title: A Tanács irányelve (1976. július 27.) a gépjárművek és pótkocsijuk világító és fényjelző berendezéseinek felszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31976L0756

Hivatalos Lap L 262 , 27/09/1976 o. 0001 - 0031 finn különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0030  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 3 o. 0229  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0030  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0040  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 5 o. 0040

		A Tanács irányelve(1976. július 27.)a gépjárművek és pótkocsijuk világító és fényjelző berendezéseinek felszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(76/756/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel azon műszaki előírások, amelyeknek az egyes államok jogszabályai szerint a gépjárműveknek eleget kell tenniük, többek között a világító és fényjelző berendezések felszerelésére is vonatkoznak;mivel ezen előírások tagállamonként eltérőek, mivel szükséges, hogy valamennyi tagállam vagy kiegészítő jelleggel vagy jelenlegi szabályozása helyett azonos előírásokat fogadjon el különösen annak érdekében, hogy valamennyi járműtípus esetében be lehessen vezetni a gépjárművek és pótkocsijuk típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [3] tárgyát képező EGK- típusjóváhagyási eljárást;mivel a világító és fényjelző berendezések gyártására vonatkozó közös követelményeket további külön irányelvek tárgyalják;mivel az egyes tagállamok gépjárművekre vonatkozó jogszabályainak közelítése kiterjed arra is, hogy a tagállamok mindegyike kölcsönösen elismerje a közös követelmények alapján elvégzett vizsgálatokat, és egy ilyen rendszer kifogástalan működése érdekében elengedhetetlen, hogy ezen előírásokat az összes tagállam azonos időponttól kezdődően alkalmazza,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában jármű bármely, a közúti közlekedésben részt vevő, meghatározott felépítménnyel ellátott vagy anélküli, legalább négy kerékkel rendelkező, és legalább 25 km/h legnagyobb tervezési sebességű valamennyi gépjármű, valamint pótkocsijuk a vasúti jármű, mezőgazdasági vontató és munkagép, valamint egyéb munkagép kivételével.2. cikkA tagállamok az 1. melléklet 1.5.7.–1.5.20. pontjai szerint kötelező vagy megengedett világító és fényjelző berendezések felszerelése alapján nem tagadhatják meg valamely jármű EGK- vagy nemzeti típusjóváhagyását, amennyiben ezeket az I. melléklet előírásainak megfelelően szerelték fel.3. cikkA tagállamok az I. melléklet 1.5.7.–1.5.20. pontjai szerint kötelező vagy megengedett világító és fényjelző berendezések felszerelése miatt nem tagadhatják vagy tilthatják meg a járművek értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését és üzemben tartását, amennyiben ezeket az I. melléklet előírásainak megfelelően szerelték fel.4. cikkAz a tagállam, amelyik az EGK-típusjóváhagyást kiadta, meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy minden olyan módosításról tájékoztatást kapjon, amely az I. melléklet 1.1. pontjában említett valamely alkatrészt, vagy jellemző tulajdonságot érint. E tagállam illetékes hatóságai határozzák meg, hogy alá kell-e vetni a módosított gépjárműtípust újabb vizsgálatnak, és kell-e arról újabb vizsgálati jelentést kiállítani. A módosítást nem engedélyezik, ha az ilyen vizsgálat azt mutatja ki, hogy ezen irányelv előírásait nem tartották be.5. cikkA mellékletek műszaki fejlődésnek megfelelő korszerűsítése érdekében szükségessé váló bármely módosítását a 70/156/EGK irányelv 13. cikkével összhangban fogadják el.6. cikk(1) A tagállamok 1977. július 1. előtt elfogadják és közzéteszik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.E rendelkezéseket legkésőbb 1977. október 1-jétől alkalmazzák. 1979. október 1-jéig a tagállamok azonban nem tagadhatják meg a világító és fényjelző berendezések felszerelése miatt az EGK- és a nemzeti típusjóváhagyást, hacsak az 1. melléklet 4.2.6. pont követelményei nem teljesülnek. Ha azonban a 4.2.6. pontban említett szerkezeteket szerelnek fel, azoknak eleget kell tenniük az ott leírt követelményeknek.(2) Ezen irányelv kihirdetését követően a tagállamok biztosítják, hogy időben tájékoztassák a Bizottságot az irányelv által érintett területen tervezett törvényi és közigazgatási rendelkezésekről, hogy a Bizottság azokra idejében megtehesse észrevételeit.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1976. július 27-én.a Tanács részérőlaz elnökM. Van der Stoel[1] HL C 55., 1974.5.13., 14. o.[2] HL C 109., 1974.9.19., 22. o.[3] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETVILÁGÍTÓ ÉS FÉNYJELZŐ BERENDEZÉSEK FELSZERELÉSE1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEzen irányelv alkalmazásában:1.1. "Járműtípus a világító és fényjelző berendezések felszerelésére tekintettel":olyan járművek, amelyek nem különböznek egymástól az alábbi lényeges szempontokból:1.1.1. a jármű méretei és formája;1.1.2. a berendezések száma és elrendezése;Nem tekinthetők más típusú járműnek azon járművek, amelyek az 1.1.1. és 1.1.2. pontok értelmében ugyan eltéréseket mutatnak, de nem olyan mértékben, hogy az a kérdéses járműtípusra előírt lámpák fajtájának, számának, elhelyezkedésének és geometriai láthatóságának megváltozásával járna, valamint a megengedett kiegészítő lámpákkal felszerelt vagy azzal nem rendelkező járművek.1.2. "Keresztirányú sík":a jármű hosszirányú középsíkjára merőleges sík.1.3. "Üres jármű":az EGK 70/156 irányelv I. melléklet, 2.6. pont (adatközlőlap-minta) fogalmi meghatározása szerinti menetkész állapotú jármű.1.4. "Terhelt jármű":a gyártó által meghatározott műszakilag megengedett legnagyobb terhelés mértékéig megrakott jármű. A gyártó az I. mellékletben ismertetett eljárással összhangban a tengelyek terheléselosztását is meghatározza.1.5. "Lámpa":az úttest megvilágítására (fényszóró) vagy fényjelzések kibocsátására szolgáló készülék. Lámpának minősül a hátsó rendszámtábla-megvilágító készülék és fényvisszaverő is.1.5.1. "Egyenértékű lámpák":azonos funkciót ellátó és a járművet nyilvántartó ország által engedélyezett lámpák; az ilyen lámpák jellemzői eltérhetnek a jóváhagyáskor a járműre felszerelt lámpáktól azzal a feltétellel, hogy azok e melléklet követelményeinek megfelelnek.1.5.2. "Független lámpák":külön átvilágított felülettel, külön fényforrással és külön lámpatesttel rendelkező lámpák.1.5.3. "Csoportosított lámpák":külön átvilágított felülettel, külön fényforrással, de közös lámpatesttel rendelkező lámpák.1.5.4. "Kombinált lámpák":külön átvilágított felülettel, de közös fényforrással és lámpatesttel rendelkező lámpák.1.5.5. "Kölcsönösen egybeépített lámpák":külön fényforrással (vagy különböző feltételek mellett működő egyetlen fényforrással), közös vagy részben közös átvilágított felülettel és közös lámpatesttel rendelkező lámpák.1.5.6. "Elrejthető fényszóró":amely használaton kívül részben vagy teljesen elrejthető. Ez elérhető mozgatható fedél, a fényszóró helyzetének megváltoztatása vagy más egyéb alkalmas eszköz segítségével. Speciális esetben a "süllyeszthető" kifejezést olyan elrejthető fényszóróra használják, amely helyzetének megváltoztatásával a karosszériába süllyeszthető.1.5.7. "Távolsági fényszóró":az úttestet a jármű előtt nagy távolságban megvilágító berendezés.1.5.8. "Tompított fényszóró":az úttestet a jármű előtt megvilágító berendezés, amely a szembejövő járművezetőt vagy a közlekedés más résztvevőit nem vakítja el, illetve indokolatlanul nem zavarja.1.5.9. "Ködfényszóró":olyan világító berendezés, amely javítja az úttest megvilágítását köd, hóesés, sűrű eső vagy porfelhők esetén.1.5.10. "Hátrameneti lámpa":világító berendezés, amely az úttestet a jármű mögött megvilágítja, és a közlekedés többi résztvevője számára jelzi, hogy a jármű hátrafelé mozog vagy hátrafelé elindul.1.5.11. "Irányjelző":lámpa a közlekedés többi résztvevője számára annak jelzésére, hogy a jármű vezetője a jármű haladási irányát jobbra vagy balra megváltoztatni szándékozik.1.5.12. "Elakadásjelző":a jármű valamennyi irányjelző lámpájának egyidejű működtetésével annak jelzése, hogy a jármű a közlekedés többi résztvevője számára pillanatnyilag veszélyt jelent.1.5.13. "Féklámpa":a jármű mögött közlekedők számára azt jelző berendezés, hogy a járművezető az üzemi féket működteti.1.5.14. "Hátsó rendszámtábla-megvilágító lámpa":a hátsó rendszámtábla megvilágítására használt berendezés. Több optikai elemből is állhat.1.5.15. "Első helyzetjelző lámpa":a jármű jelenlétének és szélességének elölnézetből történő jelzésére használt lámpa.1.5.16. "Hátsó helyzetjelző lámpa":világító berendezés, amely hátulról jelzi a jármű jelenlétét és szélességét.1.5.17. "Hátsó helyzetjelző ködlámpa":a járművet hátulról sűrű ködben jobban láthatóvá tevő berendezés.1.5.18. "Várakozást jelző lámpa":lakott területen az álló járműre figyelmet felhívó lámpa. Ilyen esetben helyettesíti a helyzetjelző lámpákat.1.5.19. "Méretjelző lámpa":a jármű külső széle közelében és a tetejéhez lehető legközelebb elhelyezett lámpa, amely jelzi a jármű teljes szélességét. Egyes járművek és pótkocsik esetében e lámpa a jármű helyzetjelző lámpáinak kiegészítésére szolgál, hogy felhívja a figyelmet a jármű kiterjedésére.1.5.20. "Fényvisszaverő":a jármű jelenlétét a járműtől független fényforrás fényének visszaverésével a fényforrás közelében tartózkodó megfigyelő számára jelző eszköz.Ezen irányelv alapján nem minősülnek fényvisszaverőnek:- a fényvisszaverő rendszámok,- az ADR-ben megnevezett fényvisszaverő jelzések,- azon egyéb fényvisszaverő táblák és jelzések, amelyeket valamely tagállam üzemeltetési előírásai szerint bizonyos járműkategóriák vagy üzemmódok esetében kell alkalmazni.1.6. "Lámpa átvilágított felülete"1.6.1. "Fényszóró átvilágított felülete": (1.5.7.–1.5.10.) a fényszórótükör teljes felületének a keresztirányú síkra eső ortogonális vetülete. Ha a lámpa vagy lámpák üvege a fényszórótükör teljes felületének csak egy részét fedi, csupán e rész vetületét kell számításba venni. A tompított fényszórók esetében az átvilágított felületet a sötéten maradó rész határvonalának a lámpaüvegen látható vetülete határolja. Ha a fényszórótükör és az üveg állítható, közepes beállítást kell alkalmazni.1.6.2. "A fényvisszaverő kivételével a jelzőlámpa átvilágított felülete":(1.5.11.