokon való részvétellel egyenértékűnek ismerhetik el, és az egyenértékűség tanúsítására bizonyítványt kell kiadniuk.
   (5)   A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az (1)–(4) bekezdésében meghatározott követelmények a tulajdonosokra is vonatkoznak.
   (6)   A tulajdonosok vagy tartók az általuk a csirkék gondozására vagy megfogására és rakodására foglalkoztatott vagy alkalmazott személyek számára a vonatkozó állatjólléti követelményekkel kapcsolatban – ideértve a gazdaságokban gyakorolt selejtezési módszereket érintő követelményeket is – utasításokat és útmutatást nyújtanak.
   5. cikk
   A baromfihús címkézése
   A Bizottság legkésőbb 2009. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a baromfihúsra, húsipari termékekre és készítményekre vonatkozó, az állatjólléti szabványoknak való megfelelésen alapuló kötelező, részletes harmonizált címkézési rendszer esetleges bevezetéséről.
   Ez a jelentés megvizsgálja az esetleges társadalmi-gazdasági vonatkozásokat, a Közösség gazdasági partnereire gyakorolt hatásokat, valamint azt, hogy egy ilyen címkézési rendszer miként felel meg a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak.
   A jelentést az ezen megfontolásokat és a tagállamok által az önkéntes címkézési rendszerek alkalmazása során szerzett tapasztalatokat figyelembe vevő, megfelelő jogalkotási javaslatok kísérik.
   6. cikk
   A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
   (1)   A Bizottság az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság tudományos véleménye alapján legkésőbb 2010. december 31-én jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a genetikai paramétereknek azon beazonosított hiányosságokra gyakorolt hatásáról, amelyek a csirkék nem kielégítő jóllétét okozzák. Ezt a jelentést, amennyiben szükséges, megfelelő jogalkotási javaslatok kísérhetik.
   (2)   A tagállamok benyújtják a Bizottságnak a legalább egy éves időszak alatt levágásra került állományok reprezentatív mintái nyomon követésén alapuló adatgyűjtés eredményeit. A megfelelő elemzés lehetővé tétele érdekében a III. mellékletben foglalt mintavételezésre és adatokra vonatkozó követelményeknek tudományosan megalapozottaknak, objektíveknek és összehasonlíthatóaknak, valamint a 11. cikkben említett eljárással összhangban állónak kell lenniük.
   Az ezen irányelv céljaira történő adatgyűjtéshez a tagállamoknak szükségük lehet egy közösségi pénzügyi hozzájárulásra.
   (3)   A rendelkezésre álló adatok alapján és az új tudományos eredmények figyelembevételével a Bizottság legkésőbb 2012. június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az ezen irányelv alkalmazásáról, valamint az irányelvnek a csirkék jóllétére és a jólléti mutatók alakulására gyakorolt hatásáról. A jelentés figyelembe veszi a különböző előállítási feltételeket és módszereket. A jelentés ezen túlmenően tekintetbe veszi ezen irányelv társadalmi-gazdasági és adminisztratív hatásait is, beleértve a regionális szempontokat is.
   7. cikk
   Vizsgálatok
   (1)   Az illetékes hatóság nem diszkriminatív vizsgálatokkal ellenőrzi az ezen irányelv követelményeinek való megfelelést.
   Ezeket a vizsgálatokat valamennyi tagállamban a tartott állatok megfelelő hányadán kell elvégezni a 882/2004/EK rendelet vonatkozó rendelkezésekkel rendelkezéseivel összhangban, és azok az egyéb célból végzett ellenőrzésekkel egy időben is elvégezhetők.
   A tagállamok az állománysűrűség meghatározására megfelelő eljárásokat vezetnek be.
   (2)   A tagállamok minden év június 30-áig az előző évre vonatkozó éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az (1) bekezdésben meghatározott vizsgálatokra vonatkozóan. A jelentéshez csatolni kell az illetékes hatóság által a feltárt főbb állatjólléti problémák kezelése érdekében hozott legfontosabb intézkedések listáját.
   8. cikk
   A helyes irányítási gyakorlatra vonatkozó útmutatók
   A tagállamok ösztönzik a helyes irányítási gyakorlatra vonatkozó olyan útmutatók kidolgozását, amelyek az ezen irányelvnek való megfeleléssel kapcsolatos iránymutatásokat tartalmaznak. Az ilyen útmutatók terjesztését és használatát ösztönözni kell.
   9. cikk
   Szankciók
   A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv értelmében elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak a végrehajtásuk biztosításához szükséges minden intézkedést. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. E rendelkezésekről a tagállamok legkésőbb 2010. június 30-ig értesítik a Bizottságot, valamint minden azokat érintő későbbi módosításról haladéktalanul értesítést küldenek a Bizottságnak.
   10. cikk
   Végrehajtási hatáskörök
   Az ezen irányelv egységes végrehajtásának biztosításához szükséges intézkedéseket a 11. cikkben említett eljárással összhangban lehet elfogadni.
   11. cikk
   A bizottság eljárása
   (1)   A Bizottságot munkájában az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) által létrehozott Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.
   (2)   Az e bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
   Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időtartam három hónap.
   12. cikk
   Átültetés
   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2010. június 30-ig megfeleljenek.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   13. cikk
   Hatálybalépés
   Ezen irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   14. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Luxembourgban, 2007. június 28-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         S. GABRIEL

      (1)  2006. február 14-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  2005. október 26-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL L 323., 1978.11.17., 14. o. A legutóbb a módosítási jegyzőkönyvvel (HL L 395., 1992.12.31., 22. o.) módosított egyezmény.

      (4)  HL L 221., 1998.8.8., 23. o. A 806/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 1. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 139., 2004.4.30., 206. o. A legutóbb az 1791/2006/EK tanácsi rendelettel (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 165., 2004.4.30., 1. o. A legutóbb az 1791/2006/EK rendelettel módosított rendelet.

      (7)  HL L 224., 1990.8.18., 19. o. A legutóbb az 1791/2006/EK rendelettel módosított határozat.

      (8)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (9)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o. A 2006/512/EK határozattal (HL L 200., 2006.7.22., 11. o.) módosított határozat.

      (10)  HL L 143., 1991.6.7., 11. o. A legutóbb a 2029/2006/EK rendelettel (HL L 414., 2006.12.30., 29. o.) módosított rendelet.

      (11)  HL L 198., 1991.7.22., 1. o. A legutóbb a 394/2007/EK bizottsági rendelettel (HL L 98., 2007.4.13., 3. o.) módosított rendelet.

      (12)  HL L 31., 2002.2.1., 1. o. A legutóbb az 575/2006/EK bizottsági rendelettel (HL L 100., 2006.4.8., 3. o.) módosított rendelet.

      I. MELLÉKLET
      A GAZDASÁGOKRA ALKALMAZANDÓ KÖVETELMÉNYEK
      Az egyéb kapcsolódó közösségi jogszabályokban foglalt vonatkozó rendelkezéseken kívül az alábbi követelményeket kell alkalmazni:
      Itatók

                  1.

                  Az itatókat úgy kell elhelyezni és tartani, hogy a kicsordulás a lehető legkisebb legyen.

            Etetés

                  2.

                  A takarmánynak folyamatosan vagy adagolva kell rendelkezésre állnia, és azt a csirkéktől a várható levágási időpont előtt több mint 12 órával tilos megvonni.

            Alom

                  3.

                  Valamennyi csirkének állandó hozzáférése legyen az alomhoz, amely száraz és a felszínén morzsalékos legyen.

            Szellőzés és fűtés

                  4.

                  A túlfűtés elkerülése, valamint a túlzott nyirkosság megszüntetése érdekében a szellőzésnek – szükség esetén fűtőrendszerekkel kombinálva – elegendőnek kell lennie.

            Zaj

                  5.

                  A zajszintet minimálisra kell csökkenteni. A szellőztetőventilátorokat, etetőgépeket vagy más berendezéseket úgy kell kialakítani, elhelyezni, működtetni és karbantartani, hogy a lehető legkisebb zajmennyiséggel járjanak.

            Megvilágítás

                  6.

                  A világításnak a szárnyasok szemmagasságában mérve a megvilágított időszak alatt minden épületben legalább 20 lux fényerejűnek kell lennie, és a hasznosítható terület legalább 80 %-át be kell világítania. A megvilágítás szintjének ideiglenes csökkentése megengedhető, ha ez az állatorvos tanácsa szerint szükséges.

                  7.

                  A csirkéknek az épületben való elhelyezése időpontjától számított hét napon belül, és az előrelátható vágási időpont előtt három nappal bezárólag a világításnak összesen legalább 6 órányi sötét időszakokat magában foglaló 24 órás ritmust kell követnie oly módon, hogy a sötét időszakok közül legalább egy megszakítás nélkül legalább 4 órán keresztül tartson, nem beleszámítva ebbe a csökkentett fényerősségű időszakokat.

            Vizsgálatok

                  8.

                  A gazdaságban tartott valamennyi csirkét naponta legalább kétszer meg kell vizsgálni. Az állatok jóllétének és/vagy egészségének csökkent szintjére utaló jelekre különleges figyelmet kell fordítani.

                  9.

