title: A Tanács irányelve (1991. március 18.) a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31991L0156

Hivatalos Lap L 078 , 26/03/1991 o. 0032 - 0037 finn különkiadás fejezet 15 kötet 10 o. 0066  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 10 o. 0066

		A Tanács irányelve(1991. március 18.)a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról(91/156/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a 75/442/EGK irányelv [4] a hulladékártalmatlanításra vonatkozó közösségi szintű szabályozást állapít meg; mivel ezt módosítani kell, az irányelvnek a tagállamokban történt végrehajtása során szerzett tapasztalatok figyelembevétele érdekében; mivel a módosítások a környezetvédelem magas szintjét veszik alapul;mivel a Tanács a hulladékpolitikáról szóló, 1990. május 7-i állásfoglalásában [5] kötelezettséget vállalt a 75/442/EGK irányelv módosítására;mivel a hulladékgazdálkodás hatékonyságának a Közösségben történő javítása érdekében egyaránt szükség van a közös terminológiára és a hulladék fogalmának meghatározására;mivel a környezetvédelem magas szintjének elérése érdekében a tagállamoknak – azon kívül, hogy lépéseket tesznek a hulladékok felelősséggel végzett ártalmatlanításának és hasznosításának biztosítására – intézkedéseket kell tenniük a hulladéktermelés korlátozására, különösen a tiszta technológiák és olyan termékek támogatásával, amely utóbbiak a termelési folyamatba visszavezethetők és újra használhatók, figyelembe véve a hasznosított hulladék meglévő vagy potenciális piaci elhelyezési lehetőségeit;mivel a tagállamoknak a hulladékártalmatlanítására vagy hasznosítására vonatkozó jogszabályai közötti bármiféle eltérés hátrányosan befolyásolhatja a környezet minőségét és a belső piac működését;mivel kívánatos a hulladékok termelési folyamatba történő visszavezetése és nyersanyagként való ismételt felhasználásának bátorítása; mivel szükség lehet az újrahasználható hulladékokra vonatkozó különleges szabályok elfogadására;mivel a Közösség, mint egész számára fontos, hogy önellátóvá váljon a hulladékártalmatlanítás területén, és valamennyi tagállam számára kívánatos az önellátóvá válás;mivel a fenti célkitűzés elérése érdekében a tagállamoknak hulladékgazdálkodási terveket kell készíteniük;mivel a hulladékok szállításait csökkenteni szükséges, a tagállamoknak a hulladékgazdálkodási terveikben megfogalmazott intézkedéseikkel erre kell törekedniük;mivel a magas szintű védelem és hatékony felügyelet biztosítása érdekében szükség van a hulladék ártalmatlanítását és hasznosítását végző vállalkozások működésének engedélyeztetésére és ellenőrzésére;mivel az egyes vállalkozások, amelyek maguk dolgozzák fel saját hulladékaikat vagy hasznosítják azokat bizonyos feltételekkel, továbbá biztosítva, hogy megfeleljenek a környezetvédelem követelményeinek, mentesíthetők az engedélyezési követelmények alól; mivel az ilyen vállalkozások nyilvántartásba vétele szükséges;mivel szükséges, hogy a hulladék keletkezésétől végső ártalmatlanításáig felügyelet alatt álljon, a hulladékokkal foglalkozó olyan egyéb vállalkozásokat, mint például a hulladékgyűjtéssel, szállítással foglalkozókat és ügynököket ugyancsak engedély megszerzésére kell kötelezni vagy nyilvántartásba kell venni, továbbá hatékonyan ellenőrizni kell;mivel fel kell állítani egy bizottságot azért, hogy segítse a Bizottságot ezen irányelv végrehajtásában és annak a tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazításában,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 75/442/EGK irányelv a következőképpen módosul:1. Az 1–12. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:a) "hulladék": az I. mellékletben felsorolt kategóriák bármelyikébe tartozó olyan anyag vagy tárgy, amelytől birtokosa megválik, megválni szándékozik, vagy megválni köteles.A Bizottság a 18. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően legkésőbb 1993. április 1-jéig jegyzéket készít azokról a hulladékokról, amelyek az I. mellékletben felsorolt hulladékkategóriákba tartoznak. Ezt a jegyzéket időről időre áttekinti, és ha szükséges, ugyanezen eljárás szerint kijavítja;b) "termelő": akinek a tevékenysége során hulladék keletkezik ("eredeti előállító") és/vagy bárki, aki előkészítő feldolgozási folyamatot, keverést vagy egyéb olyan műveletet végez, ami ezen hulladék jellegében vagy összetételében változást eredményez;c) "birtokos": a hulladék termelője, vagy az a természetes vagy jogi személy, akinek a hulladék a birtokában van;d) "gazdálkodás": a hulladékok gyűjtése, szállítása, hasznosítása és ártalmatlanítása, beleértve az ilyen műveletek felügyeletét és a hulladéklerakók utógondozását is lezárásuk után;e) "ártalmatlanítás": bármely művelet, amit a II. A. melléklet felsorol;f) "hasznosítás": bármely olyan művelet, amit a II. B. melléklet felsorol;g) "gyűjtés": a hulladék összeszedése, válogatása és/vagy összekeverése elszállítás céljából.2. cikk(1) Nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá:a) a légkörbe kibocsátott gáz halmazállapotú anyagok;b) a következő hulladékok, amennyiben ezekre más jogszabályok vonatkoznak:i. radioaktív hulladék;ii. ásványi erőforrások kutatása, fejtése, kezelése és tárolása során, valamint a kőfejtők üzemeltetése eredményeként jelentkező hulladék;iii. állati tetemek és a következő mezőgazdasági hulladékok: fekáliák és egyéb természetes, nem veszélyes anyagok, amelyeket a növénytermesztésben és állattenyésztésben használnak;iv. szennyvizek, a folyékony hulladékok kivételével;v. hatástalanított robbanóanyagok.(2) Az egyes hulladékkategóriákkal való gazdálkodást külön irányelvekben különös vagy kiegészítő rendelkezésekkel lehet szabályozni.3. cikk(1) A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell tenniük azért, hogy elősegítsék:a) elsősorban a hulladékképződés megelőzését, valamint a keletkező hulladék mennyiségének és veszélyességének csökkentését, különösen az alábbiak révén:- tiszta technológiák kifejlesztése, amelyek takarékosabban használják fel a természeti erőforrásokat,- olyan termékek műszaki kifejlesztése és forgalmazása, amelyeket úgy terveztek, hogy gyártásuk, felhasználásuk és végső ártalmatlanításuk révén ne járuljanak hozzá, vagy csak a lehető legkisebb mértékben a hulladékok mennyiségének vagy környezeti kockázatának és a környezetszennyezés növekedéséhez,- megfelelő módszerek kifejlesztése a hasznosítani kívánt hulladékokban lévő veszélyes anyagok végső ártalmatlanítására;b) másodsorban:i. a hulladékok hasznosítását újrahasznosítás, újrahasználat, regenerálás vagy bármely más másodlagos nyersanyag kivonására szolgáló művelet segítségével; vagyii. a hulladéknak energiaforrásként való hasznosítását.(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot valamennyi olyan intézkedésről, amit tenni kívánnak az (1) bekezdésben szereplő célok elérése érdekében, kivéve ahol a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv [6] alkalmazandó. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot és a 18. cikkben meghatározott bizottságot ezen intézkedésekről.4. cikkA tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hulladék hasznosítása vagy ártalmatlanítása az emberi egészség veszélyeztetése, valamint anélkül történjen, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának, amelyek veszélyesek lehetnek a környezetre, így különösen:- ne jelentsen kockázatot a vízre, levegőre, talajra, növény- és állatvilágra,- ne okozzon kellemetlen zajt vagy szagot,- ne befolyásolja hátrányosan a tájképet vagy a különleges érdeklődésre számot tartó helyeket.A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket azért is, hogy megtiltsák a hulladékok ellenőrizetlen elvezetését vagy lerakását, illetve ellenőrizetlen ártalmatlanítását.5. cikk(1) A tagállamoknak – ahol ez szükséges vagy tanácsos, más tagállamokkal együttműködve – meg kell tenniük a megfelelő intézkedéseket, hogy egy integrált és megfelelő hulladékártalmatlanító hálózatot hozzanak létre, figyelembe véve az elérhető legjobb technológiákat, amelynek költsége elfogadható. A hálózatnak képessé kell tennie a Közösség egészét arra, hogy a hulladékártalmatlanítás területén önellátóvá váljon, és a tagállamokat, hogy törekedhessenek ezen cél egyénileg történő elérésére, figyelembe véve a földrajzi adottságokat és azt, hogy bizonyos típusú hulladékok számára különleges létesítmények létrehozása szükséges.