–1.5.19.) a lámpa vonatkoztatási tengelyére merőleges és a külső átlátszó felületét érintő síkra vetített ortogonális vetülete; e vetületet az e síkban fekvő ernyők széleinek burkolata határolja, és ezek mindegyike a teljes fénymennyiségnek csupán 98 %-át engedi át a vonatkoztatási tengely irányában. A lámpa alsó, felső és oldalsó határvonalának meghatározására csupán a vízszintes és a függőleges éllel rendelkező ernyőket kell figyelembe venni.1.6.3. "Fényvisszaverő átvilágított felülete":(1.5.20.) a fényvisszaverő vonatkoztatási tengelyére merőleges síkba eső tükröző felület, amelyet a fényvisszaverő optikai rendszerének szélét érintő és a vonatkoztatási tengellyel párhuzamos síkok határolnak. A fényvisszaverő alsó, felső és oldalsó éleinek meghatározásához csak a függőleges és a vízszintes síkokat kell figyelembe venni.1.6.4. "Látható átvilágított felület":valamely meghatározott megfigyelési irányban az átvilágított felület ortogonális vetülete a megfigyelési irányra merőleges síkban (lásd 2. melléklet vázlatrajza).1.7. "Vonatkoztatási tengely":a fényjel jellemző tengelyét jelenti, amelyet a lámpa gyártója vonatkoztatási irányként határoz meg (H = 0°, V = 0°) fénytani méréseknél a láthatósági zóna szögeinek, illetve a lámpa járművön való elhelyezésének meghatározásakor.1.8. "Vonatkoztatási középpont":a vonatkoztatási tengely és a külső átvilágított felület metszéspontja, amelyet a lámpa gyártója ad meg.1.9. "A geometriai láthatóság szögei":azon legkisebb térszögű zónát meghatározó szögek, amelyeken belül a lámpa átvilágított felületének láthatónak kell lennie. E térszögű tartományt az a gömbcikk határozza meg, amelynek középpontja egybeesik a lámpa vonatkoztatási középpontjával, és amelynek vízszintes metszete az útfelülettel párhuzamosan helyezkedik el. E gömbcikkeket a vonatkoztatási tengelytől kiindulva határozzák meg. A β vízszintes szög a hosszúságnak, az α függőleges szög a szélességnek felel meg. A geometriai láthatósági szögeken belül nem lehet semmiféle olyan akadály, amely gátolja a lámpa külső átvilágított felületének bármely részéből a fény terjedését. Ez nem vonatkozik azon akadályokra, amelyek a típusjóváhagyáskor léteztek, amennyiben ilyen jóváhagyás kötelező1.10. "A befoglaló szélesség külső pontja":a jármű bármelyik oldalán a jármű középsíkjával párhuzamos síkban fekvő külső pont, amely a jármű legszélesebb pontjával egybeesik, nem tekintve a következő kinyúlásokat:1.10.1. a gumiabroncsok talajjal érintkező felület közelébe eső része és az abroncsmanométerek csatlakozói;1.10.2. a kerekekre szerelhető blokkolásgátlók;1.10.3. visszapillantó tükrök;1.10.4. oldalsó irányjelzők, helyzetjelző lámpák, méretjelző lámpák, valamint a várakozást jelző lámpák;1.10.5. a járműre erősített vámzárak, és e vámzárak rögzítő és védő szerelvényei.1.11. "Teljes szélesség":az 1.10. pontban meghatározott két függőleges sík közötti távolság.1.12. "Egyes lámpa":két vagy több, azonos vagy nem azonos, de ugyanolyan funkciójú és azonos színű lámpa minden olyan együttese, amelyet e készülékek alkotnak, és amelyek teljes átvilágított felületének a keresztirányú síkra eső vetülete legalább 60 %-át elfoglalja az említett átvilágított felületek vetületeit körülvevő legkisebb négyszög területének; típusjóváhagyási kötelezettség esetén azzal a feltétellel, hogy az ilyen együttest egyes lámpaként hagyták jóvá. E kombináció az országúti fényszórók, a tompított fényszórók és a ködfényszórók esetében nem engedélyezett.1.13. "Kettős lámpa", vagy "páros számú lámpa":a lámpa sáv alakú egyetlen átvilágított felülete abban az esetben, ha ez a sáv a jármű hosszirányú középsíkjára szimmetrikusan és mindkét oldalon a jármű külső szélétől legalább 400 mm-en belül helyezkedik el, és legalább 800 mm hosszú. E felület megvilágítását legalább két, az átvilágított felület széléhez a lehető legközelebb elhelyezkedő fényforrásnak kell biztosítania. Az átvilágított felület több egymás melletti elemből is állhat, ha az egyes átvilágított felületek keresztirányú síkra eső vetületei az említett egyes átvilágított felületek vetületeit körülvevő legkisebb négyszög területének legalább 60 %-át lefedik.1.14. "Két lámpa közötti távolság":egy irányba néző lámpák esetén az 1.6. pontban említett eset szerint meghatározott két átvilágított felület kerületének vonatkoztatási tengelyére merőleges síkban az ortogonális vetületeik közötti távolság.1.15. "Megengedett lámpa":amelynek felszerelését a gyártó szabad belátására bízták.1.16. "Működést ellenőrző lámpa":valamely készülék bekapcsolt és megfelelően működő állapotát jelző lámpa vagy ellenőrző eszköz.1.17. "Bekapcsolást visszajelző lámpa":valamely készülék bekapcsolt állapotát jelző fény, amely nem jelzi az eszköz kifogástalan működését.2. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM2.1. Valamely járműtípus jóváhagyását a világító és fényjelző berendezések felszerelése szempontjából a járművet gyártó üzem vagy annak képviselője kérheti.2.2. A jóváhagyási kérelemhez három példányban csatolni kell a következő okmányokat az alábbi adatokkal:2.2.1. a jármű típusának leírását az 1.1. pontban felsoroltakkal összhangban, a terhelésre, különösen a csomagtartó legnagyobb megengedett terhelhetőségére vonatkozó korlátozásokkal együtt;2.2.2. a gyártó által világító és fényjelző berendezésként megadott eszközök jegyzéke. A jegyzék minden egyes funkcióra több típust is tartalmazhat. Minden egyes típust megfelelően azonosítani kell (különösen a típusjóváhagyási jel, a gyártó megnevezése stb.). Ezenkívül a jegyzék minden egyes funkció esetében tartalmazhatja a következő kiegészítő megjegyzést: "vagy egyenértékű készülékek";2.2.3. a világító és fényjelző berendezések teljes rajza, a különféle lámpák járművön való elhelyezkedésének megadásával;2.2.4. minden egyes lámpára az 1.6. pontban meghatározott átvilágított felületet bemutató rajz(ok).2.3. A jóváhagyó vizsgálatokkal megbízott műszaki állomásnak egy, a 2.2.2. pontban leírt világító és fényjelző berendezésekkel felszerelt, a jóváhagyásra bemutatott járműtípust képviselő üres járművet kell bemutatni.2.4. A II. mellékletben előírt mellékletet a típusjóváhagyási kérelemhez kell csatolni.3. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK3.1. A világító és fényjelző berendezéseket úgy kell felszerelni, hogy a jármű rendeltetésszerű üzemével együtt járó rezgések ellenére azok megőrizzék a mellékletben megadott jellemzőiket, és képessé tegyék a járművet a melléklet előírásainak való megfelelésre. Különösképpen nem fordulhat elő a lámpák nem szándékos elállítódása.3.2. Az 1.5.7., 1.5.8. és 1.5.9. pontokban leírt világító berendezéseket úgy kell felszerelni, hogy azok helyes beállítása könnyen elvégezhető legyen.3.3. Az összes fényjelző berendezésre – beleértve az oldalfalakon beépítetteket is – érvényes, hogy a lámpa járműre történt felszerelése után a vonatkoztatási tengely párhuzamos legyen a jármű úton való felfekvési síkjával; az oldal-fényvisszaverők esetén e tengely merőleges legyen a jármű hosszirányú középsíkjára; az összes többi fényjelző készülék esetén az említett síkkal párhuzamos legyen. A megengedett tűréshatár bármely irányban ± 3°. Ezen felül figyelembe kell venni a gyártó különleges előírásait a felszerelésre vonatkozóan.3.4. Egyéb különleges előírás hiányában a lámpák magasságát és irányhelyzetét a jármű üres állapotában és vízszintes felületre állított helyzetében kell ellenőrizni.3.5. Külön előírás hiányában a páros lámpákat úgy kell felszerelni, hogy3.5.1. a jármű hosszirányú középsíkjához képest szimmetrikusan helyezkedjenek el;3.5.2. azok egymással is szimmetrikusak legyenek a jármű hosszirányú középsíkjához viszonyítva;3.5.3. ugyanazon fotometriai követelményeket elégítsék ki;3.5.4. közel azonos fotometriai tulajdonságokkal rendelkezzenek.3.6. Aszimmetrikus külső formájú járművek esetén e követelményeket lehetőség szerinti mértékben kell betartani.3.7. Az eltérő funkciójú lámpák lehetnek egymástól függetlenek vagy csoportosítottak, kombináltak vagy (egy berendezésben) egybeépítettek, feltéve hogy minden ilyen lámpa eleget tesz az arra vonatkozó követelményeknek.3.8. A talaj feletti legnagyobb magasságot az átvilágított felület legmagasabb pontjától, míg a legkisebb magasságot az átvilágított felület legalacsonyabb pontjától kell mérni.3.9. Külön előírások hiányában egyetlen lámpa sem bocsáthat ki villogó fényt, a irányjelzők és az elakadásjelző lámpák kivételével.3.10. Egyetlen vörös fényű lámpa sem lehet látható menetirányban és a hátrameneti lámpák kivételével egyetlen fehér fényű lámpa sem lehet látható a menetiránynak háttal.E követelmény akkor minősül teljesítettnek3.10.1. menetirányból a vörös fényű lámpák láthatóságára: ha a vörös fény nem közvetlenül látható az olyan megfigyelő számára, aki a jármű első pontja előtt 25 m-re fekvő keresztirányú sík 1. zónájában mozog (lásd a 3. melléklet, 1. ábra);3.10.2. menetiránynak háttal a fehér fényű lámpa láthatóságára: ha a fehér fény nem közvetlenül látható az olyan megfigyelő számára, aki a jármű leghátsó pontja mögött 25 m-re fekvő keresztirányú sík 2. zónájában mozog (lásd a 3. melléklet, 2. ábra vázlatát).3.10.3. A megfigyelő szemszögéből az 1. és 2. zónák a következőkre korlátozódnak:3.10.3.1. magasságot illetően: két olyan vízszintes síkra, amelyek az úttest felett 1 m ill. 2,20 m magasságban helyezkednek el;3.10.3.2. szélességet illetően: a jármű hosszirányú középsíkjához képest kívül, előre-, illetve hátrafelé 15º-os szöget bezáró két olyan függőleges síkra, amelyek keresztezik a jármű teljes külső szélességét határoló és a jármű hosszirányú középsíkjával párhuzamos függőleges síkok érintkezési pontját vagy pontjait.Amennyiben több érintkezési pont van, a legelső az első síknak, a leghátsó a hátsó síknak felel meg.3.11. Az elektromos rendszert úgy kell kialakítani, hogy az első és a hátsó helyzetjelző lámpák és (ha vannak) a méretjelző lámpák, valamint a hátsó rendszámtáblát megvilágító lámpák csak egyszerre legyenek be- és kikapcsolhatók.3.12. Az elektromos rendszert úgy kell kialakítani, hogy csak a távolsági, a tompított fényszórók, valamint az első és a hátsó ködlámpák legyenek bekapcsolhatók, ha a 3.11. pontban említett lámpák is bekapcsolt állapotban vannak. E követelményt nem kell alkalmazni, amikor fényjelzésként a fényszórót rövid időközönként bekapcsolják, vagy a fényszórót és a tompított fényszórót váltakozva működtetik.3.13. A lámpák által kibocsátott fények színei a következők:–távolsági fényszóró: | fehér vagy kadmiumsárga, |–tompított fényszóró: | fehér vagy kadmiumsárga, |–ködfényszóró: | fehér vagy sárga, |–hátrameneti lámpa: | fehér, |–irányjelző: | borostyánsárga, |–elakadásjelző: | borostyánsárga, |–féklámpa | vörös, |–hátsó rendszámtábla-megvilágító lámpa: | fehér, |–első