                  Azoknak a csirkéknek, amelyek súlyosan sérültek vagy egészségügyi rendellenesség egyértelmű jeleit mutatják – mint például járási nehézségek, súlyos hasvízkór vagy súlyos fejlődési rendellenességek – és valószínűsíthető, hogy szenvednek, megfelelő kezelésben kell részesülniük, vagy azonnal le kell selejtezni azokat. Minden szükséges esetben fel kell venni a kapcsolatot állatorvossal.

            Tisztítás

                  10.

                  Az épületek, berendezések vagy eszközök azon részeit, amelyekkel a csirkék érintkeznek, az ól teljes kiürítését követően minden alkalommal, az új állomány betelepítése előtt alaposan meg kell tisztítani és fertőtleníteni kell. Valamely ól teljes kiürítését követően az almot teljes egészében el kell távolítani, és tiszta almot kell biztosítani.

            Nyilvántartás

                  11.

                  A tulajdonosnak vagy tartónak a gazdaság minden egyes ólja tekintetében nyilvántartást kell vezetnie az alábbiakról:

                              a)

                              a betelepített csirkék száma;

                              b)

                              a hasznosítható terület;

                              c)

                              a csirkék hibridje vagy fajtája, amennyiben ismert;

                              d)

                              az egyes ellenőrzések során az elhullottan talált szárnyasok száma az okok megjelölésével, amennyiben ezek ismertek, valamint a valamilyen okból kiselejtezett szárnyasok száma;

                              e)

                              az értékesítésre szánt vagy levágásra küldött csirkék eltávolítása után az állományban maradó csirkék száma.

                        Ezeket a nyilvántartásokat legalább három évig meg kell őrizni, és az illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátani, amikor az ellenőrzést végez vagy más módon bekéri azokat.

            Műtéti beavatkozások

                  12.

                  Tilos minden nem gyógyászati vagy diagnosztikai célból végzett műtéti beavatkozás, amely a test érzékeny részének sérülését vagy elvesztését, vagy a csontszerkezet módosítását eredményezi.
                  A csőrkurtítást azonban engedélyezhetik a tagállamok, amennyiben a tollcsipkedés és a kannibalizmus megelőzésére szolgáló egyéb intézkedéseket már kimerítették. Ilyen esetekben a csőrkurtítást kizárólag állatorvosi konzultációt követően és állatorvos tanácsára, valamint szakképzett személy által tíznaposnál fiatalabb csirkéken lehet elvégezni. Ezenfelül a tagállamok engedélyezhetik a csirkék ivartalanítását. Az ivartalanítást csak állatorvosi felügyelet mellett és olyan személyzet végezheti, amely külön képzésben részesült.

      II. MELLÉKLET
      A NAGYOBB ÁLLOMÁNYSŰRŰSÉG HASZNÁLATÁNAK KÖVETELMÉNYEI
      Értesítés és dokumentáció
      Az alábbi követelményeket kell alkalmazni:

                  1.

                  A tulajdonos vagy tartó közli az illetékes hatósággal, ha több mint 33 kg/m2 élősúlyú állománysűrűséget kíván felhasználni.
                  A tulajdonos vagy tartó megjelöli a pontos értéket, és az állománynak az ólban való elhelyezését megelőzően legalább 15 nappal tájékoztatja az illetékes hatóságot az állománysűrűséggel kapcsolatban bekövetkezett minden változásról.
                  Ha az illetékes hatóság ezt kéri, az értesítést olyan dokumentumnak kell kísérnie, amely összefoglalja a 2. pont szerint szükséges dokumentáció tartalmát képező információkat.

                  2.

                  A tulajdonos vagy tartó a tenyésztési rendszert részletesen leíró, bármikor rendelkezésre álló dokumentációcsomagot tart az ólban. A dokumentáció tartalmazza különösen az ólnak és berendezéseinek a technikai adatait, így például:

                              i)

                              az ól tervrajza, beleértve a csirkék által elfoglalt terület méreteit is;

                              ii)

                              a szellőző-, és adott esetben hűtő- és fűtőrendszer, beleértve azok elhelyezkedését; szellőzési terv, amely részletezi a levegőminőség olyan célparamétereit, mint a levegőáramlás, a levegősebesség és a hőmérséklet;

                              iii)

                              etető- és itatórendszerek és azok elhelyezkedése;

                              iv)

                              riasztóberendezések és tartalék berendezések az állatok egészségéhez és jóllétéhez elengedhetetlen automatikus vagy mechanikus berendezések üzemzavara esetére;

                              v)

                              a padlózat típusa és az általában használt alom.

            A dokumentációt kérésre az illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátani és naprakészen kell tartani. Különösen a szellőzőrendszer és a riasztóberendezés műszaki ellenőrzéséről kell nyilvántartást vezetni.
      A szárnyasok jóllétére valószínűsíthetően hatással lévő, a leírt ólban, berendezésben vagy eljárásokban bekövetkező bármilyen változást a tulajdonos vagy tartó indokolatlan késedelem nélkül közli az illetékes hatósággal.
      A gazdaságokra vonatkozó követelmények – a környezeti paraméterek szabályozása

                  3.

                  A tulajdonos vagy tartó biztosítja, hogy a gazdaság minden egyes ólja fel legyen szerelve olyan szellőző-, és szükség esetén fűtő- és hűtőrendszerrel, amelyet úgy terveztek meg, alakítottak ki és működtetnek, hogy

                              a)

                              a csirkék fejmagasságában mérve az ammónia (NH3) koncentrációja ne haladja meg a 20 ppm-et és a szén-dioxid (CO2) koncentrációja ne haladja meg a 3 000 ppm-et;

                              b)

                              amikor az árnyékban mért külső hőmérséklet meghaladja a 30 °C-ot, a belső hőmérséklet ezt a külső hőmérsékletet több mint 3 °C-kal ne haladja meg;

                              c)

                              10 °C alatti külső hőmérséklet mellett az ólban 48 órán keresztül mért átlagos relatív páratartalom ne haladja meg a 70 %-ot.

      III. MELLÉKLET
      ELLENŐRZÉS ÉS NYOMON KÖVETÉS A VÁGÓHÍDON
      (a 3. cikk (1) bekezdésében említettek értelmében)
      1.   Elhullás

                  1.1.

                  A 33 kg/m2-t meghaladó állománysűrűség esetében az állományt kísérő dokumentációnak tartalmaznia kell a napi elhullási arányt, valamint a tulajdonos vagy tartó által kiszámított összesített napi elhullási arányt és a csirkék hibridjét vagy fajtáját.

                  1.2.

                  Ezeket az adatokat, valamint az elhullottan érkezett brojlercsirkék számát a hatósági állatorvos felügyelete mellett – a gazdaság és az ól feltüntetésével – nyilvántartásba kell venni. Az adatok, valamint az összesített napi elhullási arány megbízhatóságát – a levágott brojlercsirkék számának, valamint a vágóhídra elhullottan érkezett brojlercsirkék számának figyelembevételével – ellenőrizni kell.

            2.   Post mortem vizsgálat
      A 854/2004/EK rendelet alapján végzett ellenőrzések keretében a nem kielégítő jólléti körülmények egyéb mutatóinak – például kontakt dermatitisz, élősködők, szisztémás betegségek rendellenes aránya a gazdaságban vagy a származási gazdaság óljának egységében – meghatározása érdekében a hatósági állatorvos értékeli a levágást követő vizsgálat eredményeit.
      3.   Az eredmények közlése
      Ha az 1. pontban szereplő elhullási arány vagy a 2. pontban említett post mortem vizsgálat eredményei összhangban állnak a gyenge állatjólléti körülményekkel, akkor a hatósági állatorvos ezt az adatot közli az állatok tulajdonosával vagy tartójával, valamint az illetékes hatósággal. Az állatok tulajdonosának vagy tartójának, valamint az illetékes hatóságnak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk.

      IV. MELLÉKLET
      KÉPZÉS
      A 4. cikk (2) bekezdésében említett tanfolyamoknak magukban kell foglalniuk legalább a csirkék védelméről szóló közösségi jogszabályokat és különösen a következő témákat:

                  a)

                  az I. és a II. melléklet;

                  b)

                  élettan, különösen az itatási és etetési szükségletek, az állatok viselkedése, valamint a stressz fogalma;

                  c)

                  a csirkék gondos kezelésének gyakorlati szempontjai, valamint a megfogás, a rakodás és a szállítás;

                  d)

                  a csirkék sürgősségi ellátása, sürgősségi leölése és selejtezése;

                  e)

                  biológiai biztonsági megelőző intézkedések.

      V. MELLÉKLET
      A MEGNÖVELT ÁLLOMÁNYSŰRŰSÉG ALKALMAZÁSÁNAK FELTÉTELEI
      (a 3. cikk (5) bekezdésben említettek értelmében)
      1.   Feltételek

                  a)

                  a gazdaságnak az illetékes hatóság által az utóbbi két évben elvégzett ellenőrzése során nem derült fény az ezen irányelv előírásaival kapcsolatos hiányosságokra; valamint

                  b)

                  a gazdaság tulajdonosa vagy az állatok tartója által végzett ellenőrzés a 8. cikkben említett, helyes irányítási gyakorlatra vonatkozó útmutató szerint történik; és

                  c)

                  a sorban ellenőrzött, egymást követő legalább hét, egy ólból származó állományokban az összesített napi elhullási arány 1 % + 0,06 %, alatt volt szorozva az állomány napokban számolt levágási korával.