(2) A hálózatnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy a hulladék az egyik legközelebbi, a célnak megfelelő létesítményben legyen ártalmatlanítható a leginkább alkalmas módszerek és technológiák segítségével azért, hogy biztosítható legyen a környezet- és az egészségvédelem magas szintje.6. cikkA tagállamok létrehozzák vagy kijelölik az illetékes hatóságot vagy hatóságokat, amely(ek) ezen irányelv végrehajtásáért felelős(ek).7. cikk(1) Annak érdekében, hogy a 3., 4. és 5. cikkben meghatározott célkitűzések megvalósuljanak, a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóság vagy hatóságok – amilyen hamar csak lehet – egy vagy több hulladékgazdálkodási tervet készítenek. Az ilyen terveknek különösen az alábbiakra kell kitérniük:- a hasznosítandó vagy ártalmatlanítandó hulladék típusa, mennyisége és eredete,- általános műszaki követelmények,- bizonyos hulladékokra vonatkozó különleges rendelkezések,- hulladéklerakók és egyéb ártalmatlanító létesítmények céljára megfelelő területek.Az ilyen tervek tartalmazhatják például a következőket:- azon természetes vagy jogi személyeket, akik a hulladékgazdálkodás végzésére engedéllyel rendelkeznek,- a hasznosítási és ártalmatlanítási műveletek becsült költségeit,- a hulladék gyűjtésének, válogatásának és kezelésének ésszerűsítését támogató intézkedéseket.(2) A tagállamok az ilyen tervek készítésénél más érintett tagállamokkal és a Bizottsággal adott estben együttműködnek. Ezekről a tervekről értesíteniük kell a Bizottságot.(3) A tagállamok intézkedhetnek annak érdekében, hogy megakadályozzák annak a hulladéknak a mozgását, amely nincs összhangban a hulladékgazdálkodási terveikkel. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és a tagállamokat értesíteniük kell.8. cikkA tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy bármely hulladékbirtokos:- átadja hulladékát kezelésre egy magán vagy közületi hulladékgyűjtőnek vagy egy olyan vállalkozásnak, aki a II. A. vagy II. B. mellékletben felsorolt műveleteket végzi, vagy- maga hasznosítja vagy ártalmatlanítja a hulladékát ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban.9. cikk(1) A 4., 5. és 7. cikk végrehajtása céljából minden olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amelyik a II. A. mellékletben meghatározott műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóságtól.Ennek az engedélynek különösen a következőkre kell kiterjednie:- a hulladék típusára és mennyiségére,- a műszaki követelményekre,- a meghozandó biztonsági intézkedésekre,- a hulladékártalmatlanítás helyére,- a kezelési módszerre.(2) Engedély adható egy meghatározott időszakra, megújítható, alávethető bizonyos feltételeknek és kötelezettségeknek, vagy ha a tervezett ártalmatlanítási módszer környezetvédelmi szempontból nem elfogadható, akkor megtagadható.10. cikkA 4. cikkben szereplő célok végrehajtása érdekében valamennyi olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amely a II. B. mellékletben meghatározott műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie.11. cikk(1) A legutóbb Spanyolország és Portugália csatlakozási okmánya által módosított, mérgező és veszélyes hulladékról szóló, 1978. március 20-i 78/319/EGK tanácsi irányelv [7] sérelme nélkül a következők mentesíthetők a 9. vagy 10. cikkekben előírt kötelezettségek alól:a) olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek maguk végzik saját maguk által termelt hulladékuk helyszínen történő ártalmatlanítását;ésb) olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek hulladékhasznosítást végeznek.Ezt a mentesítést csak akkor lehet alkalmazni:- ha az illetékes hatóságok általános szabályokat fogadtak el valamennyi tevékenységtípusra, amelyekben meg vannak jelölve a hulladékok típusai és mennyiségei, valamint azok a feltételek, amelyek mellett a kérdéses tevékenységet mentesíteni lehet az engedélyezési kötelezettség alól,és- ha a hulladékok típusa vagy mennyisége és ártalmatlanításuk vagy hasznosításuk módja olyan, hogy az kielégíti a 4. cikkben megszabott feltételeket.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott létesítményeket vagy vállalkozásokat az illetékes hatóságoknak nyilvántartásba kell venniük.(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés értelmében elfogadott általános szabályokról.12. cikkAzokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek hivatásszerűen végeznek hulladékgyűjtést vagy szállítást, vagy akik mások megbízásából járnak el hulladékártalmatlanítás vagy hasznosítás ügyében (kereskedők vagy közvetítők), ott, ahol nincsenek engedély beszerzésére kötelezve, az illetékes hatóságok nyilvántartásba veszik.13. cikkAzokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek a 9–12. cikkben meghatározott műveleteket végeznek, időszakonként az illetékes hatóság megfelelően ellenőrzi.14. cikkA 9. és 10. cikkben meghatározott valamennyi létesítmény vagy vállalkozás:- az I. mellékletben meghatározott hulladékok és a II. A. vagy II. B. mellékletben meghatározott műveletek vonatkozásában nyilvántartást vezet a hulladék mennyiségéről, tulajdonságairól, eredetéről, és ahol az lényeges, rendeltetéséről, gyűjtési gyakoriságáról, szállítási módjáról és kezelési módszeréről, valamint;- ezeket az információkat – kérésre – a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja.A tagállamok kötelezhetik a termelőket arra is, hogy tegyenek eleget e cikk rendelkezéseinek.15. cikkA "szennyező fizet" elvvel összhangban a hulladékártalmatlanítással kapcsolatban felmerülő költségeket az alábbiak viselik:- a hulladékbirtokos, aki a hulladékot átadja egy hulladékgyűjtőnek vagy a 9. cikk értelmében vett vállalkozásnak,és/vagy- a termék előző birtokosai vagy gyártója, akitől a hulladék származott.16. cikk(1) A tagállamok minden harmadik évben, első alkalommal 1995. április 1-jén, jelentést küldenek a Bizottság részére az ezen irányelv végrehajtása érdekében tett intézkedésekről. Ez a jelentés egy kérdőíven alapul, amit a 18. cikkben meghatározott eljárás szerint készítenek el, és amit a Bizottság a tagállamok részére a fenti dátum előtt hat hónappal megküld.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott jelentések alapján a Bizottság egy összesített jelentést hoz nyilvánosságra minden harmadik évben, első alkalommal 1996. április 1-jén.17. cikkAzokat a módosításokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ezen irányelv mellékleteit hozzáigazítsák a tudományos és a műszaki fejlődéshez, a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.18. cikkA Bizottságot egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt az EGK-Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el."2. A 13., 14. és 15. cikk helyébe a 19., 20. és 21. cikk lép.3. A következő mellékleteket kell csatolni:"I. MELLÉKLETHULLADÉKKATEGÓRIÁKQ1  A továbbiakban másként meg nem határozott termelési vagy fogyasztási maradékokQ2  Előírásoknak meg nem felelő termékekQ3  Olyan termékek, amelyek felhasználhatósági ideje lejártQ4  Kiömlött, veszendőbe ment, vagy egyéb kárt szenvedett anyagok, beleértve bármely, baleset következményeként szennyeződött anyagot, berendezést stb.Q5  Tervezett tevékenységek következtében szennyeződött vagy bepiszkolódott anyagok (pl. tisztítási műveletek maradékai, csomagolóanyagok, tartályok stb.)Q6  Használhatatlan alkatrészek, tartozékok (pl. elhasznált szárazelemek, kimerült katalizátorok stb.)Q7  További használatra alkalmatlanná vált anyagok (pl. szennyeződött savak, oldószerek, kimerült edzősók stb.)Q8  Ipari folyamatok maradékai (pl. salakok, üstmaradékok stb.)Q9  Szennyezést csökkentő eljárások maradék anyagai (pl. gázmosók iszapja, porleválasztók pora, elhasznált szűrők stb.)Q10  Gépi megmunkálás/felületkezelés maradék anyagai (pl. esztergaforgács, reve stb.)Q11  Ásványinyersanyag-kitermelés és nyersanyag-feldolgozás maradékai (pl. bányászati maradékok, olajkitermelés hulladékai stb.)Q12  Tiltott anyagokkal szennyezett anyagok (pl. PCB-kel szennyezett olajok stb.)Q13  Bármely anyag vagy termék, amelynek használatát jogszabály tiltjaQ14  Olyan termékek, amelyeket birtokosuk tovább nem használ (pl. mezőgazdasági, háztartási, irodai, kereskedelmi és bolti hulladékok stb.)Q15  Talajtisztítás eredményeként keletkező szennyezett anyagok vagy termékekQ16  Bármely olyan anyag vagy termék, ami nem tartozik a fenti kategóriákba.II. A. MELLÉKLETHULLADÉKÁRTALMATLANÍTÁSI MŰVELETEKMegjegyzés:Ebben a mellékletben olyan hulladékártalmatlanítási műveletek vannak felsorolva, amelyek a gyakorlatban előfordulnak. A 4. cikkel összhangban a hulladékokat úgy kell ártalmatlanítani, hogy ne veszélyeztessék az emberi egészséget, és anélkül, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának ehhez, amelyek károsak lehetnek a környezetre.D1  Lerakás a talaj felszínére vagy a talajba (pl. hulladéklerakóban stb.)D2  Talajban történő kezelés (pl. folyadékok vagy iszapok talajban történő biológiai lebontása stb.)D3  Mélyinjektálás (pl. szivattyúzható hulladékok injektálása kutakba, sódómokba vagy természetes földalatti üregekbe stb.)D4  Felszíni feltöltés (pl. folyékony vagy iszapos hulladékanyagok elhelyezése árkokban, mélyedésekben, tavakban