helyzetjelző lámpa: | fehér; kadmiumsárga megengedett, ha a helyzetjelző lámpát kadmiumsárga fényű fényszóróba építették be, |–hátsó helyzetjelző lámpa: | vörös, |–hátsó ködlámpa: | vörös, |–várakozást jelző lámpa: | elöl fehér, hátul vörös ill. borostyánsárga, ha az oldalirányjelzővel építették egybe, |–méretjelző lámpa: | elöl fehér, hátul vörös, |–hátsó, nem háromszögletű fény-visszaverő: | vörös, |–hátsó, háromszögletű fény-visszaverő: | vörös, |–első, nem háromszögletű fény-visszaverő: | a ráeső fénnyel azonos, |–nem háromszögletű oldalsó fényvisszaverő: | borostyánsárga. |A | 2 első irányjelző (1. kategória) |2 hátsó irányjelző (2. kategória) |2 kiegészítő irányjelző (5. kategória) |B | 2 hátsó irányjelző (2. kategória) |4.5.4. Elhelyezés4.5.4.1. Keresztirányban:A jármű külső széle és az irányjelző átvilágított felületének külső széle közötti távolság nem lehet nagyobb 400 mm-nél.A két átvilágított felület belső széle közötti távolságnak legalább 600 mm-nek kell lennie.Amennyiben a hátsó irányjelző és a megfelelő hátsó helyzetjelző lámpa közötti függőleges távolság nem haladja meg a 300 mm-t, a jármű külső széle és a hátsó irányjelző átvilágított felületének külső széle közötti távolság legfeljebb 50 mm-rel haladhatja meg a jármű külső széle és a megfelelő hátsó helyzetjelző lámpa átvilágított felületének külső széle közötti távolságot.Az első irányjelzők átvilágított felületének legalább 40 mm távolságra kell lennie a tompított fényszóró és az esetleges ködfényszóró átvilágított felületétől. Ennél kisebb távolság csak akkor megengedett, ha az irányjelző fényerőssége a vonatkoztatási tengelyben legalább 400 cd.4.5.4.2. Függőleges irányban:A talajszint felett: | az 5. kategóriájú irányjelző esetén legalább 500 mm; az 1. és 2. kategóriájú irányjelző esetén legalább 350 mm; az összes kategória legfeljebb 1500 mm. Amennyiben a jármű felépítménye nem teszi lehetővé a fenti legnagyobb magasság betartását, az 5. kategóriájú irányjelzők esetében az átvilágított felület legmagasabb pontja 2300 mm, míg az 1. és 2. kategóriájú irányjelzőké 2100 mm magasságban helyezkedhet el. |4.5.4.3. Hosszirányban:Az oldalsó irányjelző átvilágított felületének vonatkoztatási középpontja (A elrendezés) és a jármű teljes hosszának elejét jelző keresztirányú sík közötti távolság ne haladja meg az 1800 mm-t. Ha a jármű felépítményének jellege nem teszi lehetővé a geometriai láthatósági szög legkisebb értékének betartását, e távolság az A elrendezésnek megfelelően felszerelt jármű esetében 2500 mm-re növelhető.4.5.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | lásd 4. függeléket. |Függőleges szög: | a vízszintes alatt és fölött 15°. A vízszintes alatt elhelyezkedő függőleges szög az A elrendezésű oldalsó irányjelzők esetében 5°-ra csökkenthető, ha a lámpatest felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb. |4.5.6. Világítási irányHa a gyártó különleges felszerelést ír elő, azt be kell tartani.4.5.7. Csoportosíthatóegy vagy több lámpával.4.5.8. Nem kombinálhatósemmiféle más lámpával.4.5.9. Nem építhető egybesemmiféle más lámpával, kivéve a várakozást jelző lámpát.4.5.10. Elektromos kapcsolásAz irányjelzőknek a többi lámpától függetlenül bekapcsolhatónak kell lenniük. A jármű azonos oldalán lévő összes irányjelzőt ugyanazon vezérlő szerkezetnek kell be- és kikapcsolni, és szakaszosan kell felvillanniuk.4.5.11. Visszajelző berendezésAlkalmazása kötelező minden olyan irányjelzőnél, amelyet a járművezető közvetlenül nem láthat. Lehet optikai, akusztikai vagy mindkettő.Optikai visszajelző esetén villogó lámpának kell lennie, ami az oldalsó irányjelzőket kivéve bármelyik irányjelző hibás működése esetén kialszik, vagy villogás nélkül égve marad, vagy észlelhető frekvenciaváltozást mutat. Ha a visszajelző berendezés csak akusztikai jelzést ad, annak jól hallhatónak kell lennie, és meghibásodás esetén lényeges frekvenciaváltozást kell mutatnia.Ha a gépjármű pótkocsi vontatására alkalmas, azt fel kell szerelni a pótkocsi irányjelzőjét ellenőrző külön visszajelző lámpával, kivéve amikor a vontató visszajelzője lehetővé teszi az egész járműszerelvény bármely irányjelző lámpája meghibásodásának észlelését.4.5.12. Egyéb követelményekA kibocsátott villogó fénynek percenként 90 ± 30-szor kell felvillannia. Az irányjelző kapcsolását a fény kigyulladásának legfeljebb 1 másodperc, kialvásának legfeljebb 1,5 másodperc késedelemmel kell követnie.Ha a gépjármű pótkocsi vontatására feljogosított, az irányjelző kapcsolójának a pótkocsi irányjelzőjét is működtetnie kell.A zárlat kivételével bármely irányjelző működési zavara esetén a többi lámpának tovább kell villognia, azonban a villogás frekvenciája ez esetben az előírttól eltérhet.4.6. Elakadásjelző4.6.1. | Alkalmazás Kötelező. | |4.6.2. | Darabszáma | meghatározott módon megfelelő címében a 4.5. pont |4.6.3. | Felszerelése |4.6.4. | Elhelyezése |4.6.4.1. | Keresztirányban: |4.6.4.2. | Függőleges irányban: |4.6.4.3. | Hosszirányban: |4.6.5. | Geometriai láthatósága |4.6.6. | Világítási iránya |4.6.7. | Csoportosítható/nem csoportosítható |4.6.8. | Kombinálható/nem kombinálható |4.6.9. | Egybeépíthető/nem építhető egybe |4.6.10. | Elektromos kapcsolás A jelzésnek külön kapcsolóval bekapcsolhatónak kell lennie, amely valamennyi irányjelzőt egy fázisban képes működtetni. |4.6.11. | Visszajelző Alkalmazása kötelező. Olyan villogó lámpának kell lennie, amely a 4.5.11. pontban részletesen meghatározott visszajelző berendezéssel egyidejűleg működhet. |4.6.12. Egyéb követelményekA 4.5.12. pontban meghatározottak szerint. Ha a gépjárművet felszerelték pótkocsi vontatására, az elakadásjelző kapcsolójának képesnek kell lennie a pótkocsi irányjelzőinek működtetésére is. Az elakadásjelzőnek akkor is működnie kell, ha a motor elindítására vagy leállítására szolgáló gyújtáskapcsoló olyan helyzetben van, amely nem teszi lehetővé a motor működtetését.4.7. Féklámpa4.7.1. AlkalmazásKötelező.4.7.2. DarabszámKettő.4.7.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.7.4. Elhelyezés4.7.4.1. Keresztirányban:A két lámpa között legalább 600 mm távolságnak kell lennie. E távolság 400 mm-re csökkenthető, ha a jármű teljes szélessége 1300 mm-nél kevesebb.4.7.4.2. Függőleges irányban:A talajszint felett legalább 350 mm, legfeljebb 1500 mm ill. 2100 mm, ha a felépítmény formája az 1500 mm-es érték betartását nem teszi lehetővé.4.7.4.3. Hosszirányban:A jármű hátsó részén.4.7.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | kifelé és befelé 45°. |Függőleges szög: | a vízszintes alatt és fölött 15°. Amennyiben a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb, a vízszintes sík alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető. |4.7.6. Világítási irányA járműtől hátrafelé.4.7.7. Csoportosíthatóegy vagy több más hátsó lámpával.4.7.8. Nem kombinálhatósemmiféle más lámpával.4.7.9. Egybeépíthetőa hátsó helyzetjelző lámpával vagy a várakozást jelző lámpával.4.7.10. Elektromos kapcsolásAz üzemi fék működtetésekor kell kigyulladnia.4.7.11. VisszajelzőMegengedett, de csak olyan nem villogó ellenőrző lámpaként, amely a féklámpák működésének zavara esetén gyullad fel.4.7.12. Egyéb követelményekA féklámpák fényerősségének jelentősen nagyobbnak kell lennie, mint a hátsó helyzetjelző lámpáké.4.8. Hátsó rendszámtábla-megvilágító lámpa4.8.1. | Alkalmazás Kötelező. |4.8.2. | Darabszáma | Oly módon, hogy biztosítsa a rendszámtábla helyének megvilágítását. |4.8.3. | Elrendezése |4.8.4. | Elhelyezése |4.8.4.1. | Keresztirányban: |4.8.4.2. | Függőleges irányban: |4.8.4.3. | Hosszirányban: |4.8.5. | Geometriai láthatósága |4.8.6. | Világítási iránya |4.8.7. | Csoportosítható egy vagy több hátsó lámpával. |4.8.8. | Kombinálható a hátsó helyzetjelző lámpával. |4.8.9. | Nem építhető egybe semmiféle más lámpával. |4.8.10. | Elektromos kapcsolás A hátsó rendszámtábla-megvilágító csak a hátsó helyzetjelző lámpákkal egyidejűleg működhet. |4.8.11. | Visszajelző Megengedett. Alkalmazásakor e funkciót a helyzetjelző lámpák számára előírt ellenőrző lámpának kell ellátnia. |4.9. Első helyzetjelző lámpa4.9.1. AlkalmazásValamennyi gépjárműre kötelező.1600 mm-nél szélesebb pótkocsik számára kötelező.Megengedett az 1600 mm-nél nem szélesebb pótkocsikon.4.9.2. DarabszámKettő.4.9.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.9.4. Elhelyezés4.9.4.1. Keresztirányban:Az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.Pótkocsik esetében az átvilágított felület hosszirányú középsíktól legtávolabbi pontja nem lehet 150 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.A két átvilágított felület belső szélei közötti távolságnak legalább 600 mm-nek kell lennie.4.9.4.2. Függőleges irányban:Talajszint feletti magasság legalább 350 mm, legfeljebb 1500 mm vagy 2100 mm, ha a felépítmény formája az 1500 mm-es érték betartását nem teszi lehetővé.4.9.4.3. Hosszirányban:A jármű elején.4.9.5. Geometriai láthatóságLáthatósági szög a vízszintes síkban mindkét helyzetjelző lámpára:befelé 45° és kifelé 80°,vagy befelé 80° és kifelé 45°.Láthatósági szögek függőleges síkban:a vízszintes alatt és fölött 15°. A vízszintes alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető, ha a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb.4.9.6. Világítási irányElőrefelé.4.9.7. Csoportosíthatóbármely más első lámpával.4.9.8. Nem kombinálhatósemmiféle más lámpával.4.9.9. Egybeépíthetőmás első lámpával.4.9.10. Elektromos kapcsolásNincs különleges előírás.4.9.11. Ellenőrző lámpaAlkalmazása kötelező. Az ellenőrző lámpa nem villoghat és nem kötelező, ha a műszerfal világítása csak a helyzetjelző lámpákkal egyidejűleg kapcsolható be.4.10. Hátsó helyzetjelző lámpa4.10.1. AlkalmazásKötelező.4.10.2. DarabszámKettő.4.10.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.10.4. Elhelyezés4.10.4.1. Keresztirányban:Az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.Az átvilágított felület belső szélei közötti távolságnak legalább 600 mm-nek kell lennie. E távolság 400 mm-re csökkenthető, ha a jármű szélessége 1300 mm-nél kisebb.4.10.4.2. Függőleges irányban:A talajszint fölött legalább 350 mm, legfeljebb 1500 mm vagy 2100 mm, ha a felépítmény formája az 1500 mm-es érték betartását nem teszi lehetővé.4.10.4.3. Hosszirányban:A jármű hátsó részén.4.10.5. Geometriai láthatóságA vízszintes láthatósági szög mindkét hátsó helyzetjelző lámpára:befelé 45° és kifelé 80°,vagy befelé 80° és kifelé 45°.Függőleges láthatósági szögek:a vízszintes felett és alatt 15°. Ha a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb, a vízszintes alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető.4.10.6. Világítási irányHátrafelé.4.10.7. Csoportosíthatóbármely más hátsó lámpával.4.10.8. Kombinálhatóa hátsó rendszámtábla-megvilágító lámpával.4.10.9. Egybeépíthetőa féklámpával, a hátsó ködlámpával vagy a várakozást jelző lámpával.4.10.10. Elektromos kapcsolásNincs különleges előírás.4.10.11. VisszajelzőAlkalmazása kötelező.E funkciót az első helyzetjelző lámpa visszajelzőjének kell ellátnia.4.11. Hátsó ködlámpa4.11.1. AlkalmazásKötelező.4.11.2. DarabszámEgy, de második is megengedett.4.11.