            Amennyiben az utóbbi két évben az illetékes hatóság nem végzett ellenőrzést a gazdaságban, az a) pontban írt követelmény betartásának ellenőrzéséhez legalább egy ellenőrzést el kell végezni.
      2.   Rendkívüli körülmények
      Az 1. c) ponttól eltérve az illetékes hatóság úgy is határozhat, hogy növeli az állománysűrűséget, ha a tulajdonos vagy a tartó elegendő magyarázattal szolgált a magasabb napi kumulatív elhullási arány rendkívüli jellegét illetően, vagy ha bizonyította, hogy az okok az ellenőrzési területén kívül esnek.


title: A Tanács 79/117/EGK irányelve (1978. december 21.) a meghatározott hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek forgalomba hozatalának és használatának tilalmáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31979L0117

Hivatalos Lap L 033 , 08/02/1979 o. 0036 - 0040 finn különkiadás fejezet 3 kötet 10 o. 0168  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 24 o. 0046  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 10 o. 0168  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 15 o. 0126  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 15 o. 0126

		A Tanács 79/117/EGK irányelve(1978. december 21.)a meghatározott hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek forgalomba hozatalának és használatának tilalmárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a növénytermesztés kiemelkedően fontos az Európai Gazdasági Közösségben;mivel a termesztésből származó hozamot folyamatosan befolyásolják a károsítók és a gyomnövények; mivel feltétlenül szükség van a növények védelmére ezekkel a veszélyekkel szemben, megelőzve a hozamok csökkenését és ezáltal elősegítve az ellátás hozzáférhetőségének biztosítását;mivel a növények és növényi termékek védelmének és a mezőgazdasági termelékenység növelésének egyik legfontosabb módszere a növényvédő szerek használata;mivel lehetséges, hogy a növényvédő szerek hatásai nem teljes egészében kedvezőek a növénytermelésre; mivel ezek használata kockázatot jelenthet az emberek és a környezet számára, mivel mindent összevetve ezek veszélyes hatásokkal bíró mérgező anyagok vagy készítmények;mivel bizonyos növényvédő szerek esetében ezek a veszélyek olyan jelentősek, hogy azok további felhasználása részben vagy egészében nem megengedhető;mivel a tagállamok ezért nem csak ellenőrizték a növényvédő szerek értékesítését, de emellett bizonyos növényvédő szerek használata esetében értékesítési korlátozásokat és tilalmakat is bevezettek;mivel ezek a rendelkezések eltérőek a különböző tagállamokban, és olyan kereskedelmi korlátokat eredményeznek, amelyek közvetlenül hatnak a közös piac intézményeire és működésére;mivel ezért kívánatos ezeknek a korlátoknak a megszüntetése a vonatkozó rendelkezések összehangolásával, amelyeket a tagállamokban törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések révén állapítottak meg;mivel ezért indokoltnak tűnik az alapelvek szintjén az összes olyan hatóanyagot tartalmazó növényvédő szer betiltása, amely még a szándékolt célnak megfelelően felhasználva is káros hatásokat idéz vagy idézhet elő az emberi vagy állati egészségre, vagy túlzottan ártalmas a környezetre;mivel az e növényvédő szerekre vonatkozó tagállami derogációk egy része esetében mindazonáltal engedélyezett a korlátozott mértékű használat akkor, ha ökológiai okokból különlegesen indokolt, és ahol a veszély kisebb, mint a termékek korábban szankcionált használata esetében;mivel még ezeket a korlátozott derogációkat is fokozatosan le kell építeni, amint kevésbé veszélyes kezelések válnak hozzáférhetővé;mivel másrészről szükséges korlátozott jogot biztosítani a tagállamok számára a használati tilalom időleges, saját hatáskörben történő felfüggesztésére olyan, a növénytermelést veszélyeztető, előre nem látható esemény bekövetkeztekor, amely más eszközökkel nem oldható meg;mivel az irányelv nem vonatkozik azokra a növényvédő szerekre, amelyeket kutatási és vizsgálati célokra szánnak;mivel nem célszerű a Közösség rendelkezéseit alkalmazni a harmadik országokba kivitelre szánt növényvédő szerekre, mivel általában ezek az országok saját szabályozással rendelkeznek;mivel az irányelv végrehajtása és mellékletének a műszaki és tudományos ismeretek fejlődéséhez történő adaptálása szükségessé teszi a tagállamok és a Bizottság szoros együttműködését; mivel a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság eljárása – egyelőre, korlátozott ideig – és a Peszticidek Tudományos Bizottságának bevonása megfelelő alapot biztosít erre;ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEz az irányelv az egyes hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek forgalomba hozatalának és felhasználásának tilalmára vonatkozik.2. cikkAz irányelv alkalmazásában:1. "Növényvédő szerek":Hatóanyagok és egy vagy több hatóanyagot tartalmazó készítmények, amelyeket a következő célokra szánnak:1.1. a növények vagy növényi termékek károsítóinak elpusztítása vagy védelmük a károsító ellen, amennyiben az ilyen anyagokat vagy készítményeket a következő rendelkezések nem határozzák meg;1.2. a növények életfolyamatainak befolyásolása, kivéve a tápanyagokat;1.3. a növényi termékek tartósítása, amennyiben az ilyen anyagok nem tartoznak a tartósító anyagokra vonatkozó különleges tanácsi vagy bizottsági rendelkezések hatálya alá;1.4. a nemkívánatos növények elpusztítása; vagy1.5. növényi részek elpusztítása vagy növények nemkívánatos növekedésének megakadályozása.2. "Anyagok":Kémiai elemek és azok vegyületei, ahogyan azok természetes állapotukban vagy mesterséges úton előállítva előfordulnak.3. "Készítmények":Két vagy több anyagból, mikroorganizmusból vagy vírusból képzett keverékek vagy oldatok, amelyeket növényvédő szerként használnak.4. "Hatóanyagok":Anyagok, mikroorganizmusok és vírusok, amelyeknek általános vagy különleges hatása van:4.1. a károsítók ellen, vagy4.2. a növényekre, növényi részekre vagy növényi termékekre.5. "Növények":Élő növények és élő növényi részek, beleértve a friss gyümölcsöket és magokat.6. "Növényi termékek":Termékek – feldolgozatlan állapotban vagy olyan kezdetleges feldolgozás után, mint például az őrlés, szárítás vagy préselés – amelyek növényekből származnak, kivéve az 5. pontban meghatározott növényeket.7. "Károsítók":Növények vagy növényi termékek károsítói, amelyek a növény- vagy állatvilágba tartozóak, vagy amelyek vírusok, mikoplazmák vagy egyéb kórokozók.8. "Állatok":Azok közé a fajok közé tartozó állatok, amelyeket az ember rendszerint etet, tart vagy fogyaszt.9. "Forgalomba hozatal":Tulajdon bármilyen átruházása, akár ellenszolgáltatás fejében, akár anélkül.10. "Környezet":Az emberi lények kapcsolata a vízzel, levegővel, földdel és az összes biológiai formával.3. cikkA tagállamok biztosítják, hogy a mellékletben felsorolt hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek ne kerülhessenek forgalomba vagy felhasználásra.Az első bekezdést nem kell alkalmazni azokra a növényvédő szerekre, amelyek az előállítási folyamatuk természete miatt elhanyagolható mennyiségű szennyeződéseket tartalmaznak, feltéve hogy ezeknek nincsen káros hatása az emberekre, állatokra vagy a környezetre.4. cikk(1) A 3. cikktől eltérve a tagállamok időlegesen felhatalmazást kapnak a melléklet első oszlopában felsorolt bizonyos hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek forgalomba hozatalának vagy felhasználásának engedélyezésére saját területükön, a második oszlopban megállapított esetekben.