vagy ülepítő medencékben stb.)D5  Lerakás műszaki védelemmel (pl. a hulladék elhelyezése fedett, szigetelt, a környezettől és egymástól is elkülönített cellákban stb.)D6  Bevezetés víztestbe, kivéve a tengereket/óceánokatD7  Bevezetés tengerekbe/óceánokba, beleértve a tengerfenéken való elhelyezéstD8  Ebben a mellékletben másutt nem meghatározott biológiai kezelések, amelyek olyan végső vegyületeket vagy keverékeket eredményeznek, amelyeket ezen melléklet bármelyik művelete segítségével véglegesen ártalmatlanítanakD9  Ebben a mellékletben másutt nem meghatározott fizikai-kémiai kezelések, amelyek olyan végső vegyületeket eredményeznek, amelyeket ezen melléklet bármelyik művelete segítségével véglegesen ártalmatlanítanak (pl. elpárologtatással, szárítással, kalcinálással stb.)D10  Hulladékégetés szárazföldönD11  Hulladékégetés tengerenD12  Tartós tárolás (pl. tartályokban történő elhelyezés mélyművelésű bányában stb.)D13  Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazását megelőző keverés vagy elegyítésD14  Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazását megelőző átcsomagolásD15  Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazásáig történő tárolás, kivéve az ideiglenes tárolást és a telephelyen a képződő hulladék gyűjtése folyamán való tárolást.II. B. MELLÉKLETHULLADÉKHASZNOSÍTÁST SZOLGÁLÓ MŰVELETEKMegjegyzés:Ebben a mellékletben olyan hulladékhasznosítási műveletek vannak felsorolva, amelyek a gyakorlatban előfordulnak. A 4. cikkel összhangban a hulladékokat úgy kell hasznosítani, hogy ne veszélyeztessék az emberi egészséget, és anélkül, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának ehhez, amelyek károsak lehetnek a környezetre.R1  Oldószerek visszanyerése, regenerálásaR2  Oldószerként nem használatos szerves anyagok visszanyerése, regenerálásaR3  Fémek és fémvegyületek visszanyerése, újrafeldolgozásaR4  Egyéb szervetlen anyagok visszanyerése, újrafeldolgozásaR5  Savak és lúgok regenerálásaR6  Szennyezéscsökkentésre használt anyagok összetevőinek visszanyeréseR7  Katalizátorok összetevőinek visszanyeréseR8  Olaj újrafinomítása vagy más célra történő újrahasználataR9  Elsődlegesen tüzelőanyagként vagy más módon való felhasználás, energianyerés céljábólR10  Szétterítés a talajon mezőgazdasági vagy ökológiai feljavítás céljából, beleértve a komposztálást és az egyéb biológiai átalakítási folyamatokat, kivéve a 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának iii. alpontja alapján kizárt hulladékokatR11  Az R1–R10 műveletek bármelyikéből nyert hulladékok felhasználásaR12  Hulladékok átalakítása azzal a céllal, hogy az R1–R10 műveletek bármelyikének alávessék azokatR13  Anyagok tárolása azzal a céllal, hogy azokat az ebben a mellékletben felsorolt bármelyik műveletnek alávessék, kivéve az ideiglenes tárolást, illetve a telephelyen a képződő hulladék gyűjtése folyamán való tárolást."2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. április 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1991. március 18-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Bodry[1] HL C 295., 1988.11.19., 3. o. és HL C 326., 1989.12.30., 6. o.[2] HL C 158., 1989.6.26., 232. o. és az 1991. február 22-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé)[3] HL C 56., 1989.3.6., 2. o.[4] HL L 194., 1975.7.25., 47. o.[5] HL C 122., 1990.5.18., 2. o.[6] HL L 109., 1983.4.26., 8. o.[7] HL L 84., 1978.3.31., 43. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 93/84/EGK irányelve (1993. szeptember 30.) a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31993L0084

Hivatalos Lap L 254 , 12/10/1993 o. 0016 - 0018 finn különkiadás fejezet 8 kötet 2 o. 0023  svéd különkiadás fejezet 8 kötet 2 o. 0023

		A Bizottság 93/84/EGK irányelve(1993. szeptember 30.)a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 90. cikke (3) bekezdésére,mivel a 85/413/EGK [1] bizottsági irányelv által módosított 80/723/EGK [2] irányelv olyan rendszert vezetett be, amely a tagállamok számára kötelezővé tette a hatóságok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságának biztosítását; mivel az irányelv megkívánta, hogy a tagállamok bizonyos pénzügyi információkat megőrizzenek, és azokat kérésre a Bizottság elé tárják;mivel a 80/723/EGK bizottsági irányelv és különösen annak 3. és 5. cikke olyan rendelkezéseket tartalmaznak, amelyek segíthetik a Bizottságot abban, hogy megfeleljen az általa vállalt kötelezettségeknek;mivel a közvállalkozások fontos szerepet töltenek be a tagállamok gazdaságában; mivel a tagállamok és a közvállalkozásaik közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságának szükségessége a korábbinál még indokoltabbnak bizonyul, figyelembe véve a közös piaci versenyhelyzet alakulását, különös tekintettel arra, hogy a Közösség a szoros gazdasági integráció és társadalmi kohézió irányában halad;mivel a tagállamok elfogadták az Egységes Európai Okmányt, amely az egységes piac 1993. január 1-jei hatályú megteremtéséhez vezetett; mivel ez a verseny fokozódásához vezet, valamint megköveteli a Bizottságtól, hogy éberen őrködjön afelett, hogy az egységes piac által kínált összes előny elérhető legyen; mivel az egységes piac egyre szükségesebbé teszi mind a köz-, mind pedig a magánvállalkozások közötti esélyegyenlőség biztosítását;mivel megállapítható, hogy az állam és a közvállalkozásai közötti pénzmozgások jelentős része különféle kifizetési formákban valósul meg, és nem pusztán tőkeinjekció, illetve kvázi-tőkeinjekció formájában;mivel a Bizottság elsősorban a feldolgozóiparban állapította meg, hogy a vállalkozások jelentős támogatáshoz jutottak úgy, hogy ez a Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése értelmében nem került bejelentésre; mivel az állami támogatásokról készült első [3], második [4] és harmadik [5] jelentés megerősíti, hogy nagy összegű állami támogatások továbbra is jogellenesen kerülnek szétosztásra;mivel a hatóságok és a közvállalkozások közötti pénzmozgások utólagos ellenőrzésén alapuló jelentési rendszer lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy kötelezettségeinek eleget tegyen; mivel ennek az ellenőrzési rendszernek meghatározott pénzügyi információkat kell lefednie; mivel ezek az információk nyilvánosan nem mindig hozzáférhetők, valamint – amint az a közszférában nyilvánvalóvá vált – nem kellően részletesek ahhoz, hogy az állam és a közvállalkozások közötti pénzmozgások megfelelő értékelését lehetővé tegyék;mivel az összes kért információ a kitűzött céllal arányosnak tekinthető, figyelemmel arra a tényre, hogy az ilyen típusú információkat kötelező nyilvánosságra hozni legutóbb a 90/605/EGK [6] irányelvvel módosított, a társaságok éves beszámolójára vonatkozó 78/660/EGK [7] tanácsi irányelv értelmében is;mivel a tagállamok adminisztratív jellegű terheinek könnyítése érdekében a jelentési rendszernek fel kellene használnia mind a nyilvánosan hozzáférhető adatokat, mind pedig a többségi tulajdonosok számára elérhető információkat; mivel engedélyezni kell az összevont (konszolidált) beszámolók benyújtását; mivel a feldolgozóiparban működő jelentősebb vállalkozások részére összeegyeztethetetlen módon nyújtott támogatások torzítják legjobban a közös piaci versenyt; mivel így az ilyen jelentési rendszer jelenleg olyan vállalkozásokra korlátozható, amelyek éves forgalma a 250 millió ECU-t meghaladja;mivel annak ellenére, hogy a Bizottság az irányelvről adott 1980. évi értesítéskor azt az álláspontot képviselte, hogy a közvállalkozásokon vagy közvállalkozások csoportján belüli pénzmozgások nem képezik a 80/723/EGK irányelv tárgyát, a közvállalkozásokon keresztül gyakran államilag befolyásolt gazdasági élet új követelményei megkívánják ezeknek az információknak a bevonását is; mivel – ahogyan ezt 1980 [8] óta a Bíróság joggyakorlata is kiemeli – a 93. cikk (3) bekezdése rendelkezéseinek a tagállamok által történő megsértése érzékelhetően gyakoribbá vált, ami egyre nehezebbé tette a Bizottság számára, hogy a piaci versenyt ellenőrző feladatait ellássa; mivel ennek következtében a Bizottság felügyeleti hatáskörét növelni kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 80/723/EGK irányelv a következőképpen módosul:(1) A 2. cikk a következő francia bekezdéssel egészül ki:"– "a feldolgozóiparhoz tartozó közvállalkozás"; kifejezés jelentése:minden olyan vállalkozás, amelynek fő tevékenységi területe, azaz a meghatározás szerint teljes éves forgalmának legalább 50 százaléka, feldolgozóipari tevékenységből származik. Ezek azok a vállalkozások, amelyeknek működése a NACE Rev 1. osztályozásban a D. szakasz – Feldolgozás alá tartozik (alszakaszok a DA-tól a DN-el bezárólag). [9](2) Az irányelv a következő 5a. cikkel egészül ki:"5a cikk(1) Azok a tagállamok, amelyeknek közvállalkozásai a feldolgozóiparhoz tartoznak, a (2) bekezdés szerinti pénzügyi információkkal látják el évente a Bizottságot a (4) bekezdésben meghatározott ütemezésnek megfelelően.