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.11.4. Elhelyezés4.11.4.1. Keresztirányban:Ha csak egy hátsó ködlámpa van, azt a jármű hosszirányú középsíkjának azon oldala mentén kell elhelyezni, amelyik ellentétes a járművet nyilvántartó országban előírt hajtási iránnyal.A hátsó ködlámpa és a féklámpa közötti távolságnak minden esetben 100 mm-nél nagyobbnak kell lennie.4.11.4.2. Függőleges irányban:A talajszint felett 250 mm és 1000 mm között.4.11.4.3. Hosszirányban:A jármű hátsó részén.4.11.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | befelé és kifelé 25°. |Függőleges szög: | a vízszintes felett és alatt 5°. |4.11.6. Világítási irányHátrafelé.4.11.7. Csoportosíthatóbármely más hátsó lámpával.4.11.8. Nem kombinálhatósemmiféle más lámpával.4.11.9. Egybeépíthetőa hátsó helyzetjelző vagy a várakozást jelző lámpával.4.11.10. Elektromos kapcsolásA hátsó ködlámpa csak akkor lehet bekapcsolható, ha a tompított fényszórók vagy az első ködlámpák közül egy vagy több bekapcsolt állapotban van.Ha vannak első ködlámpák, a hátsó ködlámpáknak az első ködlámpáktól függetlenül kikapcsolhatónak kell lenniük.4.11.11. VisszajelzőAlkalmazása kötelező. Nem villogó, különálló jelzőlámpának kell lennie.4.12. Várakozást jelző lámpa4.12.1. AlkalmazásLegfeljebb 6 m hosszú és legfeljebb 2 m széles gépjárműveken: megengedett.Minden egyéb járművön: tilos.4.12.2. DarabszámElrendezéstől függően.4.12.3. Elrendezés- két lámpa elöl és két lámpa hátul,- vagy mindkét oldalon egy-egy lámpa.4.12.4. Elhelyezés4.12.4.1. Keresztirányban:az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.Ha két lámpát szerelnek fel, azoknak a jármű ellentétes oldalain kell lenniük.4.12.4.2. Függőleges iránybanA talajszint felett: | legalább 350 mm; legfeljebb 1500 mm ill. 2100 mm, ha a felépítmény formája az 1500 mm-es érték betartását nem teszi lehetővé. |4.12.4.3. Hosszirányban:Nincs különleges előírás.4.12.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | kifelé, előre és hátra 45°. |Függőleges szög: | a vízszintes felett és alatt 15°. Ha a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb, a vízszintes alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető. |4.12.6. Világítási irányOlyannak kell lennie, hogy a lámpa feleljen meg az elölről és hátulról láthatóság feltételeinek.4.12.7. Csoportosíthatóbármely más lámpával.4.12.8. Nem kombinálhatósemmiféle más lámpával.4.12.9. Egybeépíthető–elöl: | helyzetjelző lámpával, tompított és távolsági fényszóróval és a ködlámpával, |–hátul: | helyzetjelző lámpával, féklámpával és a hátsó ködlámpával, |–5. kategóriájú irányjelzőkkel. |4.12.10. Elektromos kapcsolásA jármű egyik oldalán levő várakozást jelző lámpa vagy várakozást jelző lámpák működtethető(k) legyen(ek) bármely más lámpa bekapcsolása nélkül.4.12.11. Ellenőrző lámpaMegengedett. Ha van ellenőrző lámpa, az ne legyen összetéveszthető az első vagy hátsó helyzetjelző lámpa visszajelzőjével.4.12.12. Egyéb követelményekE lámpa működtetése az ugyanazon járműoldali első és hátsó helyzetjelző lámpa egyidejű bekapcsolásával is megoldható.4.13. Méretjelző lámpa4.13.1. Alkalmazás2,10 m-nél szélesebb járművek esetén alkalmazása kötelező.4.13.2. DarabszámElölről kettőnek és hátulról kettőnek kell látszania.4.13.3. | 4.13.5. Elrendezés Nincs különleges előírás. |4.13.4. | Elhelyezés |4.13.4.1. | Keresztirányban: A jármű külső széléhez a lehető legközelebb. |4.13.4.2. | Függőleges irányban: A lámpák szélességi elhelyezése és szimmetriája követelményeivel összeegyeztethető legnagyobb magasságban. |4.13.4.3. | Hosszirányban: Nincs különleges előírás. |Vízszintes szög: | kifelé 80°. |Függőleges szög: | vízszintes felett 5° és alatta 20°. ||4.13.6. | Világítási irány Olyannak kell lennie, hogy a lámpák feleljenek meg az elölről és hátulról láthatóság követelményeinek. |4.13.7. | Nem csoportosítható | semmiféle más lámpával. |4.13.8. | Nem kombinálható |4.13.9. | Nem építhető egybe |4.13.10. | Elektromos kapcsolás Nincs különleges előírás. |4.13.11. | Ellenőrző lámpa Megengedett. |4.13.12. | Egyéb követelmények Az összes egyéb feltétel teljesülése mellett az egyazon járműoldalon elölről és hátulról látható méretjelző lámpa egy készülékben egyesíthető. A méretjelző lámpa helyzetének a megfelelő oldali helyzetjelzőhöz viszonyítva olyannak kell lennie, hogy a szóban forgó két lámpa átvilágított felülete egymáshoz legközelebbi pontjainak a keresztirányú függőleges síkra eső vetülete közötti távolsága legalább 200 mm. |4.14. Hátsó, nem háromszög alakú fényvisszaverő4.14.1. AlkalmazásGépjárművekre kötelező.Pótkocsikon tilos.4.14.2. DarabszámKettő.4.14.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.14.4. Elhelyezés4.14.4.1. Keresztirányban:Az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.A fényvisszaverők belső szélei közötti távolság legalább 600 mm; e távolság 400 mm-re csökkenthető, ha a jármű teljes szélessége 1300 mm-nél kisebb.4.14.4.2. Függőleges irányban:A talajszint fölött legalább 350 mm, legfeljebb 900 mm.4.14.4.3. Hosszirányban:Nincs különleges előírás.4.14.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | befelé és kifelé 30°. |Függőleges szög: | a vízszintes fölött és alatt 15°. Ha a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb, a vízszintes alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető. |4.14.6. Világítási irányHátrafelé.4.14.7. Csoportosíthatóbármely más lámpával.4.14.8. Egyéb követelményekA fényvisszaverő világító felületének lehetnek közös részei a jármű hátsó részén elhelyezett bármely más lámpáéval.4.15. Hátsó, háromszög alakú fényvisszaverő4.15.1. AlkalmazásPótkocsikra kötelező.Gépjárműveken tilos.4.15.2. DarabszámKettő.4.15.3. ElrendezésA háromszög csúcsának felfelé kell mutatnia.4.15.4. Elhelyezés4.15.4.1. Keresztirányban:az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.A fényvisszaverők belső szélei közötti távolság nem lehet kevesebb 600 mm-nél. Ha a jármű teljes szélessége 1300 mm-nél kisebb, e távolság 400 mm-re csökkenthető.4.15.4.2. Függőleges irányban:Talajszint fölött legalább 350 mm, legfeljebb 900 mm.4.15.4.3. Hosszirányban:Nincs különleges előírás.4.15.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | befelé és kifelé 30°. |Függőleges szög: | a vízszintes fölött és alatt 15°. Ha a lámpa felszerelési magassága 750 mm-nél kisebb, a függőleges szög a vízszintes alatt 5°-ra csökkenthető. |4.15.6. Világítási irányHátrafelé.4.15.7. Nem csoportosíthatósemmiféle más lámpával.4.15.8. Egyéb követelményekA háromszögön belül nem lehet semmiféle lámpa.4.16. Első, nem háromszög alakú fényvisszaverő4.16.1. AlkalmazásPótkocsikra kötelező.4.16.2. DarabszámKettő.4.16.3. ElrendezésNincs különleges előírás4.16.4. Elhelyezés4.16.4.1. Keresztirányban:Az átvilágított felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 400 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.Pótkocsik esetében a világító felületnek a jármű hosszirányú középsíkjától legtávolabbi pontja nem lehet 150 mm-nél távolabb a jármű külső szélétől.A fényvisszaverők belső szélei közötti távolság nem lehet kevesebb 600 mm-nél. Ha a jármű teljes szélessége 1300 mm-nél kisebb, e távolság 400 mm-re csökkenthető.4.16.4.2. Függőleges irányban:A talajszint felett: legalább 350 mm, legfeljebb 900 mm, vagy 1500 mm, ha a jármű szerkezeti kialakítása a 900 mm-es méret betartását nem teszi lehetővé.4.16.4.3. Hosszirányban:Nincs különleges előírás.4.16.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | befelé és kifelé 30°. |Függőleges szög: | a vízszintes sík fölött és alatt 15°. A vízszintes sík alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető, ha a lámpa felszerelési magassága kisebb 750 mm-nél. |4.16.6. Világítási irányElőre.4.16.7. Csoportosíthatóaz első helyzetjelző lámpával.4.16.8. Egyéb követelményekA fényvisszaverő átvilágított felületének lehetnek közös részei az első helyzetjelző lámpa átvilágított felületével.4.17. Nem háromszög alakú oldal-fényvisszaverő4.17.1. AlkalmazásAlkalmazása kötelező- valamennyi 6 méternél hosszabb gépjárművön, az M1 kategóriájú járművek kivételével,- az összes pótkocsin.Megengedett- az M1 kategóriájú járműveken,- az összes járművön, amelyek hosszúsága nem nagyobb 6 méternél, az M1 kategóriájú járművek kivételével.4.17.2. Legkisebb darabszám oldalankéntOlyannak kell lennie, hogy a hosszirányú elrendezésre vonatkozó szabályok teljesüljenek.4.17.3. ElrendezésNincs különleges előírás.4.17.4. Elhelyezés4.17.4.1. Keresztirányban:Nincs különleges előírás.4.17.4.2. Függőleges irányban:A talajszint felett: legalább 350 mm, legfeljebb 900 mm vagy 1500 mm, ha a jármű szerkezeti kialakítása a 900 mm-es érték betartását nem teszi lehetővé.4.17.4.3. Hosszirányban:Legalább egy fényvisszaverőt a jármű középső harmadára kell felszerelni úgy, hogy a legelső fényvisszaverő legfeljebb 3 m-re legyen a jármű elejétől, pótkocsik esetében a vonórudat is beleértve.Két szomszédos fényvisszaverő között a távolság nem haladhatja meg a 3 métert.A leghátsó fényvisszaverő nem lehet a jármű végétől 1 méternél nagyobb távolságra.4.17.5. Geometriai láthatóságVízszintes szög: | előre és hátra 45°. |Függőleges szög: | a vízszintes sík fölött és alatt 15°. A vízszintes sík alatti függőleges szög 5°-ra csökkenthető, ha a lámpa felszerelési magassága kisebb 750 mm-nél. |4.17.6. Világítási irányA fényvisszaverő vonatkoztatási tengelyének vízszintesen, a jármű hosszirányú középsíkjára merőlegesen és kifelé kell irányulnia.4.17.7. Csoportosíthatómás lámpákkal.5. A JÓVÁHAGYÁSSAL MEGEGYEZŐ GYÁRTÁS5.1. Minden sorozatban gyártott járműnek meg kell egyeznie a világító és fényjelző berendezések beépítésére és jellemzőikre ezen irányelvben részletesen meghatározottak tekintetében jóváhagyott járműtípussal.--------------------------------------------------2. MELLÉKLETMINTA+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 94/62/EK irányelve (1994. december 20.) a csomagolásról és a csomagolási hulladékról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31994L0062