(2) Az (1) bekezdés alkalmazása esetén a tagállamok értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot, és amennyiben a Bizottság kéri, részletesen tájékoztatják az ilyen hatóanyagok használatának mértékére vonatkozó részletekről.5. cikkAz irányelv nem vonatkozik azokra a növényvédő szerekre, amelyeket:a) kutatási vagy vizsgálati célokra, vagyb) harmadik országokba történő kivitelre szánnak.6. cikk(1) A 78/436/EGK bizottsági határozattal [4] létrehozott Peszticidek Tudományos Bizottságával való konzultációt követően a következőkről kell dönteni a 8. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően:a) a melléklet 1. oszlopában található anyagok A. csoportjának (higanytartalmú vegyületek) vagy B. csoportjának (perzisztens szerves klórvegyületek) bármilyen szükséges módosítása;b) a melléklet 2. oszlopának bármilyen szükséges módosítása. Amennyiben egy derogáció eltörlésére kerül sor, a Tudományos Bizottsággal történő előzetes konzultáció nem szükséges, feltéve hogy valamennyi tagállam értesíti a Bizottságot arról, hogy nem kíván a derogációval élni. Ezt az információt a 76/894/EGK határozattal [5] létrehozott Növény-egészségügyi Állandó Bizottságnak lehet benyújtani.(2) Az (1) bekezdést 1981. január 1-jétől öt évig kell alkalmazni.A Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag dönthet az (1) bekezdés hatályának meghosszabbításáról vagy megszüntethet bármilyen korlátozást alkalmazásával kapcsolatban.(3) Az (1) bekezdés eseteit kivéve, a melléklet bármilyen módosításáról a Tanács dönt a Bizottság javaslata alapján.(4) A Bizottság legalább kétévenként megvizsgálja, hogy szükség van-e és milyen mértékben a melléklet második oszlopának módosítására.(5) A melléklet módosítására a tudományos és technikai ismeretek fejlődése alapján kerülhet sor.(6) A hatóanyagot fel kell venni a mellékletbe akkor is, ha a szándékolt célnak megfelelően felhasználva is előidéz, vagy előidézhet:a) káros hatásokat az emberi vagy állati egészségre;b) indokolatlanul ártalmas hatásokat a környezetre nézve.7. cikk(1) Amennyiben a növénytermelést fenyegető, előre nem látható olyan veszély miatt, amely egyéb eszközökkel nem akadályozható meg, szükségesnek látszik egy tagállamban a mellékletben szereplő hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek használata, az érintett tagállam engedélyezheti az ilyen termék forgalomba hozatalát vagy felhasználását egy maximum 120 napos időtartamra. A tagállamnak intézkedéséről azonnal értesítenie kell a többi tagállamot és a Bizottságot.(2) A 8. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően haladéktalanul dönteni kell arról, hogy amennyiben az (1) bekezdés alapján hozott intézkedés folytatható vagy megismételhető, erre milyen feltételekkel kerülhet sor.8. cikk(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni, az ügyet haladéktalanul a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban "a bizottság") elé kell elnökének terjesztenie, akár a saját kezdeményezésére, akár valamelyik tagállam kérésére.(2) A bizottságban a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít ezekről az intézkedésekről. A véleményeket 41 szavazatos többséggel kell meghozni.(4) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével. Ha az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem fogadta el az intézkedéseket, a Bizottság elfogadja és haladéktalanul végrehajtja azokat.9. cikkA tagállamok legkésőbb 1981. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket,amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.10. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1978. december 21-én.a Tanács részérőlaz elnökOtto Graf Lambsdorff[1] HL C 200., 1976.8.26., 10. o.[2] HL C 30., 1977.2.7., 38. o.[3] HL C 114., 1977.5.11., 16. o.[4] HL L 124., 1978.5.12., 16. o.[5] HL L 340., 1976.9.12., 25. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 3. cikkben említett hatóanyagok vagy hatóanyag-csoportok nevei | Azok az esetek, amikor a forgalomba hozatal vagy a felhasználás engedélyezett a 4. cikkel összhangban |A.Higanyvegyületek1.Higany-oxid | Festékként a Nectria galligena (nektriás rák) kezelésére almaféléken, szüret után rügyezésig |2.Higany-klorid (kalomel) | a)Plasmidophora ellen káposztafélékenb)Hagymavetőmag és -növénypalánták kezelésére Sclerotium ellenc)Díszgyep és sportpályagyepek kezelésére Sclerotinia és Fusarium ellen |3.Egyéb szervetlen higanyvegyületek | |4.Alkil-higanyvegyületek | a)Virághagymák és vetőburgonya fürdetéséreb)Gabonafélék elit és szuperelit vetőmagjának kezelése, kivéve a kukorica- és a cukorrépa-vetőmagot |5.Alkoxialkil- és aril-higanyvegyületek | a)Festékként a Nectria galligena (nektriás rák) kezelésére almaféléken, szüret után rügyezésigb)Ősszel a Nectria galligena (nektriás rák) megelőzésére a Bramley-almafákon szükség esetén Észak-Írországban, kimagaslóan esős nyár utánc)Virághagymák és vetőburgonya fürdetéséred)Gabonafélék, répa, len és repce vetőmag kezelésére |B.Perzisztens szerves klórvegyületek1.Aldrin | a)Talaj kezelésére Otiorrynchus ellen faiskolákban, eperágyásokban ültetés előtt, dísznövény- és szőlőágyásokbanb)Korábbi legelőkön termelt burgonya kezelésére Agriotes ellen Írországban és az Egyesült Királyságbanc)Merodon equestris, Eumerus strigatus és Eumerus tuberculatus ellen olyan nárciszok kezelésére, amelyeknek két vagy három évig a földben kell maradniuk |2.Klórdan | |3.Dieldrin | |4.DDT | a)Fürdetőként Hylobius ellen tűlevelű csemeték esetébenb)Egyes fák kezelésére Scolytidae ellen a Ceratocystis ulmi legyőzésérec)Cukorrépa, burgonya és dísz- vagy sportgyepek kezelésére Melolontha, Amphimallon, Phyllopertha, Cetonia és Serica ellend)Cukorrépa, burgonya, eper, sárgarépa és dísznövények kezelésére Agrotis és Euoxa ellene)Gabonafélék kezelésére Tipula ellen |5.Endrin | a)Akaricidként ciklámen és eper szaporítóanyag esetébenb)Szubkultúra nélküli gyümölcsösökben Avicola terrestris L. elleni kezelésre |6.99,0 %-nál kevesebb gamma-izomert tartalmazó HCH | |7.Heptaklór | Répavetőmag kezelésére annak előkészítési fázisában Atomaria linearis, Agriotes fajok, Myriapoda és Collembola ellen |8.Hexaklór-benzol | |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2002/13/EK irányelve (2002. március 5.) a nem életbiztosítási vállalkozások szavatoló tőkéjére vonatkozó követelmények tekintetében a 73/239/EGK tanácsi irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0013