(2) A feldolgozóiparhoz tartozó minden közvállalkozás a következő pénzügyi információkat köteles megadni a (3) bekezdésben foglaltaknak megfelelően:i) az üzleti jelentés és az éves beszámoló, a 78/660/EGK [10] tanácsi irányelv meghatározása szerint. Az éves beszámoló és az üzleti jelentés magában foglalja a mérleget, az eredménykimutatást, a kiegészítő mellékletet a számviteli politikával, az igazgatók nyilatkozataival, valamint a vállalkozás részegységeire vonatkozó és a tevékenységi jelentésekkel együtt. Ezen felül be kell nyújtani a közgyűlések jegyzőkönyveit, valamint minden más, a kérdésre vonatkozó információt is.Amennyiben a közvállalkozások üzleti jelentésében, illetve éves beszámolójában a következő adatok nem szerepelnek, úgy azokat szintén csatolni kell:ii) bármely, részvénytőke vagy a saját tőkéhez hasonló természetű tőkeelemek szolgáltatása, meghatározva a szolgáltatás feltételeit is (törzs-, elsőbbségi, ideiglenes vagy átváltható részvények és a kamatlábak; az ezekhez kapcsolódó osztalékok vagy átalakítási jogok);iii) a vissza nem térítendő támogatások, illetve a meghatározott feltételek mellett visszatérítendő támogatások;iv) a vállalkozás által kapott bármely kölcsön, beleértve a folyószámlahitelt és a tőkeinjekció esetén fizetett előlegeket, a kamatlábak és a hitelfeltételek, valamint a hitelfelvevő vállalkozás által a kölcsönt nyújtó félnek adott esetleges hitelbiztosíték pontos ismertetésével;v) a hatóságok által a vállalkozásnak adott garanciák a hitelfinanszírozás tekintetében (meghatározva a feltételeket és minden olyan díjat, amelyet a vállalkozás ezekért a garanciákért fizet);vi) a kifizetett osztalék és a visszatartott nyereség;vii) az állami beavatkozás bármely más formája, különös tekintettel a közvállalkozások köztartozásainak elengedésére, beleértve, többek között, a kölcsönök, támogatások visszafizetésének, illetve a társasági adók és társadalombiztosítási járulékok, vagy bármely hasonló költségek megfizetésének elengedését.(3) A (2) bekezdésben előírt információkat minden olyan közvállalkozás tekintetében be kell nyújtani, amelynek a legutóbbi üzleti évben árbevétele a 250 millió ECU-t meghaladta.A fent kért információt minden egyes közvállalkozásra vonatkozóan – beleértve a tagállamokban található vállalkozásokat is – külön kell benyújtani, és adott esetben, meg kell jelölni a különböző közvállalkozások csoportjain belüli, valamint a csoportok közötti tranzakciókat, csakúgy mint a közvállalkozások és az állam közötti közvetlen tranzakciókat. A (2) bekezdés ii. pontjában említett részvénytőke magában foglalja az állam közvetlen tőke-hozzájárulását, valamint minden olyan részvénytőkét, amelyet egy – ugyanazon a vállalatcsoporton belüli vagy azon kívüli – állami holdingtársaság vagy más közvállalkozás (beleértve a pénzügyi szervezeteket is) hozzájárulásaként kapott az adott vállalkozás. A pénzügyi támogatást szolgáltató és az azt felhasználó vállalkozás kapcsolatát mindig pontosan kell meghatározni. Hasonlóképpen, a (2) bekezdésben említett jelentést minden egyes vállalkozás tekintetében külön kell benyújtani, csakúgy, mint az olyan (al-) holdingtársaság esetében, amely több közvállalkozást fog össze, amennyiben az (al-) holdingtársaság az egyesített értékesítése alapján "feldolgozónak" minősül.Egyes közvállalkozások jogilag különálló vállalkozások között osztják meg tevékenységeiket. Az ilyen vállalkozások esetében a Bizottság elfogad egy összevont (konszolidált) jelentést. Az összevonásnak az ugyanabban, illetve egymáshoz közeli ágazatokban működő vállalkozások egy csoportjának gazdasági realitását kell tükröznie. A különböző, kizárólag pénzügyi holdingok esetében az összevont jelentések nem elégségesek.(4) A (2) bekezdésben előírt információt évente kell benyújtani a Bizottság részére. Az 1992. pénzügyi évre vonatkozó információt az irányelv közzétételétől számított két hónapon belül kell benyújtani a Bizottságnak.Az 1993-ra és a következő évekre vonatkozó információt az érintett közvállalkozás üzleti jelentése közzétételének dátumától számított 15 munkanapon belül kell benyújtani. Minden esetben és különösen azoknak a vállalkozásoknak az esetében, amelyek nem tesznek közzé üzleti jelentést, az előírt információt legkésőbb a vállalat pénzügyi évének végétől számított kilenc hónapon belül kell benyújtani.A jelentési rendszerbe tartozó társaságok számának megállapítása érdekében ennek az irányelvnek a közzétételétől számított két hónapon belül a tagállamok listát nyújtanak be a Bizottságnak az e cikk hatálya alá tartozó társaságokról, valamint azok forgalmáról. A listát minden év március 31-ig aktualizálni kell.(5) Ezt a cikket a Treuhandanstalt tulajdonába tartozó vagy általa irányított társaságokra csak a Treuhandanstalt befektetései számára létrehozott különleges jelentési rendszer lejáratát követően kell alkalmazni.(6) A tagállamok ellátják a Bizottságot minden olyan további információval, amelyet az szükségesnek ítél a benyújtott adatok alapos értékeléséhez."2. cikkA tagállamok legkésőbb 1993. november 1-ig elfogadják azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek ennek az irányelvnek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1993. szeptember 30-ána Bizottság részérőlKarel Van Miertalelnök[1] HL L 222., 1978.8.14., 11. o.[2] HL L 195., 1980.7.29., 35. o.[3] ISBN 92–825–9535.[4] ISBN 9–826–0386.[5] ISBN 92–826–4637.[6] HL L 317., 1990.11.16., 60. o.[7] HL L 222., 1978.8.14., 11. o.[8] Lásd például a Bizottság kontra Franciaország 290/83 sz. ügyben hozott ítéletet (EBHT 1985. 439. o.) (mezőgazdasági hitelalap), a Van der Kooy kontra Bizottság 67, 68 és 70/85 sz. ügyben hozott ítéletet (EBHT 1988. 219. o.), az Olaszország kontra Bizottság 303/88 sz. ügyben hozott ítéletet (EBHT 1991. I-1433. o.) (ENI-Lanerossi) és az Olaszország kontra Bizottság C-305/89 sz. ügyben hozott ítéletet (EBHT 1991. I-1603. o.) (IRI, Finmeccanica és Alfa Romeo).[9] HL L 83., 1993.4.3.";[10] HL L 222., 1978.8.14., 11. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1989. április 13.) a műtrágyák kalcium-, magnézium-, nátrium- és kéntartalma tekintetében a 76/116/EGK irányelv kiegészítéséről és módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0284

Hivatalos Lap L 111 , 22/04/1989 o. 0034 - 0038 finn különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0229  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 18 o. 0229

		A Tanács irányelve(1989. április 13.)a műtrágyák kalcium-, magnézium-, nátrium- és kéntartalma tekintetében a 76/116/EGK irányelv kiegészítéséről és módosításáról(89/284/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1], az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel intézkedéseket kell elfogadni a belső piac 1992. december 31-ig történő fokozatos létrehozására; mivel a belső piac egy belső határok nélküli térség, ahol biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgása;mivel a legutóbb a 88/183/EGK irányelvvel [4] módosított, a műtrágyákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. december 18-i 76/116/EGK tanácsi irányelv [5] megállapította a szilárd EGK-műtrágyák forgalmazásának szabályait; mivel szükségesnek bizonyult az említett irányelv kiterjesztése az ilyen műtrágyák kalcium-, magnézium-, nátrium- és kéntartalma tekintetében;mivel a 76/116/EGK irányelv a továbbiakban a csak kalcium-, magnézium- és kéntartalmú műtrágyákra is alkalmazható,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/116/EGK irányelv I. mellékletében felsorolt EGK-műtrágyák magnézium-, nátrium- és kéntartalmát fel lehet tüntetni, feltéve hogy ezek az elemek az ezen irányelv 2. cikkében meghatározott minimális mennyiségben jelen vannak, és az EGK-műtrágyák továbbra is megfelelnek a 76/116/EGK irányelv I. melléklete követelményeinek. Ilyen esetekben az irányelv 6. cikke b) pontjában meghatározott jelöléssel kiegészítik a típusmegjelölést.2. cikkAz 1. cikkben említett EGK-műtrágyák magnézium-, nátrium- és kéntartalmát csak akkor lehet feltüntetni, ha azok tartalmaznak legalább:- 2 % magnéziumoxidot (MgO), azaz 1,2 % Mg-t,- 3 % nátriumoxidot (Na2O), azaz 2,2 % Na-t,- 5 % kéntrioxidot (SO3), azaz 2 % S-t.3. cikk(1) Ezen irányelv értelmében a tápanyagnak számító kalciumtartalmat csak az I. mellékletben felsorolt 1. és 2. típusú műtrágyák esetében kell feltüntetni, a (2) bekezdés sérelme nélkül.A tagállamok meghatározhatják, hogy a területükön forgalmazott műtrágyák kalciumtartalmát oxid formában (CaO), elemi formában (Ca) vagy mindkét formában tüntessék fel.A következő képletet kell alkalmazni a kalciumoxid-tartalom