Hivatalos Lap L 365 , 31/12/1994 o. 0010 - 0023 finn különkiadás fejezet 15 kötet 13 o. 0266  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 13 o. 0266

		Az Európai Parlament és a Tanács 94/62/EK irányelve(1994. december 20.)a csomagolásról és a csomagolási hulladékrólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel a csomagolással és csomagolási hulladékkal való gazdálkodásra vonatkozó eltérő nemzeti intézkedéseket összhangba kell hozni egyfelől azok környezetre gyakorolt bármilyen hatásának megakadályozása vagy csökkentése érdekében, ezáltal biztosítva a környezetvédelem magas fokát, másfelől a belső piac működésének biztosítása végett, és a Közösségen belüli kereskedelmet gátló akadályok, valamint a verseny torzításának és korlátozásának elkerülése érdekében;mivel a csomagolási hulladék keletkezésének megakadályozására legjobb eszköze a csomagolás összmennyiségének csökkentése;mivel az irányelv célkitűzéseinek kapcsán fontos tiszteletben tartani azt az általános elvet, hogy valamely tagállamnak a környezet védelmére irányuló intézkedései nem akadályozhatják a többi tagállamot ezen irányelv célkitűzéseinek megvalósításában;mivel a hulladék csökkentése elengedhetetlen a fenntartható növekedés szempontjából, amelyet külön megemlít az Európai Unióról szóló szerződés;mivel az irányelvnek ki kell terjednie a forgalomba hozott csomagolás minden típusára és minden csomagolási hulladékra; mivel éppen ezért az emberi fogyasztásra szolgáló folyadékok tartályairól szóló, 1985. június 27-i 85/339/EGK tanácsi irányelvet [4] hatályon kívül kell helyezni;mivel a csomagolás lényeges társadalmi és gazdasági funkcióval rendelkezik, ezért az ezen irányelvbe foglalt rendelkezéseket a csomagolás vagy csomagolt áruk minőségét és fuvarozását érintő más meghatározó szabályok sérelme nélkül kell alkalmazni;mivel a Közösségnek a hulladékpolitikáról szóló 1990. május 7-i tanácsi állásfoglalásában [5] és a hulladékokról szóló 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelvben [6] foglalt hulladékgazdálkodási stratégiájával összhangban, a csomagolással és a csomagolási hulladékkal való gazdálkodásnak elsősorban a csomagolási hulladék keletkezésének megelőzésére kell irányulnia, kiegészülve a csomagolás újrahasználatát, az újrafeldolgozást és a csomagolási hulladék hasznosításának más formáit célzó alapelvekkel az ártalmatlanítandó hulladék mennyiségének csökkentésére;mivel, amennyiben tudományos és technológiai eredmények állnak rendelkezésre, a hasznosítási eljárások tekintetében, az újrahasználatot és az újrafeldolgozást kell előnyben részesíteni tekintettel környezeti hatásaikra; mivel ez azt igényli, hogy a tagállamokban olyan rendszereket állítsanak fel, amelyek garantálják a használt csomagolás és/vagy csomagolási hulladék visszaváltását; mivel, amint lehetséges, életciklus-elemzést kell végezni annak érdekében, hogy világos hierarchiát lehessen felállítani az újrahasználható, újrafeldolgozható vagy egyébként újrahasznosítható csomagolások között;mivel a csomagolási hulladék keletkezésének megelőzésére megfelelő intézkedéseket kell hozni, beleértve a tagállamok által ezen irányelv célkitűzéseivel összhangban hozott kezdeményezéseket is;mivel a tagállamok a Szerződéssel összhangban bátoríthatják azon csomagolások újrahasználati rendszereit, amelyeket a környezetet kímélően lehet újra használni annak érdekében, hogy kihasználják e rendszereknek a környezet védelméhez való hozzájárulását;mivel környezetpolitikai szempontból az újrafeldolgozást a hasznosítás fontos részének kell tekinteni, különös figyelemmel az energia és az elsődleges nyersanyagok felhasználásának, valamint a végső ártalmatlanításra kerülő hulladék mennyiségének a csökkentése érdekében;mivel az energetikai hasznosítás a csomagolási hulladék hasznosításának egyik hatékony eszköze;mivel a tagállamok által a csomagolási hulladék újrahasznosítására és újrafeldolgozására vonatkozóan kitűzött célokat bizonyos tartományokon belül úgy kell meghatározni, hogy azok figyelembe vegyék a tagállamok eltérő helyzetét, és elkerüljék azt, hogy a kereskedelem útjába akadályokat állítsanak, és torzítsák a versenyt;mivel annak érdekében, hogy középtávon eredményeket lehessen elérni, és a gazdasági szereplők, a fogyasztók és a hatóságok részére a szükséges hosszú távú perspektíva biztosítása érdekében, középtávú határidőt kell kitűzni a fent említett célok elérésére, és hosszabb távú határidőt kell kitűzni egy későbbi szakaszban e célkitűzések számottevő fokozására tekintettel meghatározandó célok számára;mivel az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság jelentései alapján vizsgálni köteles a tagállamokban a fent említett célok elérésére irányuló munkában szerzett gyakorlati tapasztalatokat, valamint a tudományos kutatás és az értékelési eljárások eredményeit, mint amilyenek például az ökológiai mérlegek;mivel azon tagállamok részére, amelyek programokat indítottak vagy fognak indítani e célkitűzés-tartományokon túlmenően, lehetővé kell tenni, hogy e célkitűzéseket kövessék a környezetvédelem magas szintje érdekében azzal a feltétellel, hogy az intézkedések nem eredményeznek zavarokat a belső piacon, és nem akadályoznak más tagállamokat abban, hogy eleget tegyenek az irányelvnek; mivel a Bizottságnak megfelelő vizsgálat után jóvá kell hagynia ezeket az intézkedéseket;mivel másfelől bizonyos tagállamok részére lehetővé lehet tenni, hogy alacsonyabb szintű célkitűzéseket fogadjanak el e tagállamok sajátos körülményei folytán, azzal a feltétellel, hogy az általános határidőn belül teljesítik a hasznosításra megszabott minimális célkitűzést, és az általános célkitűzéseket is teljesítik egy későbbi határidőig;mivel a csomagolással és a csomagolási hulladékkal való gazdálkodás azt követeli meg a tagállamoktól, hogy a visszajuttatásra, összegyűjtésre és hasznosításra megfelelő rendszereket hozzanak létre; mivel e rendszereknek nyitva kell állniuk minden érdekelt fél részvétele előtt, és rendeltetésük szerint kerülniük kell az importált termékekkel szembeni hátrányos megkülönböztetést, valamint a kereskedelem útjába állított akadályokat vagy a verseny eltorzítását, és garantálniuk kell a csomagolás és csomagolási hulladék lehetséges legnagyobb mértékű visszajuttatását a Szerződéssel összhangban;mivel a csomagolás közösségi jelölésének kérdése további vizsgálatot igényel, de erről a Közösségnek a közeljövőben kell döntést hoznia;mivel annak érdekében, hogy a minimumra lehessen csökkenteni a csomagolásnak és a csomagolási hulladéknak a környezetre gyakorolt hatását, és el lehessen kerülni a kereskedelem akadályozását és a verseny eltorzítását, arra is szükség van, hogy meghatározzuk a csomagolás összetételére, valamint újrahasználható és hasznosítható (ideértve az újrafeldolgozást) jellegére vonatkozó lényeges követelményeket;mivel a káros fémek és más anyagoknak a csomagolásban való jelenlétét korlátozni kell, tekintettel azok környezetre gyakorolt hatására (különösen annak fényében, hogy azok a csomagolóanyagok égetésekor létrejövő füstgázba vagy a hamuba kerülnek, vagy lerakáskor a csurgalékvízbe jutnak); mivel a csomagolási hulladék mérgező jellege csökkentésének első lépéseként létfontosságú az ártalmas nehézfémeknek a csomagolásban való jelenlétét megakadályozni, vagy ellenőrizni azt, hogy ilyen anyagok ne kerülhessenek a környezetbe, a kivételeket a Bizottságnak kell egyes meghatározott esetekre vonatkozóan a bizottsági eljárás alapján meghatároznia;mivel az újrafeldolgozásnak magas szintjét kell elérni, és az egészségügyi és biztonsági problémákat el kell kerülni azoknál a személyeknél, akik a csomagolási hulladék összegyűjtését és feldolgozását végzik, azért e hulladékoknál lényeges az, hogy ezeket már a forrásuknál különválasztva gyűjtsék;mivel a csomagolás gyártására előírt követelmények nem vonatkoznak ezen irányelv hatálybalépésének időpontja előtt egyes adott termékekhez használt csomagolásra, mivel ugyancsak szükséges az átmeneti időszak a csomagolás kereskedelme területén;mivel az összes lényeges követelményeknek eleget tevő csomagolás forgalomba hozataláról szóló rendelkezés időzítésénél figyelembe kell venni azt a tényt, hogy előkészületben vannak európai szabványok az illetékes szabványügyi szerv részéről; mivel azonban haladéktalanul alkalmazni kell a nemzeti szabványokkal való összhangot bizonyító rendelkezéseket;mivel a lényeges követelményekre és más kapcsolódó kérdésekre vonatkozó európai szabványok készítését támogatni kell;mivel az irányelv által biztosított intézkedések magukban foglalják a hasznosító és az anyagában hasznosító kapacitások, valamint a hasznosított csomagolóanyag piaci értékesítésének fejlesztését;mivel a hasznosított csomagolóanyagnak a csomagolásban való felhasználása nem mondhat ellent a higiénia, az egészségügy és a fogyasztóvédelem vonatkozó rendelkezéseinek;mivel a csomagolásra és a csomagolási hulladékra vonatkozó, az egész Közösségre kiterjedő adatokra van szükség annak figyelemmel kísérése érdekében, hogy hogyan valósulnak meg ezen irányelv célkitűzései;mivel lényeges az, hogy mindazok, akik részt vesznek a csomagolás és a csomagolt termékek előállításában, felhasználásában, importjában és forgalmazásában, jobban tudatára ébredjenek, hogy milyen mértékben válik a csomagolóanyag hulladékká, és hogy a "szennyező fizet" elv alapján felelősséget vállaljanak e hulladékért; mivel az ezen irányelvben foglalt intézkedések kialakításának és megvalósításának magában kell foglalnia és meg kell követelnie minden résztvevő szoros együttműködését, ahol ennek helye van, a felelősség megosztott voltának szellemében;mivel a fogyasztók kulcsszerepet játszanak a csomagolással és a csomagolási hulladékkal való gazdálkodásában, és így megfelelően tájékoztatni kell őket annak érdekében, hogy ehhez igazítsák magatartásukat és hozzáállásukat;mivel a 75/442/EGK irányelv szerinti hulladékgazdálkodási tervekbe a csomagolással és csomagolási hulladékkal való gazdálkodásról szóló külön fejezet beiktatása fog hozzájárulni az irányelv hatékony végrehajtásához;mivel az irányelv célkitűzéseinek elérését megkönnyítendő helyénvaló lehet a Közösség és a tagállamok számára, hogy gazdasági eszközöket alkalmazzanak a Szerződés rendelkezéseinek megfelelően azért, hogy elkerüljék a protekcionizmus új formáit;mivel a tagállamoknak, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv [7] sérelme nélkül, értesíteniük kell a Bizottságot minden megtenni kívánt intézkedés tervezetéről azok elfogadása előtt úgy, hogy meg lehessen állapítani, eleget tesznek-e az irányelvnek vagy sem;mivel a csomagolás azonosítási rendszerre és az adatbázis rendszerre vonatkozó adatlapok tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazítását bizottsági eljárással kell biztosítania a Bizottságnak;mivel szükség van konkrét intézkedések meghozatalára annak érdekében, hogy leküzdjük mindazokat a nehézségeket, amelyek az irányelv végrehajtásánál felmerülnek, ahol ez helyénvaló, ehhez ugyanazt a bizottsági eljárást kell alkalmazni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélkitűzések(1) Ezen irányelv célja, hogy összhangba hozza a csomagolással és csomagolási hulladékkal való gazdálkodásra vonatkozó nemzeti intézkedéseket, egyfelől annak érdekében, hogy megakadályozza azoknak a tagállamok és a harmadik országok környezetére gyakorolt hatását, vagy csökkentse e hatást, ilyen módon biztosítva a környezet védelmének magas szintjét, és másfelől hogy biztosítsa a belső piac zavartalan működését, valamint megakadályozza a kereskedelem útjába állított akadályokat, és a verseny torzítását és korlátozását a Közösségen belül.(2) Ebből a célból az irányelv olyan intézkedéseket rögzít, amelyek elsősorban a csomagolási hulladék keletkezésének megelőzésére, további alapelvként pedig a csomagolóanyag újrahasználatára, vagy a csomagolási hulladék anyagában történő vagy más módon történő hasznosításának más formáira, és ilyen módon e hulladék végső ártalmatlanításának csökkentésére irányulnak.2. cikkHatály(1) Ezen irányelv hatálya kiterjed valamennyi, a Közösségben forgalomba hozott csomagolásra, valamint csomagolási hulladékra, függetlenül attól, hogy az ipari, kereskedelmi, hivatali, üzleti, szolgáltatási, háztartási vagy bármilyen más szinten keletkezik, tekintet nélkül azok anyagára.