Hivatalos Lap L 077 , 20/03/2002 o. 0017 - 0022

		Az Európai Parlament és a Tanács 2002/13/EK irányelve(2002. március 5.)a nem életbiztosítási vállalkozások szavatoló tőkéjére vonatkozó követelmények tekintetében a 73/239/EGK tanácsi irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére és 55. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) Az Európai Tanács 1999. június 3–4-én Kölnben, valamint 2000. március 23–24-én Lisszabonban tartott ülésén jóváhagyott, pénzügyi szolgáltatásokról szóló cselekvési terve elismeri, hogy a biztosítóintézetekre megállapított szavatoló tőke fontos szerepet tölt be a kötvénytulajdonosok védelmében az egységes piacon, minthogy garantálja, hogy a biztosítóintézetek a kockázataik jellegének megfelelő tőkekövetelményeknek megfeleljenek.(2) Az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK első tanácsi irányelv [4] a biztosítóintézetek számára előírja, hogy szavatoló tőkével rendelkezzenek.(3) A biztosítottak és a kötvénytulajdonosok védelmére irányuló prudenciális felügyeleti rendszerben fontos elemnek minősül az a követelmény, hogy a biztosítóintézetek – a kockázatvállalásból eredő kötelezettségeik teljesítéséhez szükséges biztosítástechnikai tartalékokon túl – szavatoló tőkét képezzenek, amely mérsékli az üzletmenet kedvezőtlen ingadozásait.(4) A 73/239/EGK irányelvben a szavatoló tőkére megállapított, jelenleg is hatályos szabályokat a későbbi közösségi jogszabályok lényegében változatlanul hagyták, és az életbiztosítás körén kívül eső biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelv (a harmadik nem életbiztosítási irányelv) [5] előírta a Bizottság számára, hogy jelentést nyújtson be a 91/675/EGK tanácsi irányelv [6] által létrehozott biztosítási bizottság számára a szavatoló tőke további harmonizációjának szükségességéről.(5) A Bizottság ezt a jelentést az Európai Unió tagállamai biztosításfelügyeleti hatóságainak konferenciája által a biztosítóintézetek fizetőképességéről összeállított jelentés ajánlásainak figyelembevételével dolgozta ki.(6) Bár a jelentés azt állapította meg, hogy a jelenlegi egyszerű, erőteljes rendszer kielégítően működik és a széles körű átláthatóság előnyeit hasznosító, megbízható elveken nyugszik, meghatározott esetekben bizonyos hiányosságokra derült fény, különösen az érzékeny kockázati profilok esetében.(7) Egyszerűsíteni és növelni kell a jelenlegi minimális biztonsági tőkét, különösen a követelmény eredeti elfogadása óta a kárigényszintek és a működési költségek terén mutatkozó infláció miatt. Ennek megfelelően emelni kell azt a küszöböt, amely felett a díjak és a kárindex alapján számított minimális szavatoló tőkét alacsonyabb százalékos mértékben állapítják meg.(8) A minimális biztonsági tőke és a küszöbök nagymértékű és hirtelen jövőbeni növekedésének elkerülése érdekében olyan mechanizmust kell létrehozni, amely biztosítja, hogy ezek növekedése az európai fogyasztói árindexet követi.(9) Meghatározott esetekben, ha a kötvénytulajdonosok jogait veszély fenyegeti, szükség van arra, hogy az illetékes hatóságok felhatalmazással rendelkezzenek a megfelelően korai szakaszban való beavatkozásra, azonban e hatáskörük gyakorlása során az illetékes hatóságoknak tájékoztatniuk kell a biztosítóintézeteket e felügyeleti eljárás indokáról, a hatékony és eredményes igazgatás és a szabályszerű eljárás elveinek megfelelően. Mindaddig, amíg ilyen helyzet áll fenn, az illetékes hatóságok nem igazolhatják azt, hogy a biztosítóintézet elégséges szavatoló tőkével rendelkezik.(10) Figyelembe véve az elsődleges biztosítók által viszontbiztosításba vett kockázatok jellegében bekövetkezett piaci fejleményeket, az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy bizonyos körülmények között korlátozzák a minimális szavatoló tőke leszállítását.(11) Arra az esetre, ha a biztosítóintézet lényegesen csökkenti, vagy beszünteti az új üzletkötéseket, megfelelő szavatolótőke-fedezetet kell létesíteni a meglévő üzleti tevékenység fennmaradó kötelezettségei tekintetében, ahogyan azt a biztosítástechnikai tartalékok szintje tükrözi.(12) A nem életbiztosítási ág meghatározott, szélsőségesen változékony kockázatnak kitett ágazatai esetében a jelenlegi minimális szavatolótőke-szükségletet lényegesen meg kell emelni, hogy az jobban igazodjon az ágazat valódi kockázati profiljához.(13) Az eltérő számviteli és biztosításmatematikai megközelítések hatásának tükrözése érdekében helyénvaló a szavatolótőke-szükséglet kiszámítási módszerét úgy kiigazítani, hogy az megfelelően koherens és következetes legyen, s így a biztosítóintézetek azonos elbírálásban részesülhessenek.(14) Ez az irányelv a szavatolótőke-követelmény minimális szabályait állapítja meg, és a tagállamok számára meg kell teremteni annak a lehetőségét, hogy szigorúbb szabályokat állapítsanak meg a saját illetékes hatóságaik által engedélyezett biztosítóintézetek számára.(13) A 73/239/EGK irányelvet ennek megfelelően kell módosítani,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 73/239/EGK irányelv módosításaiA 73/239/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. A 3. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(1) Az irányelv nem vonatkozik a kölcsönös biztosítási egyesületekre, amennyiben azok megfelelnek a következő feltételek mindegyikének:a) az alapszabálynak tartalmaznia kell olyan rendelkezéseket, amelyek további hozzájárulások nyújtására szólítanak fel, vagy csökkentik az ellátásokat;b) tevékenységük nem irányul a felelősségi kockázatok biztosítására – kivéve, ha ez utóbbi a melléklet C. pontja szerinti kiegészítő biztosítást jelent – vagy hitel- és kezesi biztosítási kockázatokra;c) az irányelvvel érintett tevékenységekre vonatkozó éves hozzájárulási bevétel nem lépheti túl az 5 millió eurót; ésd) az irányelvvel érintett tevékenységekre vonatkozó hozzájárulási bevétel legalább felének az egyesület tagjaitól kell származnia.Ez az irányelv nem alkalmazandó olyan vállalkozásokra, amelyek eleget tesznek a következő feltételeknek:- a vállalkozás nem folytat semmilyen olyan tevékenységet a melléklet A. pontjának 18. ágazatába soroltakon kívül, amely ezen irányelvnek a hatálya alá tartozik,- ezt a tevékenységet kizárólag helyben végzi és az csak természetbeni szolgáltatásokat tartalmaz, és- a bajba jutott személyeknek nyújtott segítségnyújtási tevékenységből származó összes éves bevétel nem haladja meg a 200000 euró-t.Mindazonáltal e cikk rendelkezései nem akadályozzák a kölcsönös biztosítóegyesületet abban, hogy ezen irányelv alapján kérelmezze az engedélyezést, vagy továbbra is ezen irányelv alapján legyen engedélyezve".2. A 16. cikk helyébe a következő szöveg lép:"16. cikk(1) Minden tagállam előírja, hogy az olyan biztosítóintézetek, amelyek székhelye az állam területén van, megfelelő szavatoló tőkét képezzenek teljes üzleti tevékenységüknek megfelelően, amelynek összege nem lehet kevesebb az ezen irányelvben meghatározott minimumnál.(2) A rendelkezésre álló szavatoló tőke a biztosítóintézetnek az előrelátható kötelezettségektől mentes és immateriális javakkal csökkentett eszközeiből áll, beleértve a következőket:a) a befizetett részvénytőke, illetve az egyesületi formában működő biztosítók esetében a befizetett induló tőke a tagok számláival együtt, amelyek megfelelnek az összes következő feltételeknek:i. az alapszabálynak, illetve az alapító okiratnak ki kell kötnie, hogy ezekről a számlákról csak akkor lehet kifizetéseket eszközölni a tagok számára, amennyiben ennek következtében a rendelkezésre álló szavatoló tőke nem csökken az előírt szint alá, vagy ha – a vállalkozás megszűnését követően – az intézet minden egyéb tartozását rendezték;ii. az alapszabálynak, illetve az alapító okiratnak ki kell kötnie, hogy – a tagság egyéni felmondásán kívüli okokból – az i. alpontban említett kifizetésekről az illetékes hatóságokat legalább egy hónappal korábban értesíteni kell, és ebben az időszakban megtilthatják a kifizetést;iii. az alapszabály, illetve az alapító okirat vonatkozó rendelkezéseit csak azt követően lehet módosítani, hogy az illetékes hatóságok úgy nyilatkoznak, hogy nem ellenzik a módosítást, az i. és ii. alpontban megállapított feltételek sérelme nélkül;b) tartalékok (kötelező tartalékok és szabad tartalékok), amelyek nem kötődnek a vállalt biztosítási kötelezettségekhez;c) a kifizetendő osztalékok levonása után az előző évekről áthozott nyereség vagy veszteség.A rendelkezésre álló szavatoló tőkét csökkenteni kell a közvetlenül a biztosítóintézet birtokában lévő saját részvények összegével.Azoknak a biztosítóintézeteknek az esetében, amelyek diszkontálják vagy csökkentik biztosítástechnikai függőkártartalékaikat, ahogyan azt a biztosítóintézetek éves és összevont (konszolidált) éves beszámolójáról szóló, 1991. december 19-i 91/674/EGK tanácsi irányelv [7] 60. cikke (1) bekezdésének g) pontja engedélyezi, a rendelkezésre álló szavatoló tőkét a kiegészítő mellékletben ismertetett, a nem diszkontált biztosítástechnikai tartalékok vagy a levonás előtti biztosítástechnikai tartalékok és a diszkontált vagy a levonás utáni biztosítástechnikai tartalékok közötti különbözettel csökkentik. Ezt a kiigazítást a melléklet A. pontjában felsorolt valamennyi kockázatra nézve el kell végezni, kivéve az 1. és 2. ágazat alatt felsorolt kockázatokat. A nem az 1. és 2. ágazatba sorolt kockázatok esetében nem szükséges kiigazítást végezni a biztosítástechnikai tartalékokban foglalt járadékok diszkontálása tekintetében.