kalciumtartalommá történő átszámítására:kalcium (Ca) = kalciumoxid (CaO) × 0,715(2) A 76/116/EGK irányelv I. melléklete C. részében említett, lombozat permetezésére szánt folyékony műtrágyák oldható kalciumtartalmát meg lehet határozni, ha a tartalom eléri legalább a 8 % kalciumoxidot (= 5,7 % Ca-t).4. cikkAz ezen irányelv és mellékletei rendelkezéseinek megfelelő műtrágyákon feltüntethető az "EGK-MŰTRÁGYA" jelölés.5. cikkA tagállamok meghatározhatják, hogy a területükön forgalmazott műtrágyák magnézium-, nátrium- és kéntartalmát az alábbi formák közül melyikben tüntessék fel:- oxid formában (MgO, Na2O, SO3), vagy- elemi formában (Mg, Na, S),- vagy mindkét formában.A következő képleteket kell alkalmazni a nátriumoxid- és a kéntrioxid-tartalom nátrium-, illetve kéntartalommá történő átszámítására:- nátrium (Na) = nátriumoxid (NaO) × 0,742,- kén (S) = kéntrioxid (SO3) × 0,400.Az oxidtartalom számításakor a legközelebbi tizedesig kell kerekíteni az összeget.6. cikkAzonosítás céljából a következő jelölések használata kötelező:a) "EGK-MŰTRÁGYA" nyomtatott nagybetűkkel;b) a műtrágya típusának megjelölése:- vagy a 76/116/EGK irányelv I. mellékletének megfelelően, a típusmegjelölést a "tartalmaz…" kifejezés és az ezen irányelvben említett, a műtrágyában megtalálható elemek neve vagy vegyjele követi. A 76/116/EGK irányelvben említett elemek tartalmát mutató adatokat zárójelben követhetik az e rendelet I. mellékletében említett elemek adatai,- vagy ezen irányelv I. mellékletének megfelelően történik;c) minden egyes tápanyag vonatkozásában a garantált tápanyagtartalom és a garantált tartalom formája és/vagy oldhatósága, amennyiben a műtrágyákról szóló irányelvek mellékletei ezeket meghatározzák.A tiszta és a kevert műtrágyák tápanyagtartalmát tömegszázalékban kell megadni egész számokkal, illetve, ahol szükséges, egy tizedes értékig.Amennyiben egy műtrágya számos feltüntetendő elemet tartalmaz, azok tartalmát a következő sorrendben kell feltüntetni:N, P2O5 és/vagy P, K2O és/vagy K, CaO vagy Ca, MgO és/vagy Mg, Na2O és/vagy Na, SO3 és/vagy S.A tápanyagok formáját és oldhatóságát a műtrágya tömegszázalékában is ki kell fejezni, kivéve ahol a 76/116/EGK irányelv I. melléklete kimondottan rendelkezik e tartalom más módon történő kifejezéséről.A tápanyagokat mind szavakkal, mind a megfelelő kémiai szimbólumokkal jelzik, pl.: nitrogén (N), foszfor (P), foszfor-pentoxid (P2O5), kálium (K), káliumoxid (K2O), magnézium (Mg), magnéziumoxid (MgO), nátrium (Na), nátriumoxid (Na2O), kén (S), kéntrioxid (SO3), kalcium (Ca) és kalciumoxid (CaO).7. cikkAz 1. cikkben említett műtrágyák magnézium-, nátrium- és kéntartalmát az alábbi formák valamelyike szerint kell feltüntetni:- a teljes tartalom a műtrágya tömegszázalékában kifejezve,- amennyiben egy elem vízben teljesen oldódik, csak a vízben oldható mennyiséget kell feltüntetni,- a teljes tartalom és a vízben oldódó tartalom a műtrágya tömegszázalékában kifejezve, amennyiben az oldható tartalom legalább negyede a teljes tartalomnak.A tartalmat a 76/116/EGK irányelv 8. cikkében említett vizsgálati módszerrel kell meghatározni.8. cikkA feltüntetett kalcium-, magnézium-, nátrium- és kéntartalom megengedett eltérése ezen elemek feltüntetett tartalmának a negyede lehet, abszolút értelemben maximum 0,9 % lehet a CaO, MgO, Na2O és SO3 esetében, azaz Ca-nál 0,64, Mg-nál 0,55, Na-nál 0,67 és S-nél 0,36.9. cikkA 76/116/EGK irányelv I. melléklete a következőképpen módosul:1. az ezen irányelv II. mellékletében említett kálium-szulfátos keserűsó EGK-műtrágyát 7-es sorszámmal csatolják az A. részhez – Egyszerű műtrágyák, III. Káliumműtrágyák;2. az ezen irányelv II. mellékletében említett kalciumnitrát-oldat EGK-műtrágyát folyékony műtrágyaként 3-as sorszámmal csatolják a C. részhez – Folyékony műtrágyák, 1. Egyszerű műtrágyák.10. cikk(1) A tagállamok elfogadják azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől [6] számított 12 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1989. április 13-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Solbes[1] HL C 20., 1988.1.26., 5. o.[2] HL C 262., 1986.10.10., 82. o. és HL C 47., 1989.2.27.,[3] HL C 134., 1988.5.24., 6. o.[4] HL L 83., 1988.3.29., 33. o.[5] HL L 24., 1976.1.30., 21. o.[6] A tagállamokat 1989. április 17-én értesítették erről az irányelvről.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETMŰTRÁGYÁK, AMELYEK TÁPANYAGKÉNT FŐKÉNT KALCIUMOT, MAGNÉZIUMOT VAGY KÉNT TARTALMAZNAKSorszám | Típusmegjelölés | Az előállításra és az alapvető összetevőkre vonatkozó adatok | Minimális tápanyagtartalom (tömegszázalék) Adatok a tápanyagok kifejezésére Egyéb követelmények | Egyéb adatok a típusmegjelölésre | Garantált tápanyagtartalom A tápanyagok oldhatósága Egyéb követelmények |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |1 | Kalciumszulfát | Természetes vagy ipari eredetű termék, amely különböző hidratáltsági fokú kalciumszulfátot tartalmaz | 25 % CaO 35 % SO3 A kalcium és a kén összes CaO + SO3 formában kifejezve Az őrlemény finomsága: legalább 80 % átesik a 2 mm-es lyukméretű szitán,legalább 99 % átesik a 10 mm-es lyukméretű szitán | A szokásos márkanevekkel kiegészíthető | Összes kéntrioxid Opcionális: összes CaO |2 | Kalciumklorid-oldat | Ipari eredetű kalciumklorid-oldat | 12 % CaO A kalcium vízben oldódó CaO-ként kifejezve | | Kalciumoxid Opcionális: növény-permetezésre |3 | Elemi kén | Viszonylag finom, természetes vagy ipari termék | 98 % S (245 %: SO3) A kén összes SO3-ként kifejezve | | Összes kéntrioxid |4 | Keserűsó | Ásványi eredetű termék, fő összetevője egyszeresen hidratált magnéziumszulfát | 24 % MgO 45 % SO3 A magnézium és a kén vízoldható magnéziumoxidként és kéntrioxidként kifejezve | A szokásos kereskedelmi nevekkel kiegészíthető | Vízoldható magnéziumoxid Opcionális: vízoldható kéntrioxid |5 | Magnéziumszulfát | Fő összetevőként hétszeresen hidratált magnéziumszulfátot tartalmazó termék | 15 % MgO 28 % SO3 A magnézium és a kén vízben oldódó magnéziumoxidként és kéntrioxidként kifejezve | A szokásos kereskedelmi nevekkel kiegészíthető | Vízben oldódó magnéziumoxid Opcionális: vízben oldódó kéntrioxid |6 | Magnéziumklorid-oldat | Ipari eredetű, magnéziumklorid feloldásával nyert termék | 13 % MgO A magnézium magnéziumoxidként kifejezve Maximális kalcium tartalom: 3 % CaO | | Magnéziumoxid |--------------------------------------------------II. MELLÉKLETSorszám | Típusmegjelölés | Az előállításra és az alapvető összetevőkre vonatkozó adatok | Minimális tápanyagtartalom (tömegszázalék) Adatok a tápanyagok kifejezésére Egyéb követelmények | Egyéb adatok a típusmegjelölésre | Garantált tápanyagtartalom A tápanyagok oldhatósága Egyéb kritériumok |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |7 | Káliumszulfátos keserűsó | Káliumszulfát hozzáadásával keserűsóból nyert termék | 8 % MgO A magnézium vízoldható MgO-ként kifejezve 6 % K2O A kálium vízoldható K2O-ként kifejezve Összes MgO + K2O: 20 % Maximális klórtartalom: 3 % Cl | A szokásos kereskedelmi nevekkel kiegészíthető | Vízoldható magnéziumoxid Vízoldható káliumoxid Opcionális: a klórtartalom megemlítése, amennyiben az kisebb 3 % Cl-nál |3 | Kalciumnitrát-oldat | Kalciumnitrát vízben történő feloldásával nyert termék | 8 % N A nitrogén salétromsavas formában lévő nitrogénként kifejezve, maximum 1 % nitrogén ammónia formájában kifejezve | A típusmegjelölést, amennyiben helyénvaló, az alábbi jelzések egyike követheti: levéltrágyázáshoz,tápanyagoldatok készítéséhez,öntözéses tápanyag-utánpótláshoz | Összes nitrogén Opcionális: nitrogén salétromsavas formában,nitrogén ammóniaként,kalcium, az 5. oszlopban meghatározott felhasználási módok esetében |--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2001/46/EK irányelve (2001. július 23.) a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló 95/53/EK tanácsi irányelv, valamint a takarmányozásról szóló 70/524/EGK, 96/25/EK és 1999/29/EK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0046

Hivatalos Lap L 234 , 01/09/2001 o. 0055 - 0059