(2) Az irányelvet a csomagolás meglévő minőségi követelményeinek, mint amilyenek például a csomagolt termékek biztonságára, egészségvédelmére és higiéniájára vonatkozó követelmények, a meglévő szállítási követelmények, illetve a veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi irányelv [8] sérelme nélkül kell alkalmazni.3. cikkFogalommeghatározásokEzen irányelv alkalmazásában:1. csomagolás: valamennyi olyan, bármilyen tulajdonságú anyagból készült termék, amelyet áruk befogadására, megóvására, kezelésére, szállítására és bemutatására használnak, a nyersanyagoktól a feldolgozott cikkekig, a termelőtől a felhasználóig vagy a fogyasztóig. Az ugyanilyen célra használt, egyutas cikkeket ugyancsak csomagolásnak kell tekinteni.A "csomagolás" csak az alábbiakból áll:a) fogyasztói vagy elsődleges csomagolás, amely értékesítési egységet képez a végső felhasználó vagy fogyasztó számára a vásárláskor;b) gyűjtő- vagy másodlagos csomagolás, amely a vásárlás helyén meghatározott értékesítési egységet foglal össze, amennyiben az egységeket ilyenként értékesítik a végső használó vagy fogyasztó részére, vagy amennyiben az csupán a polcok feltöltésének eszközéül szolgál az értékesítés helyén; azt a termékről a termék tulajdonságainak változtatása nélkül el lehet távolítani;c) szállítási vagy harmadlagos csomagolás, a fogyasztói vagy gyűjtőcsomagolás kezelését és szállítását, továbbá a fizikai kezelésnél és szállításnál történő károsodás elkerülését elősegítő csomagolás. A szállítási csomagolás nem foglalja magában a közúti, vasúti, vízi és légi közlekedésben használatos konténereket;2. csomagolási hulladék: minden csomagolás vagy csomagolóanyag, amelyre kiterjed a 75/442/EGK irányelv hulladékmeghatározása, kivéve a termelési maradványokat;3. csomagolási hulladék kezelése: a 75/442/EGK irányelv által meghatározott hulladékkezelés;4. keletkezés megelőzése: az alábbiak mennyiségének, valamint a környezetre gyakorolt ártalmas hatásának csökkentése:- a csomagolásban és a csomagolási hulladékban lévő anyagok,- csomagolás és csomagolási hulladék a termelés, az értékesítés területén, forgalmazás, felhasználás és ártalmatlanítás szakaszaiban,különösen a "tiszta" termékek és technológiák kifejlesztésének segítségével;5. újrahasználat: olyan művelet, amellyel a csomagolást, amelyet úgy terveztek és arra szántak, hogy életciklusa alatt egy minimális számú fordulót vagy visszatérést teljesítsen, az eredeti célra újratöltik vagy felhasználják, a piacon jelen lévő és a csomagolás újratöltését lehetővé tévő segédtermékek felhasználásával vagy azok nélkül; az újrahasznált csomagolás csomagolási hulladékká válik, amikor azt már tovább nem használják;6. hasznosítás: mindazok az alkalmazható műveletek, amelyekről a 75/442/EGK irányelv II.B. melléklete rendelkezik;7. újrafeldolgozás: a hulladékká vált anyagoknak gyártási eljárások során történő újrafeldolgozása, azok eredeti használati céljára vagy más célokra, beleértve a szerves újrafeldolgozást, de kizárva az energetikai hasznosítást;8. energetikai hasznosítás: az éghető csomagolási hulladék felhasználása, közvetlen égetés útján energia termelésére, más hulladékkal együtt vagy anélkül, de a hő visszanyerésével;9. szerves újrafeldolgozás: a csomagolási hulladék biológiai úton lebontható részeinek aerob (komposztáló) vagy anaerob (biológiai úton metángázt termelő) kezelése ellenőrzött körülmények között, mikroorganizmusok segítségével, stabilizált szerves anyagmaradékot vagy metángázt eredményezve. A lerakás nem tekinthető szerves újrafeldolgozási formának;10. ártalmatlanítás: mindazok az alkalmazható intézkedések, amelyeket a 75/442/EGK irányelv II.A. melléklete felsorol;11. gazdasági szereplők: a csomagolás vonatkozásában a csomagolóanyagok szállítói, a csomagolás előállítói és hasznosítói, töltői és felhasználói, importőrjei, kereskedői és forgalmazói, a hatóságok és a közjogi szervezetek;12. önkéntes megállapodás: az a hivatalos megállapodás, amelyet a tagállam illetékes hatóságai és az érintett gazdasági ágazatok kötnek, melynek nyitva kell állnia minden olyan résztvevő előtt, aki teljesíteni kívánja a megállapodás feltételeit, az irányelv célkitűzéseinek elérése céljából.4. cikkMegelőzés(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 9. cikk szerint tett, a csomagolási hulladék keletkezésének megelőzését célzó intézkedéseken túlmenően más megelőző intézkedéseket is megvalósítanak. Ilyen egyéb intézkedéseket a nemzeti programok vagy hasonló intézkedések tartalmazhatnak, amelyeket, adott esetben, a gazdasági szereplőkkel való konzultáció alapján kell elfogadni, és azt célozzák, hogy összegyűjtsék és hasznosítsák azt a számos kezdeményezést, amelyeket a tagállamok a megelőzést illetően már megtettek. Ezen programoknak vagy intézkedéseknek eleget kell tenniük az irányelv 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott célkitűzéseknek.(2) A Bizottság hozzájárul a megelőzés előmozdításához azáltal, hogy támogatja megfelelő európai szabványok kialakítását a 10. cikkel összhangban.5. cikkÚjrahasználatA tagállamok előmozdíthatják az olyan csomagolás újrahasználati rendszereit, amely csomagolást a Szerződésnek megfelelően környezetkímélő módon lehet újrahasználni.6. cikkHasznosítás és újrafeldolgozás(1) Annak érdekében, hogy eleget tegyenek ezen irányelv célkitűzéseinek, a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy egész területükre kiterjedően elérjék az alábbi célokat:a) ennek az irányelvnek a nemzeti jogszabályokba foglalására előírt határidő elteltét követő öt éven belül a csomagolási hulladéknak legalább 50 és legfeljebb 65 tömeg %-át hasznosítani kell;b) az általános célkitűzésen belül és ugyanezzel a határidővel a csomagolási hulladékban található csomagolóanyagoknak legalább 25 és legfeljebb 45 tömeg %-át szükséges újrafeldolgozni, úgy hogy az egyes csomagolóanyagokra vonatkoztatva az újrafeldolgozott anyag mennyisége legalább 15 tömeg %-ot érjen el;c) ezen irányelvnek a nemzeti jogszabályokba foglalására előírt határidő elteltét követő tíz éven belül a csomagolási hulladék hasznosításának, újrafeldolgozásának százalékos mértékét a Tanács a (3) bekezdés b) pontja szerint határozza meg azzal a céllal, hogy lényegesen növelje az a) és a b) pontban említett célkitűzéseket.(2) A tagállamok, ahol ez lehetséges, előmozdítják az újrafeldolgozott csomagolási hulladékból nyert anyagok felhasználását csomagolás és más termékek előállítására.(3) a) Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság közbenső jelentése alapján és az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott időponttól számított négy éven belül elkészített végső jelentés alapján megvizsgálják a tagállamok által az (1) bekezdés a) és b) pontjában és a (2) bekezdésben rögzített célok és célkitűzés megvalósításai területén szerzett gyakorlati tapasztalatokat, valamint a tudományos kutatás eredményeit és az új értékelési eljárásokat, mint amilyenek például az ökológiai mérlegek.b) Legkésőbb az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt első ötéves időszak vége előtt hat hónappal a Tanács, minősített többséggel és a Bizottság javaslata alapján, rögzíti az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott második ötéves időszakra vonatkozó célokat. Ezt követően ezt az eljárást ötévenként meg kell ismételni.(4) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott intézkedéseket és célokat a tagállamok közzé teszik, és azokat egy tájékoztató kampány keretében a széles nyilvánosság és a piaci szereplők elé tárják.(5) Sajátos helyzetükre, illetőleg a kis szigetek nagy számára, a kiterjedt mezőgazdasági területek és a hegyvidékek jelenlétére, valamint a csomagolóanyag fogyasztásának jelenlegi alacsony szintjére tekintettel Görögország, Írország és Portugália úgy határozhat, hogy:a) az irányelv végrehajtására előírt időponttól számítva legkésőbb öt éven belül az (1) bekezdés a) és b) pontjában rögzítetteknél kisebb célkitűzést valósít meg, de a hasznosításban legalább 25 %-ot érjenek el;b) egyidejűleg későbbi határidőig halasztják el az (1) bekezdés a) és b) pontjában foglalt célok elérését, amely azonban nem lehet későbbi, mint 2005. december 31.(6) Azoknak a tagállamoknak, amelyek olyan programokat tűztek ki vagy kívánnak kitűzni, amelyek túlmutatnak az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott céloknál, és amelyek ennek érdekében megfelelő kapacitásokat biztosítanak a hasznosítás és az újrafeldolgozás céljára, megengedett, hogy e célokat a környezetvédelem magas szintje érdekében továbbra is kövessék, azzal a feltétellel, hogy az intézkedések nem okozzák a belső piac torzulását, és nem akadályoznak más tagállamokat abban, hogy eleget tegyenek ezen irányelv követelményeinek. A tagállamok erről tájékoztatják a Bizottságot. A Bizottság, miután a tagállamokkal együttműködve ellenőrizte, hogy az intézkedések összhangban állnak a fenti megfontolásokkal, és nem képezik a diszkrimináció önkényes eszközét vagy a tagállamok közötti kereskedelem rejtett korlátozását, megerősíti az intézkedéseket.7. cikkVisszaváltási, gyűjtési és hasznosítási rendszerek(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy olyan rendszereket állítsanak fel, melyek biztosítják a következőket:a) a használt csomagolás és/vagy csomagolási hulladék visszaváltása és/vagy begyűjtése a fogyasztótól, más végfelhasználótól vagy a hulladékláncból annak érdekében, hogy azokra a legmegfelelőbb ártalmatlanítási megoldásokat alkalmazzák;b) a begyűjtött csomagolóanyag és/vagy csomagolási hulladék újrahasználata vagy hasznosítása, beleértve az újrafeldolgozást is,annak érdekében, hogy eleget tegyenek az ezen irányelvben megállapított célkitűzéseknek.E rendszerekben az érintett ágazatok piaci szereplői és az illetékes hatóságok részt vehetnek. Ezek – hátrányos megkülönböztetés nélkül – az importált termékekre is vonatkoznak, beleértve a részletes rendelkezéseket és a rendszerekbe való belépésre megállapított díjakat, amelyeket úgy kell kialakítani, hogy a Szerződéssel összhangban elkerüljék a kereskedelem akadályozását vagy a verseny torzulását.(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések a valamennyi csomagolásra és csomagolási hulladékra kiterjedő politika részét képezik, és figyelembe veszik különösen a környezetvédelemre, valamint a fogyasztóvédelmen belül az egészségére, biztonságára és a higiénére vonatkozó követelményeket; a csomagolt áruk és felhasznált anyagok minőségének, eredetiségének és műszaki jellemzőinek megóvását; valamint az ipari és kereskedelmi tulajdonjogok védelmét.8. cikkJelölési és azonosítási rendszer(1) A Tanács a Szerződésben megállapított feltételekkel összhangban az irányelv hatálybalépését követő két éven belül határoz a csomagolások megjelölése tárgyában.(2) A begyűjtés, az újrahasználatot és az újrafeldolgozást is magában foglaló hasznosítás megkönnyítése érdekében a csomagoláson az érintett iparág, az azonosítás és osztályozás érdekében, feltünteti a felhasznált csomagolóanyag(ok) fajtáját.Ebből a célból a Bizottság az irányelv hatálybalépését követő 12 hónapon belül az I. melléklet alapján és a 21. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően meghatározza a számozást és a rövidítéseket, amelyeken az azonosítási rendszer alapul, és azonos eljárás keretében meghatározza, milyen anyagok esnek az azonosítási rendszer hatálya alá.(3) A csomagolás vagy magán a csomagoláson, vagy ahhoz rögzített címkén hordozza a megfelelő jelölést. Ennek jól láthatónak és könnyen olvashatónak kell lennie. A jelölés legyen sérthetetlen, tartós, valamint a csomagolás felnyitása után is jól olvasható.9. cikkLényeges követelmények(1) A tagállamok biztosítják, hogy az irányelv hatálybalépésétől számított három éven túl a csomagolást csak akkor lehessen forgalomba hozni, ha az eleget tesz az irányelvben, ideértve a II. mellékletet is, meghatározott lényeges követelményeknek.(2) A tagállamok a 22. cikk (1) bekezdésében megjelölt időponttól vélelmezik, hogy az irányelvben, beleértve a II. mellékletet is, rögzített valamennyi lényeges követelménynek megfelel az olyan csomagolás, amely eleget tesz:a) a vonatkozó, egymással összehangolt szabványoknak, amelyek hivatkozási számait az Európai Közösségek Hivatalos Lapja közzétette. A tagállamok közzéteszik azon nemzeti szabványaik hivatkozási számait, amelyekkel a harmonizált szabványokat átveszik;b) a (3) bekezdésben említett vonatkozó nemzeti szabványoknak, amennyiben az e szabványok hatálya alá tartozó területeken nem léteznek összehangolt szabványok.(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott nemzeti szabványaik szövegét, amelyek véleményük szerint eleget tesznek az e cikkben meghatározott alapvető követelményeknek. A Bizottság e szövegeket haladéktalanul továbbítja a többi tagállamnak.A tagállamok közzéteszik ezeket a hivatkozási számokat. A Bizottság gondoskodik arról, hogy ezeket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétegyék.(4) Ha valamely tagállam vagy a Bizottság úgy véli, hogy a (2) bekezdésben említett szabványok nem tesznek teljes mértékben eleget az (1) bekezdésben említett lényeges követelményeknek, a Bizottság vagy az érintett tagállam a 83/189/EGK irányelv által létrehozott bizottság elé terjesztik az ügyet, megadva ennek indokait. E bizottság késedelem nélkül állást foglal.A bizottság véleményének figyelembevételével a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat, hogy vissza kell-e vonni e szabványokat a (2) és (3) bekezdésekben hivatkozott közleményekből vagy sem.10. cikkSzabványosításA Bizottság adott esetben előmozdítja a II. mellékletben meghatározott lényeges követelményekre vonatkozó európai szabványok kidolgozását.A Bizottság különösen az alábbiakra vonatkozó európai szabványok kidolgozását mozdítja elő:- a csomagolás életciklus-elemzésének kritériumai és módszerei,- a nehézfémek és más veszélyes anyagok csomagolásban való jelenlétének, valamint a csomagolásból és a csomagolási hulladékból a környezetbe való kibocsátásuknak a mérésére és ellenőrzésére szolgáló módszerek,- a csomagolás újrafeldolgozott anyagtartalma minimumának követelményei az egyes csomagolási típusok esetén,- az újrafeldolgozási módszerek kritériumai,- a komposztálási módszerek és az előállított komposzt kritériumai,- a csomagolás megjelölésének kritériumai.11. cikkA csomagolásban jelen lévő nehézfémek koncentrációja(1) A tagállamok biztosítják, hogy a csomagolásban vagy a csomagolás összetevőiben jelen lévő ólom, kadmium, higany és króm (VI) koncentrációinak összege ne haladja meg az alábbiakat:- 600 ppm a tömegre vetítve, két évvel a 22. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont után,- 250 ppm a tömegre vetítve, három évvel a 22. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont után,- 100 ppm a tömegre vetítve, öt évvel a 22. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont után.(2) Az (1) bekezdésben meghatározott koncentrációk nem vonatkoznak a teljes egészében ólomkristály üvegből a 69/493/EGK irányelv [9] értelmében készült csomagolásra.(3) A Bizottság a 21. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően meghatározza:- azokat a feltételeket, amelyek mellett a fenti koncentrációk nem vonatkoznak az újrafeldolgozott anyagokra és azokra a termékfolyamatokra, amelyek zárt és ellenőrzött láncot alkotnak,- azokat a csomagolástípusokat, amelyek mentesülnek az (1) bekezdés harmadik francia bekezdésében hivatkozott követelmény alól.12. cikkInformációs rendszerek(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy létrejöjjenek a csomagolással és csomagolási hulladékkal kapcsolatos adatbázisok, amennyiben ezek még nem találhatók meg egymással összehangoltan, annak érdekében, hogy hozzájáruljanak annak lehetővé tételéhez, hogy a tagállamok és a Bizottság ellenőrizhessék az irányelvben kitűzött célok megvalósítását.(2) Ebből a célból az adatbázisok különösen a csomagolás és csomagolási hulladék áramlásának nagyságáról, jellemzőiről és alakulásáról szolgáltatnak információkat (beleértve a csomagolóanyagok és a gyártásukhoz felhasznált összetevők mérgező vagy veszélyes voltáról szóló információkat) az egyes tagállamok szintjén.(3) Az előállított adatok jellemzőinek és bemutatásának összehangolása, valamint a tagállamok adatainak kompatibilissá tétele érdekében a tagállamok olyan táblázatok segítségével bocsátják a Bizottság rendelkezésére meglévő adataikat, amelyeket a Bizottság az irányelv hatálybalépési időpontját követően egy évvel határoz meg a III. melléklet alapján a 21. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően.(4) A tagállamok figyelembe veszik a kis- és középvállalkozások sajátos problémáit a részletes adatok szolgáltatása terén.(5) Az összegyűjtött adatokat a 17. cikkben meghatározott nemzeti jelentésekkel együtt rendelkezésre bocsátják, és azokat a további jelentésekben naprakésszé teszik.(6) A tagállamok minden érintett piaci szereplőtől megkövetelik, hogy az illetékes hatóságokat az e cikkben előírt megbízható adatokkal lássák el az ágazataikat illetően.13. cikkA csomagolások felhasználóinak tájékoztatásaA tagállamok a 22. cikk (1) bekezdésében meghatározott időponttól számított két éven belül intézkedéseket tesznek annak biztosítása érdekében, hogy a csomagolások felhasználói, ideértve különösen a fogyasztókat, megszerezzék a szükséges információkat az alábbiakról:- a számukra rendelkezésre álló visszaváltási, begyűjtési és hasznosítási rendszerekről,- a csomagolás és csomagolási hulladék újrafelhasználásához, hasznosításához és újrafeldolgozásához való hozzájárulásukról,- a piacon jelen lévő csomagolásokon található jelölések jelentéséről,- a csomagolásra és csomagolási hulladékokkal való gazdálkodásra vonatkozó, a 14. cikkben meghatározott gazdálkodási tervek megfelelő elemeiről.14. cikkGazdálkodási tervekAz irányelvben meghatározott célkitűzések és intézkedések alapján a tagállamok a 75/442/EGK irányelv 7. cikke értelmében megkövetelt hulladékgazdálkodási tervekbe külön fejezetet iktatnak be a csomagolással és csomagolási hulladékkal való gazdálkodásról, beleértve a 4. és 5. cikk értelmében meghozott intézkedéseket is.15. cikkGazdasági eszközökA Szerződés idevágó rendelkezései alapján eljárva, a Tanács gazdasági eszközöket fogad el az irányelvben meghatározott célkitűzések megvalósításának előmozdítására. Ilyen intézkedések hiányában a Közösség környezetvédelmi politikáját irányító elvek – többek között a "szennyező fizet" elve – és a Szerződésből eredő kötelezettségek betartásával a tagállamok fogadnak el intézkedéseket e célkitűzések megvalósítása érdekében.16. cikkÉrtesítés(1) A 83/189/EGK irányelv sérelme nélkül a tagállamok, mielőtt intézkedéseket hoznának, azon intézkedések tervezeteiről, amelyeket az irányelv keretében kívánnak elfogadni, kivéve az adópolitikai jellegű intézkedéseket, de beleértve azokat az adópolitikai intézkedésekhez kapcsolódó műszaki előírásokat, amelyek annak érdekében kapcsolódnak adópolitikai rendelkezésekhez, hogy előmozdítsák az e műszaki előírásoknak való megfelelést, értesítik a Bizottságot annak érdekében, hogy ez utóbbi számára lehetővé tegyék azoknak a fennálló rendelkezések figyelembevételével való vizsgálatát, minden esetben a fenti irányelv szerinti eljárást követve.(2) Ha a tervezett intézkedés a 83/189/EGK irányelv értelmében vett műszaki előírásra is kiterjed, az érintett tagállam az ezen irányelvben meghatározott értesítési eljárást követve utalhat arra, hogy az értesítés ugyancsak érvényes a 83/189/EGK irányelvre nézve is.17. cikkJelentési kötelezettségA tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak ezen irányelv alkalmazásáról, a környezetre vonatkozó egyes irányelvek végrehajtásáról szóló jelentések egységesítéséről és ésszerűsítéséről szóló, 1991. december 23-i 91/692/EGK tanácsi irányelv 5. cikke szerint [10]. Az első jelentés az 1995-től 1997-ig tartó időszakot öleli fel.18. cikkA forgalomba hozatal szabadságaA tagállamok nem tilthatják meg olyan csomagolás forgalomba hozatalát területükön, amely eleget tesz ezen irányelv rendelkezéseinek.19. cikkHozzáigazítás a tudományos és műszaki fejlődéshezA 21. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kell elfogadni azokat a módosításokat, amelyek a 8. cikk (2) bekezdésében, az I. mellékletben és a 10. cikk utolsó bekezdésében meghatározott azonosítási rendszernek, valamint a 12. cikk (3) bekezdésében és a III. mellékletben meghatározott adatbázisrendszerre vonatkozó táblázatoknak a tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazításához szükségesek.20. cikkKülönös intézkedések(1) A Bizottság a 21. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően határozza meg azokat a műszaki intézkedéseket, amelyek az irányelv rendelkezéseinek alkalmazásával felmerülő nehézségek kezeléséhez szükségesek, különösen az orvosi eszközök és a gyógyszeripari termékek elsődleges csomagolása, a kisméretű kiszerelés és a luxuscsomagolás területén.(2) A Bizottság ugyancsak jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak minden más meghozandó intézkedésről, adott esetben, egyben a javaslatait is mellékeli.21. cikkBizottsági eljárás(1) A Bizottságot a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, melynek elnöke a Bizottság képviselője.(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított legfeljebb 3 hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.22. cikkÁtültetés a nemzeti jogba(1) A tagállamok meghozzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek 1996. június 30-a előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) Amikor a tagállamok elfogadják az első bekezdés szerinti rendelkezéseket, azokban hivatkozniuk kell ezen irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(3) Ezenkívül a tagállamok közlik a Bizottsággal valamennyi hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezést, amelyet az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.(4) A csomagolás gyártására vonatkozó követelmények semmi esetben sem vonatkoznak az adott termékhez használt csomagolásra, ha az az irányelv hatálybalépési időpontja előtt készült.(5) A tagállamok engedélyezik ezen irányelv hatálybalépése előtt előállított olyan csomagolás legfeljebb ugyanezen időponttól számított 5 éven belüli forgalomba hozatalát, amely megfelel a hatályos nemzeti jogszabályoknak.23. cikkA 85/339/EGK irányelv a 22. cikk (1) bekezdésében meghatározott időponttal kezdődően hatályát veszti.24. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.25. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1994. december 20-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökK. Hänscha Tanács részérőlaz elnökK. Kinkel[1] HL C 263., 1992.10.12., 1. o. és HL C 285., 1993.10.21., 1. o.[2] HL C 129., 1993.5.10., 18. o.[3] Az Európai Parlament 1993. június 23-i véleménye (HL C 194., 1993.7.19., 177. o.), a Tanács 1994. március 4-i közös álláspontja (HL C 137., 1994.5.19., 65. o.) és az Európai Parlament 1994. május 4-i határozata (HL C 205., 1994.7.25, 163. o.). Megerősítve 1993. december 2-án (HL C 342., 1993.12.20., 15. o.). Az Egyeztető Bizottság 1994. november 8-i együttes szövegtervezete.[4] HL L 176., 1985.7.6., 18. o., a legutóbb a 91/629/EGK irányelvvel (HL L 377., 1991.12.31., 48. o.) módosított irányelv.[5] HL C 122., 1990.5.18., 2. o.[6] HL L 194., 1975.7.25, 39. o., a legutóbb a 91/156/EGK irányelvvel (HL L 78., 1991.3.26, 32. o.) módosított irányelv.[7] HL L 109., 1983.4.26, 8. o., a legutóbb a 92/400/EGK irányelvvel (HL L 221., 1992.8.6, 55. o.) módosított irányelv.[8] HL L 377., 1991.12.31., 20. o.[9] HL L 326., 1969.12.29., 36. o.[10] HL L 377., 1991.12.31., 48. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETAZONOSÍTÁSI RENDSZERAz alkalmazott számozás 1-től 19-ig műanyagra, 20-ról 39-ig papírra és kartonra, 40-től 49-ig fémre, 50-től 59-ig fára, 60-tól 69-ig textilre és 70-től 79-ig üvegre vonatkozik.Az azonosítási rendszer az illető anyag(ok)ra rövidítést is használhat (pl. HDPE: high density polyethylene – nagy sűrűségű polietilén). Az anyagokat számozási rendszerrel és/vagy rövidítéssel lehet azonosítani. Az azonosítási jelek a csomagolás újrahasználható vagy hasznosítható jellegére utaló grafikus jel közepén vagy alatt jelennek meg.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA CSOMAGOLÁS ÖSSZETÉTELÉRE, VALAMINT ÚJRAFELHASZNÁLHATÓ ÉS ÚJRAHASZNOSÍTHATÓ (IDEÉRTVE AZ ÚJRAFELDOLGOZHATÓ) JELLEGÉRE VONATKOZÓ LÉNYEGI KÖVETELMÉNYEK1. A csomagolás gyártására és összetételére vonatkozó követelmények- A csomagolást úgy kell előállítani, hogy a csomagolás térfogata és tömege arra a minimálisan elégséges mennyiségre korlátozódjék, amely fenntartja a csomagolt termék és a fogyasztó számára a biztonságosság, a higiénia és az elfogadhatóság szükséges szintjét.- A csomagolást úgy kell megtervezni, előállítani és forgalmazni, hogy lehetővé tegyék annak újrahasználatát vagy hasznosítását (beleértve az újrafeldolgozást), és minimumra csökkentsék annak a környezetre gyakorolt hatását, amikor a csomagolási hulladékok vagy a csomagolási hulladékgazdálkodási műveletek anyagmaradékát ártalmatlanítják.- A csomagolást úgy kell előállítani, hogy minimumra csökkentsék az ártalmas és veszélyes anyagok jelenlétét bármilyen csomagolási összetevő vagy csomagolóanyag alkotóelemei között, tekintettel azoknak a levegőbe kibocsátott anyagban, a salakban vagy a csurgalékvízben való jelenlétére, amikor a csomagolást vagy a gazdálkodási műveletekből származó anyagmaradékokat vagy a csomagolási hulladékot elégetik vagy hulladék-lerakóhelyen ártalmatlanítják.2. A csomagolás újrahasználható jellegére vonatkozó követelményekAz alábbi követelményeket egyidejűleg kell kielégíteni:- a csomagolás fizikai tulajdonságainak és jellemzőinek lehetővé kell tenniük több fordulót vagy visszatérést a felhasználás rendes körülményei között előre látható feltételek mellett,- az elhasznált csomagolás feldolgozásánál lehetőséget kell biztosítani a munkát végzők egészségügyi és biztonsági követelményeinek betartására,- teljesíteniük kell az újrahasznosítható csomagolásra vonatkozó sajátos követelményeket, amikor már a csomagolás nem használható fel, és ezáltal hulladékká válik.3. A csomagolás hasznosítható jellegére vonatkozó követelményeka) Az újrafeldolgozás útján hasznosítható csomagolásA csomagolást úgy kell előállítani, hogy a piacképes termékek gyártása során felhasznált anyagok bizonyos tömegszázalékának újrafeldolgozását lehetővé tegyék, a Közösség jelenlegi szabványaival összhangban. E százalékos arány megállapítása a csomagolást alkotó anyagok fajtájától függően változhat.b) Az energetikai hasznosítás útján hasznosítható csomagolásAz energia visszanyerése céljából feldolgozott csomagolási hulladéknak rendelkeznie kell egy minimális alsó fűtőértékkel ahhoz, hogy lehetővé tegye az energetikai hasznosítás optimalizálását.c) A komposztálás formájában hasznosítható csomagolásA komposztálással feldolgozott csomagolási hulladéknak olyan biológiai úton lebontható jelleggel kell rendelkeznie, hogy az ne akadályozza az elkülönített begyűjtést és azt a komposztálási eljárást vagy tevékenységet, amelynek azt alávetik.d) Biológiai úton lebontható csomagolásA biológiai úton lebontható csomagolásnak olyan tulajdonsággal kell rendelkeznie, hogy képes legyen fizikai, kémiai, termikus vagy biológiai bomlásra úgy, hogy a kész komposzt végső soron szén-dioxiddá, biomasszává és vízzé bomoljon le.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETADATOK, AMELYEKET A TAGÁLLAMOKNAK FEL KELL TÜNTETNIÜK A CSOMAGOLÁSSAL ÉS CSOMAGOLÁSI HULLADÉKKAL KAPCSOLATOS ADATBÁZISAIKBAN (AZ 1–4. TÁBLÁZAT SZERINT)1. Elsődleges, másodlagos és harmadlagos csomagolásnál:a) az országon belül felhasznált (előállított + importált – exportált) csomagolás anyagkategóriánkénti mennyiségei (1. táblázat);b) újrahasznált mennyiségek (2. táblázat).2. A háztartási és háztartáson kívüli csomagolási hulladéknál:a) az országon belül hasznosított és ártalmatlanított (előállított + importált – exportált), csomagolás anyagkategóriánkénti mennyiségei (3. táblázat);b) hasznosított – ideértve az újrafeldolgozott – anyagkategóriánkénti mennyiségek (4. táblázat).1. TÁBLÁZATA tagállam területén felhasznált (elsődleges, másodlagos és harmadlagos) csomagolás mennyisége (tonnában)| Előállított | – Exportált | + Importált | = Összesen |Üveg | | | | |Műanyag | | | | |Papír és karton (ideértve a társított anyagokat (kompozitok) is) | | | | |Fém | | | | |Fa | | | | |Egyéb | | | | |Összesen | | | | |2. TÁBLÁZATA nemzeti területen belül újrahasznált (elsődleges, másodlagos és harmadlagos) csomagolás mennyisége| A felhasznált csomagolás (tonna) | Újrahasznált csomagolás |(tonna) | (százalék) |Üveg | | |Műanyag | | | |Papír és karton (ideértve a társított anyagokat (kompozitok) is) | | | |Fém | | | |Fa | | | |Egyéb | | | |Összesen | | | |3. TÁBLÁZATA tagállam területén a hasznosított és az ártalmatlanított csomagolási hulladék mennyisége (tonnában)| A keletkezett hulladék | – Exportált hulladék | + Importált hulladék | = Összesen |Háztartási hulladék | | | | |Üvegcsomagolás | | | | |Műanyag csomagolás | | | | |Papír és kartoncsomagolás | | | | |Társított karton csomagoló anyagok (karton kompozitok) | | | | |Fémcsomagolás | | | | |Facsomagolás | | | | |Összes háztartási csomagolási hulladék | | | | |Háztartáson kívüli hulladék | | | | |Üvegcsomagolás | | | | |Műanyag csomagolás | | | | |Papír és kartoncsomagolás | | | | |Társított karton csomagoló anyagok (karton kompozitok) | | | | |Fémcsomagolás | | | | |Facsomagolás | | | | |Összes háztartáson kívüli csomagolási hulladék | | | | |4. TÁBLÁZATA tagállam területén újrafeldolgozott, illetve újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyisége| Hasznosított és ártalmatlanított összes tömeg tonna | Újrafeldolgozott mennyiség | Hasznosított mennyiség |(tonna) | (százalék) | (tonna) | (százalék) |Háztartási hulladék | | | | |Üvegcsomagolás | | | | | |Műanyag csomagolás | | | | | |Papír és kartoncsomagolás | | | | | |Társított karton csomagoló anyagok (karton kompozitok) | | | | | |Fémcsomagolás | | | | | |Facsomagolás | | | | | |Összes háztartási csomagolási hulladék | | | | | |Háztartáson kívüli hulladék | | | | | |Üvegcsomagolás | | | | | |Műanyag csomagolás | | | | | |Papír és kartoncsomagolás | | | | | |Társított karton csomagoló anyagok (karton kompozitok) | | | | | |Fémcsomagolás | | | | | |Facsomagolás | | | | | |Összes háztartáson kívüli csomagolási hulladék | | | | | |--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2005/54/EK irányelve (2005. szeptember 19.) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a tribenuron hatóanyagként való felvételének céljából történő módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               20.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 244/21