(3) A rendelkezésre álló szavatoló tőke a következőkből is állhat:a) kumulált elsőbbségi részvénytőke és alárendelt kölcsöntőke, a rendelkezésre álló szavatoló tőke, illetve – ha ez az alacsonyabb – a minimális szavatolótőke-szükséglet 50 %-ig, amelynek legfeljebb 25 %-a rögzített futamidejű alárendelt kölcsönből vagy fix lejáratú kumulált elsőbbségi részvénytőkéből áll, feltéve hogy a biztosítóintézet csődje vagy felszámolása esetére olyan kötelező megállapodások léteznek, amelyek értelmében az alárendelt kölcsöntőkét vagy az elsőbbségi részvénytőkét az összes többi hitelező követelése után sorolják, és nem fizetik vissza mindaddig, amíg az adott időben rendezetlen összes többi tartozást nem rendezik.Az alárendelt kölcsöntőkének a következő feltételeknek is meg kell felelnie:i. csak a teljes mértékben befizetett összegek vehetők figyelembe;ii. rögzített futamidejű kölcsönök esetében az eredeti futamidőnek legalább ötévesnek kell lennie. Legkésőbb a visszafizetési időpont előtt egy évvel a biztosítóintézetnek az illetékes hatóságok számára egy olyan tervet kell benyújtania jóváhagyásra, amely bemutatja, hogy a rendelkezésre álló szavatoló tőkét hogyan tartják az előírt szinten, vagy emelik az előírt szintre lejáratkor, hacsak a visszafizetési időpontot megelőző legalább öt év alatt fokozatosan nem csökkentették a kölcsönnek a rendelkezésre álló szavatoló tőkébe történő beszámítását. Az illetékes hatóságok engedélyezhetik az ilyen kölcsönök előtörlesztését, feltéve hogy a kibocsátó biztosító ezt kérelmezi, és rendelkezésre álló szavatoló tőkéje nem csökken az előírt szint alá;iii. a nem rögzített futamidejű kölcsönök csak ötéves értesítéssel fizethetők vissza, hacsak a kölcsönöket nem számítják be többé a rendelkezésre álló szavatoló tőkébe, vagy az illetékes hatóságok előzetes hozzájárulását kifejezetten nem írják elő a korábbi visszafizetéshez. Az utóbbi esetben a biztosítóintézetnek a javasolt visszafizetés időpontja előtt legalább hat hónappal értesítenie kell az illetékes hatóságokat, egyaránt meghatározva a visszafizetés előtt és után rendelkezésre álló szavatoló tőkét és a minimális szavatoló tőkét. Az illetékes hatóságok csak akkor engedélyezik a visszafizetést, ha a biztosító szavatoló tőkéje nem csökken az előírt szint alá;iv. a kölcsönszerződés nem tartalmazhat olyan rendelkezést, amely azt írja elő, hogy – a biztosítóintézet felszámolásától eltekintve – meghatározott körülmények esetén a tartozás az elfogadott törlesztési időpontok előtt visszafizethetővé válik;v. a kölcsönszerződés csak azt követően módosítható, hogy az illetékes hatóságok úgy nyilatkoznak, hogy nem ellenzik a módosítást;b) a meghatározott lejárati időponttal nem rendelkező értékpapírok és egyéb értékpapírok, beleértve az a) pontban említetteken kívüli kumulatív elsőbbségi részvényeket is, a rendelkezésre álló szavatoló tőke és a minimális szavatoló tőke közül a kisebb összegű fedezet 50 %-ig az összes ilyen értékpapírra és az a) pontban említett alárendelt kölcsöntőkére vonatkozóan, feltéve hogy megfelelnek a következőknek:i. nem fizethetők vissza a birtokos kezdeményezésére, vagy az illetékes hatóság előzetes hozzájárulása nélkül;ii. a kibocsátási szerződésnek lehetővé kell tennie a biztosítóintézet számára, hogy elhalassza a kölcsönnel kapcsolatos kamatfizetést;iii. a hitelezőnek a biztosítóintézettel szembeni követeléseit teljes mértékben az összes nem alárendelt hitelező követelései után kell sorolni;iv. az értékpapírok kibocsátására irányadó okiratoknak elő kell írniuk a tartozás és a kifizetetlen kamat veszteségfelvevő-képességét, eközben lehetővé téve a biztosítóintézet számára üzleti tevékenységének továbbfolytatását;v. csak a teljes mértékben befizetett összegek vehetők figyelembe.(4) A vállalkozás által a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságához benyújtott, alátámasztó bizonyítékkal ellátott kérelemre és az érintett illetékes hatóság egyetértésével, a rendelkezésre álló szavatoló tőke a következőkből is állhat:a) a be nem fizetett részvénytőke vagy induló tőke fele, ha a befizetett rész az illető részvény- vagy induló tőke 25 %-át teszi ki, a rendelkezésre álló szavatoló tőke, illetve – ha az az alacsonyabb – a minimális szavatoló tőke 50 %-ig;b) változó tagi hozzájárulást előíró biztosító egyesületek vagy egyesületi típusú biztosítók esetében a tagokkal szemben pótlólagos befizetésre való felszólítás következtében létrejött követelés, a pénzügyi éven belül, a maximális és a ténylegesen bekért befizetések közötti különbség feléig, és a rendelkezésre álló szavatoló tőke, illetve – ha az az alacsonyabb – a minimális szavatoló tőke legfeljebb 50 %-ig. A pótlólagos befizetések elfogadásának feltételeit megállapító irányelveket az illetékes nemzeti hatóságok alakítják ki;c) az eszközértékelésből származó rejtett nettó tartalékok, amennyiben az ilyen rejtett nettó tartalékok nem kivételes jellegűek.(5) A (2), (3) és (4) bekezdés olyan célú módosításait, amelyek figyelembe veszik a technikai kiigazítást indokoló fejleményeket a rendelkezésre álló szavatoló tőkébe beszámítható elemek esetében, a 91/675/EGK tanácsi irányelv [8] 2. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni".3. Az irányelv a következő cikkel egészül ki:"16a. cikk(1) A minimális szavatoló tőkét a biztosítási díjak vagy befizetések éves összege, vagy az előző három pénzügyi évre jellemző átlagos kárigényteher összege alapján kell meghatározni.Az olyan biztosítóintézetek azonban, amelyek alapvetően csak hitel-, vihar-, jég- és/vagy fagykár kockázatokra kötnek biztosítást, a legutolsó hét pénzügyi évet veszik figyelembe bázisidőszakként az átlagos kárigényteher összegének megállapításához.(2) A 17. cikkre is tekintettel, a (3) és a (4) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően a minimális szavatoló tőke összege a két eredmény közül a magasabbnak felel meg.(3) A díjbázist a következők szerint kiszámított bruttó jegyzett biztosítási díjak vagy befizetések és a bruttó realizált biztosítási díjak vagy befizetések közül a magasabb alkalmazásával számítják ki.A melléklet A. pontjában felsorolt 11., 12. és 13. ágazat esetében a biztosítási díjakat és befizetéseket 50 %-kal emelik.A biztosítási díjakat és a befizetéseket (beleértve a díjakhoz és a befizetésekhez kapcsolódó külön költségeket), amelyek a közvetlen üzleti tevékenységgel összefüggésben az utolsó pénzügyi évben esedékesek, összesíteni kell.Ehhez az összeghez hozzá kell adni az utolsó pénzügyi évben a viszontbiztosításba vett üzletek összes díjbevételét.Ebből az összegből azután le kell vonni az utolsó pénzügyi évben törölt biztosítási díjak vagy befizetések teljes összegét, valamint az összesítésben szereplő díjakat vagy befizetéseket terhelő adók és illetékek teljes összegét.Az így kapott összeget két részre kell osztani, az első az összeg 50 millió eurót meg nem haladó része, a második rész az 50 millió eurót meghaladó része; ezután kiszámítják, majd összeadják az első rész 18 %-át és a második rész 16 %-át.Az így kapott összeget megszorozzák az utolsó három összesített pénzügyi évben a intézet számára viszontbiztosítás alapján megtéríthető összegek levonása után még a biztosítót terhelő (saját) kárigény összege és a kárigény bruttó összege közötti százalékos aránnyal; amely semmilyen esetben nem lehet 50 %-nál kisebb.Az illetékes hatóságok jóváhagyásával statisztikai módszereket lehet alkalmazni a biztosítási díjak vagy befizetések felosztására a 11., 12. és 13. ágazat esetében.(4) A kárindexet úgy számítják ki, hogy – a következők szerint – a melléklet A. pontjában felsorolt 11., 12. és 13. ágazat esetén a kárigényt, tartalékokat és a megtérült összegeket 50 %-kal növelik.Összesíteni kell a közvetlen üzleti tevékenységgel kapcsolatban eszközölt kárkifizetések összegét (a viszontbiztosítókat és a visszaengedményezőket terhelő kárrészesedés levonása nélkül) az (1) bekezdésben meghatározott időszakokban.Ehhez az összeghez hozzá kell adni az ugyanezen időszakok alatt viszontbiztosításba vagy visszaengedményezésbe vett üzletek kárkifizetéseinek összegét, valamint a közvetlen biztosítási tevékenységre és a viszontbiztosításba vett kockázatokra a legutolsó pénzügyi év végén képzett függőkártartalékok összegét.Ebből az összegből levonják az (1) bekezdésben meghatározott időszakok alatt megtérült összegeket.Az így maradt összegből le kell vonni az azon legutolsó pénzügyi évet, amelyre nézve léteznek számlák, a megelőző második pénzügyi év kezdetén képzett függőkártartalékok összegét, a közvetlen biztosítási tevékenységre és a viszontbiztosításba vett kockázatokra egyaránt. Ha az (1) bekezdésben megállapított bázisidőszak hét év, az azon legutolsó pénzügyi évet, amelyre nézve léteznek számlák, a megelőző hatodik pénzügyi év kezdetén képzett függőkártartalékok összegét kell levonni.Az (1) bekezdésben megállapított bázisidőszaknak megfelelően az így kapott összeg egyharmadát vagy egyhetedét két részre osztják, az első az összeg 35 millió eurót meg nem haladó része, a második pedig a 35 millió eurót meghaladó rész; ezután kiszámítják majd összeadják az első rész 26 %-át, illetve a második rész 23 %-át.Az így kapott összeget megszorozzák az utolsó három összesített pénzügyi évben az intézet számára viszontbiztosítás alapján megtéríthető összegek levonása után még a biztosítót terhelő (saját) kárigény összege és a kárigény bruttó összege közötti százalékos aránnyal; ez a hányados semmilyen esetben nem lehet 50 %-nál kisebb.Az illetékes hatóságok jóváhagyásával statisztikai módszereket lehet alkalmazni a kárigény, a tartalékok vagy a kármegtérülés felosztására a 11., 12. és 13. ágazat esetében. A melléklet A. pontjában a 18. ágazat alatt felsorolt kockázatok esetében a kárindex kiszámításához alkalmazott kifizetett igények összegét azok a költségek teszik ki, amelyeket a biztosító visel segítségnyújtás esetén. Ezeket a költségeket a székhely szerinti tagállam rendelkezéseinek megfelelően számítják ki.