		Az Európai Parlament és a Tanács 2001/46/EK irányelve(2001. július 23.)a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló 95/53/EK tanácsi irányelv, valamint a takarmányozásról szóló 70/524/EGK, 96/25/EK és 1999/29/EK irányelv módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 152. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A takarmányozást szolgáló termékek biztonságossága elsődleges feladat, és szükséges biztosítani, hogy a Közösségen belül takarmányozási célból forgalomba hozott termékek biztonságosak legyenek. A takarmányozás területén végzendő hatósági ellenőrzések megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1995. október 25-i 95/53/EK tanácsi irányelv [4] e cél elérését segíti elő.(2) A 74/63/EGK tanácsi irányelvet a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról és termékekről szóló, 1999. április 22-i 1999/29/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezte [5]. Ezért a 74/63/EGK irányelvre való hivatkozásokat az 1999/29/EK irányelv IV. mellékletének táblázata szerint módosítani kell.(3) A takarmányokban felhasználandó termékek forgalomba hozatalához kapcsolódóan szükséges a 70/524/EGK [6], a 95/53/EK és a 96/25/EGK [7] irányelvekben használt meghatározások harmonizálása a takarmányágazatban.(4) A közelmúltban két súlyos dioxin-szennyezés fordult elő takarmányozásra használt termékekben. Figyelembe véve az ezen eseményekből származó tapasztalatokat, javítani kell az olyan esetekben alkalmazott eljárásokat, amikor egy takarmányozásra használt termék komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre, vagy ahol az 1999/29/EK irányelv bizonyos megsértése mutatható ki. A cél ebben az esetben tökéletesíteni azon kockázatok kezelését, amelyek az ember vagy az állatok egészsége, illetve a környezet védelmének a takarmányozásról szóló közösségi szabályozásban meghatározott szintjét veszélyeztetik, miközben ügyelni kell arra, hogy ezek a különleges eljárások a kis problémákra való rendszeres alkalmazásukkal ne váljanak közhelyszerűvé.(5) A Bizottság által a takarmány- és a tápláléklánc dioxin-szennyeződése után végzett vizsgálat feltárta, hogy a tagállamok nehezen tudták kezelni az ilyen szokatlan válságokat. A tapasztalatokra tekintettel és annak érdekében, hogy biztosítva legyen a Közösségen belül a takarmánytermékekkel kapcsolatos komoly kockázati tényezők egységes hatékonyságú kezelése, olyan rendelkezések bevezetése szükséges, amelyek megkövetelik a tagállamoktól a takarmányágazatban előforduló vészhelyzetek kezelésére készenléti tervek kidolgozását.(6) Ahol egy tagállamban olyan, az ember vagy az állatok egészségére vagy a környezetre veszélyt jelentő komoly kockázat lép fel takarmányozásra használt termékekkel kapcsolatban, amit az érintett tagállam(ok) nem tud(nak) megfelelően kezelni, a Bizottság köteles megtenni minden szükséges óvintézkedést, és különösen legyen joga arra, hogy felfüggessze a takarmánytermékek kereskedelmét és kivitelét az érintett tagállam területének egészéről vagy annak egy részéről, vagy különleges feltételeket határozzon meg az érintett termékekre vagy anyagokra.(7) Az 1999/29/EK irányelv meghatározza a takarmány-alapanyagokban és takarmányokban előforduló bizonyos nemkívánatos anyagok és termékek legnagyobb megengedett szintjét.(8) Egy rendszert már létrehoztak, hogy lehetővé tegye a tagállamok számára, hogy a piaci szereplők a takarmány-előállítási lánc bármely szakaszában tájékoztassák őket egyes olyan esetekről, ahol megsértik a nemkívánatos termékekre és anyagokra vonatkozó szabályokat. Tekintettel a szerzett tapasztalatokra és a Közösség általános termékbiztonsági szabályai által meghatározott hasonló intézkedésekre, e rendszert fejleszteni kell, és ki kell terjeszteni, hogy minden olyan esetre alkalmazható legyen, amelyben egy piaci szereplő úgy látja, hogy egy takarmánytermék komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre.(9) Jelenleg a többi tagállam és a Bizottság felé történő tájékoztatási kötelezettség áll fenn akkor, amikor valószínűsíthető, hogy egy olyan takarmányalapanyag- vagy takarmányszállítmányt küldenek más tagállamokba, amely a nemkívánatos termékek és anyagok legnagyobb megengedhető szintjének nem felel meg.(10) Szükséges ennek a gyors információcsere-rendszernek a 95/53/EK irányelvbe való beépítése és a működését szabályozó egységes eljárások létrehozása, hogy a jövőben alkalmazni lehessen minden esetben, ahol egy termék veszélyezteti az emberek és az állatok egészségét, illetve a környezetet, valamint a teljes vizsgálati rendszer fejlesztése céljából. Az egyszerűség és a hatékonyság okán a rendszernek vonatkoznia kell arra az esetre is, amikor egy tagállam megtagadja egy harmadik országból származó termék beléptetését a behozatalkor végzett ellenőrzés alapján. Ezek az egységes eljárások bizonyos módosításokkal azonosak lehetnek az általános termékbiztonságról szóló, 1992. június 29-i 92/59/EGK tanácsi irányelv szerint megállapított, rendkívüli esetekre vonatkozó információcsere-eljárással [8].(11) Nem lehet minden potenciálisan veszélyes biológiai vagy vegyi eredetű szennyezést felsorolni, amely véletlenül vagy jogtalan cselekmény következtében történhet, és amely hatással lehet egy takarmányozásra használt termékre.(12) A téves feliratozásból, valamint a termékek kezeléséből, szállításából, tárolásából vagy feldolgozásából adódó kockázatokat is figyelembe kell venni.(13) Annak érdekében, hogy az ellenőrzési rendszer és a vonatkozó ellenőrző intézkedések hatékonysága javuljon, ahol felmerül a gyanú, hogy komoly kockázata van annak, hogy az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre káros szennyezés történik, a tagállamokat fel kell kérni arra, hogy vizsgálják meg a szennyezés jellegét és mértékét, és tegyenek meg mindent, hogy meghatározzák annak eredetét, annak érdekében, hogy minden más lehetséges szennyezést is fel lehessen deríteni.(14) A 95/53/EK irányelv kötelezi a tagállamokat, hogy a Bizottság számára információt adjanak az évente elvégzett ellenőrzések eredményeiről, első alkalommal 2000. április 1-jéig. Azt is megállapítja, hogy e jelentéseket a Bizottság felhasználja arra, hogy egy átfogó összefoglaló jelentést készítsen el és terjesszen elő a közösségi szinten elvégzett ellenőrzésekről, egy, a következő évre szóló, koordinált ellenőrzési programjavaslattal együtt. A takarmányozásra felhasznált termékek biztonságát befolyásoló szennyezésekkel kapcsolatos információkat a tagállamok és a Bizottság figyelembe veszik az éves koordinált ellenőrzési programok prioritásainak megállapítása során. A takarmányozásra használt termékek forgalmazásával és használatával kapcsolatos, az emberek és az állatok egészségét, valamint a környezetet érintő kockázatokról összegyűjtött minden információ könnyebben elemezhető, ha összehangolt és szabványosított módon van megadva.(15) Figyelemmel a fentiekben említettekre, a 95/53/EK, a 70/524/EGK, a 96/25/EK és az 1999/29/EK irányelvet módosítani kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA Tanács 95/53/EK irányelve a következőképpen módosul:1. A 2. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:a) az a) pont második francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"– A takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról és termékekről szóló 1999. április 22-i 1999/29/EK tanácsi irányelv [9]."b) az e) pont helyébe a következő szöveg lép:"e) "takarmányozásra szánt termék" vagy "termék": takarmány vagy bármely, takarmányozásra használt anyag;"c) a h) pont helyébe a következő szöveg lép:"h) "forgalomba hozatal"; vagy "forgalmazás";: takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából – beleértve az eladásra felkínálást – vagy bármely más harmadik személy részére ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái.";2. az irányelv a 4. cikk után a következő cikkel egészül ki:"4a. cikk(1) A tagállamok vészhelyzeti operatív terveket dolgoznak ki, amelyek egyrészt késlekedés nélkül alkalmazandó intézkedéseket rendelnek el azokra az esetekre, amikor egy takarmánytermék komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre, másrészt amelyek meghatározzák a jogokat és a kötelezettségeket, valamint az információtovábbítás csatornáit. A tagállamok megfelelő módon felülvizsgálják ezeket a terveket, különös tekintettel az ellenőrző szolgálatok szervezetében történő változásokra, valamint a megszerzett tapasztalatokra, beleértve azokat a tapasztalatokat, amelyeket esetleges szimulációs gyakorlatok során szereztek.(2) A tagállamok továbbítják a Bizottság felé az általuk összeállított vészhelyzeti operatív terveket és azok esetleges módosításait.(3) A Bizottság megvizsgálja a terveket és olyan módosítási javaslatot tesz az érintett tagállamoknak, ami segíthet biztosítani, hogy a tagállamok vészhelyzeti operatív tervei egyenértékű hatékonysági garanciákat nyújtsanak. Ahol szükséges, annak érdekében, hogy elérje ezt a célt, a Bizottság a 23. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően irányelveket bocsáthat ki a vészhelyzeti operatív tervek összehangolására.";3. a 12. cikk (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(1) A rendeltetési tagállam illetékes hatósága a rendeltetési állomásokon a diszkriminációt kizáró módon, véletlenszerűen ellenőrizheti, hogy a termékek megfelelnek-e a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott rendelkezéseknek. Különösen – és kizárólag e véletlenszerűen végzett ellenőrzésekhez szükséges mértékben – a tagállamok felkérhetik a piaci szereplőket, hogy jelentsék a termékek érkezését az illetékes hatóságnak. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amikor igénybe veszik ezt az intézkedést.";4. a 13. cikk (1) bekezdésének második francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"– adott esetben a termékek ártalmatlanná tétele";5. a 14. cikk első bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"A termékeknek a 13. cikk (1) bekezdésében előírt megsemmisítése, más célra való hasznosítása, a származási országba való visszaküldése vagy ártalmatlanná tétele esetén a rendeltetési tagállam haladéktalanul kapcsolatba lép a termékeket küldő tagállammal. A küldő tagállam minden szükséges intézkedést megtesz és értesíti a rendeltetési tagállamot az elvégzett ellenőrzések jellegéről és eredményéről, a hozott döntésekről és a döntések okairól.";6. az irányelv a 15. cikk után a következő szakasszal egészül ki:"3a. szakaszVédzáradék15a. cikk(1) Ahol egy takarmányozásra használandó termék miatti probléma valószínűleg komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre, és egy vagy több tagállamban nem lehet megfelelően megfékezni az érintett tagállam(ok) által foganatosított intézkedésekkel, a Bizottság, a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam kérelmére, a helyzet súlyosságától függően, haladéktalanul elfogadja az alábbi intézkedéseket:- felfüggeszti a termékek Közösségen belüli forgalomba hozatalát, takarmányozásban való felhasználását vagy harmadik országokba való kivitelét az érintett tagállam(ok) egész területéről vagy annak egy részéről, vagy egy vagy több, a Közösség területén található létesítményből, vagy- különleges feltételeket határoz meg a termékek Közösségen belüli forgalomba hozatalára, takarmányozásban való felhasználására vagy az érintett tagállam(ok) egész területéről vagy annak egy részéről, vagy egy vagy több, a Közösség területén található létesítményből harmadik országokba való kivitelére vonatkozóan.(2) Vészhelyzetekben azonban a Bizottság, az érintett tagállammal (tagállamokkal) folytatott konzultációt követően és a többi tagállam tájékoztatásával, ideiglenesen elfogadhatja az (1) bekezdésben említett intézkedéseket. Véleményezésre, tíz munkanapon belül, a 70/372/EGK [10] határozat 1. cikke alapján létrehozott Takarmányok Állandó Bizottsága elé terjeszti az ügyet a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, az intézkedések meghosszabbítása, módosítása vagy visszavonása céljából.Abban az esetben, ha egy tagállam hivatalosan tájékoztatja a Bizottságot a védintézkedések szükségességéről, és ha a Bizottság nem vette igénybe az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, az érintett tagállam a felhasználással vagy a forgalomba hozatallal összefüggő ideiglenes védintézkedéseket fogadhat el. Ha egy tagállam ilyen intézkedéseket fogad el, haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot. A Bizottság a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően véleményezésre tíz munkanapon belül a Takarmányok Állandó Bizottsága elé terjeszti az ügyet a tagállam által hozott ideiglenes védintézkedések meghosszabbítása, módosítása vagy visszavonása céljából.15b. cikkA Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a 9a. és a 15a. cikk szerint elrendelt intézkedésekről."7. a 16. cikk után a következő fejezettel egészül ki:"IIIA. FEJEZETINFORMÁCIÓS RENDSZER A TAKARMÁNYOKBÓL SZÁRMAZÓ VESZÉLYEKRE16a. cikkA tagállamok előírják, hogy a létesítményekért felelős személyek azonnal kötelesek tájékoztatni a tagállamok illetékes hatóságait, ha bizonyítékuk van arra vonatkozóan, hogy egy takarmányszállítmány, amelyet egy harmadik országból a Közösség területére szállítottak vagy forgalomba hoztak, és amelyet ott tárolnak vagy tulajdonukban van:- meghaladja az 1999/29/EK irányelv II. mellékletének A. részében meghatározott legnagyobb szintet, amely felett a termék takarmányozásra nem használható vagy más takarmányozásra használt termékekkel nem keverhető, vagy- nem felel meg az ezen irányelv 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett egyéb rendelkezések egyikének, és e meg nem felelés következtében, valamint a felhasználási célt figyelembe véve komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre.A létesítményekért felelős személyek megadnak minden részletinformációt, lehetővé téve az érintett termék vagy termékszállítmányok pontos azonosítását, és megadják az érintett termék vagy termékek miatt fellépő veszélyek lehető legteljesebb leírását, a termék vagy termékek felderítését segítő, rendelkezésre álló információkkal együtt. A tagállamok illetékes hatóságait szintén tájékoztatják az emberek és az állatok egészségét vagy a környezetet érintő veszélyek megelőzésére tett intézkedésekről, részletezve az intézkedéseket.A tagállamok az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intézkedésekről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelv 10. cikkében [11] említett információs követelményekkel azonos információs követelményeket határoznak meg a takarmánytermékek által jelentett veszélyekkel kapcsolatban a gazdaságokban egészségügyi ellenőrzéseket végző személyek, valamint az elemzéseket végző laboratóriumokért felelős személyek számára.Adott esetben az illetékes hatóságok alkalmazni fogják a 8., a 11. vagy a 13. cikk rendelkezéseit.16b. cikk(1) Ha a tagállamok illetékes hatóságainak a rendelkezésre álló kockázatbecslési tényezők alapján információja van arról, hogy egy takarmányszállítmány komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre, ellenőrzik a kapott információkat és adott esetben gondoskodnak arról, hogy a szükséges intézkedéseket megtegyék annak érdekében, hogy a szállítmány ne kerüljön felhasználásra takarmányokban, zárolják a szállítmányt, és azonnal megvizsgálják:- a veszély jellegét, és adott esetben a nemkívánatos anyagok szintjét,- a nemkívánatos anyagok vagy a veszély lehetséges forrását,annak érdekében, hogy a kockázatot közelebbről felmérjék.Adott esetben a kockázatértékelést ugyanezen termék vagy a takarmányozási vagy táplálkozási lánc más termékeinek a szállítmányaira is kiterjesztik, amelyek nemkívánatos anyagokat tartalmazhatnak, vagy amelyeknél hasonló veszély fennállhat, figyelembe véve a nemkívánatos anyagok bármilyen módon történő hozzáadását más takarmányozásra használt termékekhez, valamint a veszélyes termékek lehetséges visszavezetését a takarmányozási láncba.(2) Ahol egy súlyos kockázat fennállását az (1) bekezdéssel összhangban megerősítik, a tagállamok biztosítják, hogy a nemkívánatos anyagokat tartalmazó szállítmány végső rendeltetése – beleértve a lehetséges szennyeződésmentesítést, a termékek ártalmatlanná tételére tett további intézkedést, a termékek újrafeldolgozását vagy megsemmisítését is – nem jelenthet veszélyt az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre; és ahol lehetséges, hogy a meglévő nemkívánatos anyagok vagy az ilyen anyagok veszélyei más szállítmányokra vagy a takarmányozási vagy táplálkozási láncra is kiterjedhetnek, a tagállamok haladéktalanul azonosítják és ellenőrzés alá vonják a veszélyesnek ítélt termékeket tartalmazó más szállítmányokat; és adott esetben, azonosítják a veszélyes termékekkel táplált élő állatokat, és foganatosítják a 96/23/EK irányelvben vagy más, az állategészségüggyel vagy az állati eredetű termékek élelmiszerbiztonságával kapcsolatos közösségi rendelkezésekben meghatározott intézkedéseket, biztosítva az érintett ellenőrző szervek közötti koordinációt annak érdekében, hogy elkerüljék a veszélyes termékek forgalomba hozatalát, továbbá hogy biztosítsák a már forgalomban lévő termékekre vonatkozó forgalomból való visszahívási eljárás végrehajtását.16c. cikk(1) Abban az esetben, ha egy tagállam megállapítja, hogy egy, a saját területén vagy más tagállamban forgalomba hozott takarmánytermék, vagy egy harmadik országból származó, a Közösség területére egy vagy több tagállamban való forgalmazás céljából behozott termék:- meghaladja az 1999/29/EK irányelv II. mellékletének A. részében meghatározott legnagyobb szintet, amely felett a termék takarmányozásra nem használható vagy más takarmányozásra használt termékekkel nem keverhető, vagy- nem felel meg az ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett egyéb rendelkezések egyikének, és e meg nem felelés következtében, valamint a felhasználási célt figyelembe véve komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére vagy a környezetre,az a tagállam értesítés útján haladéktalanul figyelmezteti a Bizottságot.Elegendő információt ad, hogy az érintett termékeket, és adott esetben a termékekkel táplált élő állatokat azonosítsák, megtalálják és ellenőrzés alá vonják, és tervezett vagy már meghozott védintézkedéseket határoz meg annak érdekében, hogy a Bizottság képes legyen a többi tagállam megfelelő tájékoztatására.