(5) Amennyiben a (2), (3) és (4) bekezdés szerint kiszámított minimális szavatoló tőke összege alacsonyabb, mint a megelőző évben, a minimális szavatoló tőke nem lehet kevesebb, mint a megelőző év minimális szavatoló tőkéje szorozva a legutolsó pénzügyi év végén a függőkárokra létesített biztosítástechnikai tartalékok összegének és a legutolsó pénzügyi év elején a függőkárokra létesített biztosítástechnikai tartalékok összegének a hányadosával. E számítások során a biztosítástechnikai tartalékokat a viszontbiztosítás nélkül számítják ki, de a hányados semmilyen esetben nem lehet 1-nél nagyobb.(6) A (3) bekezdés hatodik albekezdésében és a (4) bekezdés hatodik albekezdésében említett részekre alkalmazandó törtszámokat egyharmadukra csökkentik az életbiztosításhoz hasonló biztosítástechnikai alapon gyakorolt egészségbiztosítás esetében, ha:a) a kifizetett díjakat a biztosításban alkalmazott matematikai módszernek megfelelő betegségtáblák alapján számítják ki;b) a növekvő életkorra tartalékot létesítenek;c) további díjat szednek be a megfelelő összegű biztonsági fedezet létrehozása érdekében;d) a biztosító a szerződést megszüntetheti legkésőbb a harmadik biztosítási év vége előtt;e) a szerződés még a hatályos szerződésekre nézve is előírja a biztosítási díjak emelésének vagy a szolgáltatások csökkentésének lehetőségét".4. A 17. cikk helyébe a következő szöveg lép:"17. cikk(1) A biztonsági tőkét a 16a. cikkben meghatározott minimális szavatoló tőke egyharmada képezi. A biztonsági tőke a 16. cikk (2) és (3) bekezdésében, valamint a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága egyetértésével a (4) bekezdésének c) pontjában felsorolt tételekből áll.(2) A biztonsági tőke összege legalább 2 millió euró. Ha azonban a melléklet A. pontjában a 10–15. ágazat egyikében foglalt valamennyi vagy néhány kockázat fedezetéül szolgál, a biztonsági tőke összege 3 millió euró.A tagállam engedélyezheti a minimális biztonsági tőke egynegyedével való csökkentését a biztosító egyesületek és egyesületi típusú biztosítók esetében".5. Az irányelv a következő cikkel egészül ki:"17a. cikk(1) Az euróban nevesített összegeket – ahogyan ezt a 16a. cikk (3) és (4) bekezdése és a 17. cikk (2) bekezdése megállapítja – 2003. szeptember 20-tól kezdve évente felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy figyelembe vegyék az Eurostat által közzétett, az összes tagállamot átfogó európai fogyasztói árindex változásait.Az összeget automatikusan igazítják ki úgy, hogy az euróban megállapított bázisösszeget megemelik az említett index ezen irányelv hatálybalépése és a felülvizsgálati időpont közötti idő alatt bekövetkezett százalékos változásával, és ezt 100000 euró többszörösére kerekítik.Ha a legutolsó kiigazítás óta a százalékos változás 5 %-nál kisebb, nem végeznek kiigazítást.(2) A Bizottság évente tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a felülvizsgálatról és az (1) bekezdésben említett kiigazított összegről".6. A 20. cikk (2) bekezdésében a "16. cikk (3) bekezdése" kifejezés helyébe a "16a. cikk" szöveg lép.7. Az irányelv a következő cikkel egészül ki:"20a. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok hatáskörrel rendelkezzenek arra, hogy pénzügyi helyreállítási terv elkészítését írják elő a biztosítóintézetek számára, ha az illetékes hatóságok úgy vélik, hogy a kötvénytulajdonosok jogait veszély fenyegeti. A pénzügyi helyreállítási tervnek a következő három évvel kapcsolatosan részletes adatokat vagy bizonyítékot kell tartalmaznia legalább a következőkről:a) a becsült igazgatási költségek, különösen a becsült folyó általános kiadások és jutalékok;b) a közvetlen üzleti tevékenység, a viszontbiztosításba vett és a viszontbiztosításba adott kockázatok tekintetében a részletes bevételi és kiadási becsléseket rögzítő terv;c) előzetes mérlegterv;d) a kockázatvállalásból eredő kötelezettségek és a minimális szavatoló tőke fedezésére szánt pénzügyi erőforrások becslése;e) átfogó viszontbiztosítási politika.(2) A tagállamok felhatalmazzák az illetékes hatóságokat arra, hogy amennyiben a vállalkozás pénzügyi helyzetének romlása miatt a kötvénytulajdonosok jogait veszély fenyegeti, az illetékes hatóságok kötelezhessék a biztosítóintézetet minimális szavatoló tőkéjük megemelésére, annak biztosítása érdekében, hogy a közeljövőben eleget tudjon tenni a fizetőképességi követelményeknek. Ennek a magasabb minimális szavatoló tőkének a szintjét az (1) bekezdésben említett pénzügyi helyreállítási terv alapján állapítják meg.(3) A tagállamok felhatalmazzák az illetékes hatóságokat arra, hogy azok leértékeljék a rendelkezésre álló szavatoló tőkébe beszámítható valamennyi elemet, különösen akkor, ha az előző pénzügyi év vége óta jelentős változás következett be ezen elemek piaci értékében.(4) A tagállamok felhatalmazzák az illetékes hatóságokat arra, hogy korlátozzák a 16a. cikknek megfelelően meghatározott szavatoló tőkének a viszontbiztosításra alapozott csökkentését, ha:a) a viszontbiztosítási szerződések jellege vagy minősége lényegesen megváltozott az előző pénzügyi év óta;b) a viszontbiztosítási szerződések alapján nincs, vagy csak jelentéktelen mértékű a kockázatáthárítás.(5) Ha az illetékes hatóságok az (1) bekezdéssel összhangban pénzügyi helyreállítási tervet írtak elő a biztosítóintézet számára, mindaddig nem adhatják ki az ezen irányelv 10. cikke (3) bekezdésének második albekezdése, a 88/357/EGK tanácsi irányelv [9] (második nem életbiztosítási irányelv) 16. cikke (1) bekezdésének a) pontja és a 92/49/EGK tanácsi irányelv [10] (harmadik nem életbiztosítási irányelv) 12. cikkének (2) bekezdése szerinti igazolást, ameddig úgy vélik, hogy a kötvénytulajdonosok jogait az (1) bekezdés értelmében veszély fenyegeti".2. cikkÁtmeneti időszak(1) A tagállamok – annak érdekében, hogy azok a biztosítóintézetek, amelyek ezen irányelv hatálybalépésekor területükön a 73/239/EGK irányelv mellékletében említett egy vagy több ágazatba tartozó biztosítást nyújtanak, eleget tudjanak tenni az ezen irányelv 1. cikkében rögzített követelményeknek – ötéves időszakot engedélyezhetnek, amely ezen irányelv hatálybalépésének napján kezdődik.(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett olyan vállalkozások számára, amelyek az ötéves időszak lejártakor még nem rendelkeznek a minimális szavatoló tőke teljes összegével, egy további, két évet meg nem haladó időszakot engedélyezhetnek ennek megtételére, feltéve hogy ezek a vállalkozások a 73/239/EGK irányelv 20. cikkének megfelelően az illetékes hatóságok számára jóváhagyásra benyújtották az általuk e célra javasolt intézkedéseket.3. cikkA nemzeti jogba való átültetés(1) A tagállamok legkésőbb 2003. szeptember 20-ig elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok állapítják meg.(2) A tagállamok úgy rendelkeznek, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedéseket először a 2004. január 1-jén vagy az abban a naptári évben kezdődő pénzügyi év vonatkozásában alkalmazzák a számlák ellenőrzésére.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területeken fogadnak el.(4) A Bizottság legkésőbb 2007. január 1-jéig jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács számára ezen irányelv alkalmazásáról és – ha szükséges – a további összehangolás szükségességéről. A jelentés jelzi, hogy a tagállamok hogyan használták ki az ezen irányelvben foglalt lehetőségeket, és hogy a nemzeti felügyeleti hatóságokra ruházott mérlegelési jogkörök nagy felügyeleti eltéréseket eredményezett-e az egységes piacon.4. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.5. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. március 5-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP.Coxa Tanács részérőlaz elnökR. De Rato Y Figaredo[1] HL C 96. E, 2001.3.27., 129. o.[2] HL C 193., 2001.7.10., 16. o.[3] Az Európai Parlament 2001. július 4-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2002. február 14-i határozata.[4] HL L 228., 1973.8.16., 3. o. A legutóbb a 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 181., 2000.7.20., 65. o.) módosított irányelv.[5] HL L 228., 1992.8.11., 1. o. A legutóbb a 2000/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 290., 2000.11.17., 27. o.) módosított irányelv.[6] HL L 374., 1991.12.31., 32. o.[7] HL L 374., 1991.12.31., 7. o.[8] HL L 374., 1991.12.31., 32. o.[9] HL L 172., 1988.7.4., 1. o. A legutóbb a 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 181., 2000.7.20., 65. o.) módosított irányelv.[10] HL L 228., 1992.8.11., 1. o. A legutóbb a 2000/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 290., 2000.11.17., 27. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1990. november 8.) az éves beszámolóról szóló 78/660/EGK irányelvnek és az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK irányelvnek a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó mentességek és a beszámolók ecu-ben történő közzététele tekintetében történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0604

Hivatalos Lap L 317 , 16/11/1990 o. 0057 - 0059 finn különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0105  svéd különkiadás fejezet 17 kötet 1 o. 0105

		A Tanács irányelve(1990. november 8.)az éves beszámolóról szóló 78/660/EGK irányelvnek és az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK irányelvnek a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó mentességek és a beszámolók ECU-ben történő közzététele tekintetében történő módosításáról(90/604/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 54. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel való együttműködésre [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel az éves beszámoló és üzleti jelentés tartalmára és megjelenítésére, e dokumentumok értékelési módszereire és közzétételére vonatkozó nemzeti rendelkezések összehangolása – különösen a részvénytársaságra és a korlátolt felelősségű társaságra vonatkozóan – volt a legutóbb a Spanyolország és Portugália Csatlakozási Okmányával módosított 78/660/EGK irányelv [4] tárgya;mivel a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó közigazgatási eljárásokat egyszerűsíteni kell, összhangban a kis- és középvállalkozások (KKV-k) érdekében elfogadott cselekvési programról szóló, 1986. november 3-i tanácsi állásfoglalással [5], valamint a Közösségen belüli gazdasági környezet javításáról és a vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások fejlesztését célzó fellépésről szóló, 1988. június 30-i tanácsi állásfoglalással [6], amely felhív különösen a 78/660/EGK irányelvből fakadó kötelezettségek alapvető egyszerűsítésére;mivel a 78/660/EGK irányelv 53. cikkének (2) bekezdése alapján időszerűvé vált a kis- és középvállalkozásokat meghatározó küszöbértékek második felülvizsgálata;mivel a 78/660/EGK irányelvnek megfelelően a tagállamokban a beszámolók elkészítésére, könyvvizsgálatára és közzétételére vonatkozó eltérési lehetőségeket a kisvállalkozások tekintetében növelni kell;mivel a tagállamoknak biztosítani kell annak lehetőségét, hogy a kiegészítő mellékletben a társaságoknak megengedjék a vezető tisztségviselőinek vagy az igazgatóság tagjainak javadalmazására vonatkozó egyes adatok mellőzését, amennyiben ez az adat lehetővé teszi az adott testületi tag helyzetének azonosítását;mivel a tagállamok számára azt is lehetővé kell tenni, hogy a kisvállalkozásoktól kevésbé szigorúan kérjék számon a kiegészítő melléklet elkészítését és közzétételét; mivel a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ilyen vállalkozásokat felmentsék a kiegészítő mellékletben bizonyos, a kisvállalkozások esetében kisebb jelentőségű adatok szolgáltatása alól; mivel, ugyanezeknek az érdekeknek a szem előtt tartásával, a tagállamoknak biztosítani kell annak lehetőségét, hogy az ilyen vállalkozásokat mentesítsék az üzleti jelentés elkészítésének kötelezettsége alól, azzal a feltétellel, hogy a kiegészítő mellékletben feltüntetik a saját részvények megszerzésére vonatkozó, a 77/91/EGK irányelv [7] 22. cikkének (2) bekezdésében említett adatokat;mivel fontos az európai pénzügyi integráció elősegítése azzal is, hogy a társaságoknak megengedett legalább beszámolóik ecu-ben történő közzététele; mivel ez egyszerűen egy kiegészítő lehetőség, amely nem változtatja meg azoknak a társaságoknak a helyzetét, amelyek már jelenleg is ecu-ben tudják elkészíteni és közzétenni a beszámolóikat; mivel ebből a szempontból a Spanyolország és Portugália Csatlakozási Okmányával módosított 78/660/EGK és 83/349/EGK [8] irányelvet egyértelművé kell tenni azzal, hogy az e módszerhez folyamodó társaságokat kötelezni kell az alkalmazott átváltási árfolyamnak a kiegészítő mellékletben történő feltüntetésére,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 78/660/EGK irányelv 11. cikke a következőkképpen módosul:1. a "mérlegfőösszeg: 1550000 ECU" helyébe a "mérlegfőösszeg: 2000000 ECU lép";2. a "nettó árbevétel 3200000 ECU" helyébe a "nettó árbevétel: 4000000 ECU lép";3. a következő bekezdéssel egészül ki:"A tagállamok mentességet adhatnak a 15. cikk (3) bekezdése a) pontjának és (4) bekezdésének az egyszerűsített mérlegben történő alkalmazása alól."A fenti ecu összegek felülvizsgálata a 78/660/EGK irányelv 53. cikkének (2) bekezdésében előírt második ötévenkénti felülvizsgálati kötelezettségének felel meg.2. cikkA 78/660/EGK irányelv 27. cikke a következőképpen módosul:1. a "mérlegfőösszeg: 6200000 ECU" helyébe a "mérlegfőösszeg: 8000000 ECU" lép;2. a "nettó árbevétel: 12800000 ECU" helyébe a "nettó árbevétel: 16000000 ECU" lép.A fenti ecu összegek felülvizsgálata a 78/660/EGK irányelv 53. cikkének (2) bekezdésében előírt második ötévenkénti felülvizsgálati kötelezettségének felel meg.3. cikkA 78/660/EGK irányelv 53. cikkének (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"(1) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában, az ecu a 2626/84/EGK [9] és a 1971/89/EGK [10] rendelettel módosított 3180/78/EGK [11] rendelet meghatározása szerint értelmezendő.Nemzeti pénznemben meghatározott ellenértéke egyenlő az 1990. november 8-án érvényes árfolyammal."4. cikkA 78/660/EGK irányelv 43. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) A tagállamok eltekinthetnek az (1) bekezdés 12. pontjában említett tájékoztatási kötelezettség alól, amennyiben az ilyen adat lehetővé teszi a szerv adott tagja helyzetének azonosítását."5. cikkA 78/660/EGK irányelv 44. cikke helyébe a következő szöveg lép:"44. cikk(1) A tagállamok engedélyezhetik a 11. cikk hatálya alá tartozó társaságoknak, hogy a 43. cikk (1) bekezdésének 5–12. pontjában részletezett adatok nélküli, egyszerűsített kiegészítő mellékletet készítsenek. Ugyanakkor azonban a mellékletnek tartalmaznia kell a 43. cikk (1) bekezdésének 6. pontjában leírt adatokat, összesítve tartalmazva minden vonatkozó tételt.(2) A tagállamok engedélyezhetik továbbá az (1) bekezdésben említett társaságoknak, hogy mentességet kapjanak a 15. cikk (3) bekezdésének a) pontjában és (4) bekezdésében, a 18. és 21. cikkében, a 29. cikk (2) bekezdésében, a 30. cikk második albekezdésében, a 34. cikk (2) bekezdésében, a 40. cikk (2) bekezdésében és a 42. cikk második albekezdésében előírt adatoknak a kiegészítő mellékletben történő közlése alól.(3) A 12. cikket kell alkalmazni."6. cikkA 78/660/EGK irányelv 46. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) A tagállamok a 11. cikk hatálya alá tartozó társaságoknak mentességet adhatnak az üzleti jelentés készítésének kötelezettsége alól abban az esetben, ha a 77/91/EGK irányelv 22. cikkének (2) bekezdésében említett, a társaság saját részvényeinek megszerzésére vonatkozó adat megtalálható a kiegészítő mellékletben."7. cikkA 78/660/EGK irányelv 47. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:"b) az egyszerűsített kiegészítő melléklet a 44. cikkel összhangban."8. cikkA 78/660/EGK irányelv a következő cikkel egészül ki:"50a. cikkAz éves beszámolót az elkészítés szerinti pénznemben és a mérlegfordulónapon érvényes árfolyamon átszámítva, ECU-ben lehet közzétenni. Ezt az árfolyamot a kiegészítő mellékletben közölni kell."9. cikkA 83/349/EGK irányelv a következő cikkel egészül ki:"38a. cikkA konszolidált éves beszámolót az elkészítés szerinti pénznemben és a konszolidált éves mérleg mérlegfordulónapján érvényes árfolyamon átszámítva, ecu-ben lehet közzétenni. Ezt az árfolyamot a kiegészítő mellékletben közölni kell."10. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1993. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok engedélyezhetik, hogy ezt az irányelvet csak az 1995. január 1-jével vagy az 1995. naptári évben kezdődő üzleti évről készített beszámolóban alkalmazzák először.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. november 8-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Romita[1] HL C 287., 1986.11.11., 5. o.;HL C 318., 1989.12.20., 12. o.[2] HL C 158., 1989.6.26, 257. o., 1990. október 24-i határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé)[3] HL C 139., 1989.6.5, 42. o.[4] HL L 222., 1978.8.14, 11. o.[5] HL C 287., 1986.11.14., 1. o.[6] HL C 197., 1988.7.27 6. o.[7] HL L 26., 1977.1.31, 1. o.[8] HL L 193., 1983.7.18, 1. o.[9] HL L 247., 1984.9.16, 1. o.[10] HL L 189., 1989.7.4, 1. o.[11] HL L 379., 1978.12.30., 1. o.--------------------------------------------------