(2) Minden érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot minden nyomon követési intézkedésről, amit a jelentett veszélyre tekintettel hozott, beleértve a veszélyhelyzet megszűnésével kapcsolatos információkat.(3) A Bizottság és a tagállamok a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott feltételekkel egy rendszert hoznak létre és működtetnek a gyors információcsere érdekében azzal a szándékkal, hogy elősegítsék az (1) bekezdésben említett figyelmeztetések és a 8. cikk (1) bekezdésében említett információk továbbítását és terjesztését.(4) A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a figyelmeztetések továbbításának és terjesztésének elősegítésére meghozott intézkedésekről."8. a 17. cikk (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:"(2) A tagállamok rendelkeznek arról, hogy a vizsgálatokért felelős személyek szakmai titoktartási kötelezettség alá esnek. Ez a rendelkezés azonban nem befolyásolja a tagállamok illetékes hatóságainak lehetőségét, hogy terjesszék az emberek és az állatok egészségére vagy a környezetre nézve komoly veszély megelőzéséhez szükséges információt.";9. a 17a. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:"17a. cikk(1) A 15. cikk sérelme nélkül a Bizottság szakértői, amennyiben ezen irányelv egységes alkalmazásához az szükséges, az érintett tagállamok illetékes hatóságaival együttműködve helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek. Az a tagállam, amelynek területén ilyen ellenőrzéseket végeznek, minden szükséges segítséget megad a szakértőknek feladataik elvégzéséhez. A Bizottság tájékoztatja az illetékes hatóságokat, a tagállamokat, valamint az Európai Parlamentet az elvégzett ellenőrzések eredményeiről.(2) Az ezen cikk alkalmazásáról szóló részletes szabályokat és különösen a nemzeti hatóságokkal való együttműködésre vonatkozó szabályokat a 23. cikkben említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.";10. a 22. cikk a következőképpen módosul:a) a (2) bekezdés vége a következő mondattal egészül ki:"Ezt az információt éves jelentés formájában kell bemutatni, a 23. cikk szerint szerkesztett mintapéldánnyal összhangban."b) a (3) bekezdés vége a következő albekezdéssel egészül ki:"Az első albekezdésben említett átfogó összefoglaló jelentést közölni kell az Európai Parlamenttel."2. cikkA 70/524/EGK irányelv 2. cikkének k) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"k) "forgalomba hozatal" vagy "forgalmazás": takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából – beleértve az eladásra felkínálást –, vagy bármely más, harmadik személy részére, ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái;"3. cikkA 96/25/EK irányelv 2. cikkének b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:"b) "forgalomba hozatal" vagy "forgalmazás": takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából – beleértve az eladásra felkínálást –, vagy bármely más, harmadik személy részére, ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái."4. cikkAz 1999/29/EK irányelv 12. cikkének (3) és (4) bekezdése hatályát veszti.5. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 2002. szeptember 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 2003. május 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2001. július 23-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökA. Neyts-Uyttebroeck[1] HL C 274. E, 2000.9.26., 28. o. és HL C 96. E, 2001.3.27., 279. o.[2] HL C 367., 2000.12.20., 11. o.[3] Az Európai Parlament 2000. október 4-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2001. február 12-i közös álláspontja (HL C 93., 2001.3.23., 1. o.) és a Európai Parlament 2001. május 15-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2001. június 19-i határozata.[4] HL L 265., 1995.11.8., 17. o. A legutóbb a 2000/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 333., 2000.12.29., 81. o.) módosított irányelv.[5] HL L 115., 1999.5.4., 32. o.[6] A Tanács 1970. november 23-i 70/524/EGK irányelve a takarmány-adalékanyagokról (HL L 270., 1970.12.14., 1. o.). A legutóbb az 1999/20/EK irányelvvel (HL L 80., 1999. 3. 25., 20. o.) módosított irányelv.[7] A Tanács 1996. április 29-i 96/25/EK irányelve a takarmány-alapanyagok forgalmáról (HL L 125., 1996.5.23., 35. o.). A legutóbb a 2000/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 105., 2000.5.3., 36. o.) módosított irányelv.[8] HL L 228., 1992.8.11., 24. o.[9] HL L 125., 1996.5.23., 10. o.[10] HL L 170., 1970.8.3., 1. o.[11] HL L 115., 1999.5.4., 32. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 96/21/EK irányelve (1996. március 29.) a bizonyos élelmiszerek címkézésén a 79/112/EGK tanácsi irányelvben előírt adatoktól eltérő adatok kötelező feltüntetéséről szóló 94/54/EK bizottsági irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996L0021

Hivatalos Lap L 088 , 05/04/1996 o. 0005 - 0006

		A Tanács 96/21/EK irányelve(1996. március 29.)a bizonyos élelmiszerek címkézésén a 79/112/EGK tanácsi irányelvben előírt adatoktól eltérő adatok kötelező feltüntetéséről szóló 94/54/EK bizottsági irányelv módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelvre [1], és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésére,tekintettel az élelmiszerekben felhasználandó édesítőszerekről szóló, 1994. június 30-i 94/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre, és különösen annak 6. cikkére [2],tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel a bizonyos élelmiszerek címkézésén a 79/112/EGK tanácsi irányelvben előírt adatoktól eltérő adatok kötelező feltüntetéséről szóló, 1994. november 18-i 94/54/EK bizottsági irányelv [3] tartalmazza azoknak az élelmiszereknek a jegyzékét, amelyek esetében a címkézésnek egy vagy több kiegészítő adatot kell tartalmaznia;mivel ezen irányelvnek az említett melléklet édesítőszereket tartalmazó élelmiszerekkel való kiegészítése a célja;mivel tekintettel a javasolt fellépés hatókörére és hatásaira, az ezen irányelvben bevezetett közösségi intézkedések nemcsak szükségesek, de nélkülözhetetlenek is a megállapított célkitűzések megvalósításához; mivel a célkitűzéseket a tagállamok egyedi fellépéssel nem tudják megvalósítani; mivel, ezen felül, a 94/35/EK irányelv már előírja az ilyen célkitűzések közösségi szintű megvalósítását;mivel a fogyasztók megfelelő tájékoztatásának biztosítása céljából az édesítőszereket tartalmazó élelmiszerek címkézésén erről részletes adatokat kell feltüntetni;mivel ezen felül az édesítőszerek bizonyos kategóriáit tartalmazó élelmiszerek címkézésén figyelmeztetést kell elhelyezni;mivel a 79/112/EGK irányelv 17. cikkében és a 94/35/EK irányelv 7. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően ezen irányelv tervezetét benyújtották az Élelmiszerügyi Állandó Bizottsághoz; mivel az utóbbi képtelen volt véleményt adni; mivel ugyanannak az eljárásnak megfelelően a Bizottság egy javaslatot nyújtott be a Tanácsnak az elfogadandó intézkedésekről,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 94/54/EK irányelv melléklete a következő szöveggel egészül ki:"Élelmiszer típusa vagy kategóriája | Adatok |A 94/35/EK irányelv által engedélyezett édesítőszert vagy édesítőszereket tartalmazó élelmiszerek | "édesítőszerrel (édesítőszerekkel)"Ez az adat kíséri a 79/112/EGK irányelv 5. cikke szerinti árumrgnevezést |Mind hozzáadott cukrot vagy cukrokat, mind a 94/35/EK irányelv által engedélyezett édesítőszert vagy édesítőszereket tartalmazó élelmiszerek | "cukorral (cukrokkal) és édesítőszerrel (édesítőszerekkel)"Ez az adat kíséri a 79/112/EGK irányelv 5. cikke szerinti árumegnevezést |Aszpartámot tartalmazó élelmiszerek | "fenil-alanin forrást tartalmaz" |Több mint 10 % hozzáadott poliolt tartalmazó élelmiszerek | "túlzott fogyasztása hashajtó hatású lehet" |2. cikkA tagállamok adott esetben 1996. július 1. előtt módosítják törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket abból a célból, hogy:- legkésőbb 1996. július 1-jére engedélyezzék az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalmazását;- legkésőbb 1997. július 1-jére megtiltsák az ezen irányelvnek nem megfelelő termékek forgalmazását. Azonban a szóban forgó időpont előtt forgalomba hozott vagy felcímkézett termékeket, amelyek nem felelnek meg ezen irányelvnek, a készletek kimerüléséig forgalmazni lehet.A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1996. március 29-én.a Tanács részérőlaz elnökT. Treu[1] HL L 33., 1979.2.8., 1. o. A legutóbb a 93/102/EK irányelvvel (HL L 291., 1993.11.25., 14. o.) módosított irányelv.[2] HL L 237., 1994.9.10., 3. o.[3] HL L 300., 1994.11.23., 14. o.--------------------------------------------------