      A BIZOTTSÁG 2005/54/EK IRÁNYELVE

   (2005. szeptember 19.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a tribenuron hatóanyagként való felvételének céljából történő módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 451/2000/EK (2) és a 703/2001/EK (3) bizottsági rendeletek tartalmazzák a 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram második szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, továbbá megállapítják azt a jegyzéket, amelyben a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelendő hatóanyagok találhatók. Ez a jegyzék tartalmazza a tribenuront.

               (2)

               A tribenuron esetében a kérelmezők által javasolt felhasználási módokra vonatkozóan az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásokat a 451/2000/EK és a 703/2001/EK rendeletekben meghatározott rendelkezésekkel összhangban értékelték. Ezek a rendeletek kijelölik továbbá a referens tagállamokat, melyek feladata a vonatkozó értékelő jelentések és javaslatok benyújtása az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatósághoz (EFSA) a 451/2000/EK 8. cikke (1) bekezdésével összhangban. A referens tagállam a tribenuron (tribenuron-metil formájában) esetében a Svédország volt. Minden releváns információ leadásra került 2003. június 19-én.

               (3)

               Az EFSA értékelési munkacsoportja keretein belül a tagállamok és az EFSA közösen ellenőrizték az értékelő jelentést, majd 2004. október 19-én benyújtották a Bizottsághoz az EFSA tribenuronról szóló tudományos jelentése (4) formájában. A jelentést a Bizottság a tagállamokkal közösen az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretein belül felülvizsgálta, majd a Bizottságnak a tribenuronról készített felülvizsgálati jelentése formájában 2005. február 15-én véglegesítette.

               (4)

               A különböző vizsgálatokból kiderült, hogy a tribenuront tartalmazó növényvédő szerek várhatóan általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek, különös tekintettel azokra a felhasználási módokra vonatkozóan, amelyeket a Bizottság felülvizsgálati jelentésében megvizsgáltak és részleteztek. Ezért a tribenuront indokolt felvenni az I. mellékletbe annak biztosítása érdekében, hogy az említett irányelv rendelkezéseivel összhangban valamennyi tagállamban engedélyezni lehessen a tribenuron hatóanyagot tartalmazó növényvédő szereket.

               (5)

               Egy hatóanyagnak az I. mellékletbe történő felvétele előtt megfelelő időnek kell eltelnie ahhoz, hogy a tagállamoknak és az érdekelt feleknek lehetőségük legyen felkészülni a hatóanyag felvételéből adódó új követelmények teljesítésére.

               (6)

               A 91/414/EGK irányelvben előírt kötelezettségek sérelme nélkül, az I. mellékletbe való felvételt követően a tagállamoknak hat hónap áll rendelkezésükre, hogy a tribenuront tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó, meglévő engedélyeket felülvizsgálják a 91/414/EGK irányelvben, különösen annak 13. cikkében és az I. mellékletében meghatározott feltételek teljesítésének biztosítása érdekében. A tagállamoknak kötelességük az érvényes engedélyeket szükség szerint módosítani, újakkal helyettesíteni vagy visszavonni, a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban. A fenti határidőtől eltérően a minden egyes növényvédő szer minden egyes tervezett felhasználását tartalmazó teljes III. melléklet szerinti dossziéjának a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes alapelvekkel összhangban történő benyújtására és értékelésére hosszabb időtartamot kell előírni.

               (7)

               A 3600/92/EGK bizottsági rendelet (5) keretében megvizsgált hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való korábbi felvételei során nyert tapasztalat azt mutatja, hogy nehézségek merülhetnek fel az meglévő engedélyek birtokosainak kötelezettségei értelmezésekor az adatokhoz való hozzáféréssel kapcsolatban. További nehézségek elkerülése végett szükségesnek tűnik felhívni a figyelmet a tagállamok kötelezettségeire, különösen atekintetben, hogy meg kell győződniük arról, hogy az engedély birtokosa rendelkezik hozzáféréssel egy, az irányelv II. mellékletének megfelelő dossziéhoz. Ez a felhívás a korábban elfogadott, az I. mellékletet módosító irányelvekhez képest nem ró újabb kötelezettséget a tagállamokra vagy az engedélyek birtokosaira.

               (8)

               Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (9)

               Az ezen irányelvben meghatározott intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározottak szerint módosul.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2006. augusztus 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot e rendelkezések szövegéről, valamint megküldenek számára egy megfelelési táblázatot ennek az irányelvnek a rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti rendelkezések közötti megfelelésről.
   Ezeket a rendelkezéseket 2006. szeptember 1-jétől kell alkalmazni.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   (1)   A tagállamok a 91/414/EGK irányelvvel összhangban szükség szerint módosítják vagy visszavonják a hatóanyagként tribenuront tartalmazó növényvédő szerekre kiadott engedélyeket legkésőbb 2006. augusztus 31-ig.
   Az említett időpontig a tagállamok ellenőrzik az irányelv I. mellékletében a tribenuronra vonatkozó követelmények teljesülését a hatóanyagra vonatkozó bejegyzés B. részében találhatóak kivételével, továbbá azt, hogy az engedély birtokosa rendelkezik-e olyan dossziéval vagy hozzáféréssel olyan dossziéhoz, amely megfelel az irányelv 13. cikkében előírt feltételeknek.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely tribenuront tartalmaz egyedüli hatóanyagként, illetve a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében legkésőbb 2006. február 28-ig felsorolt hatóanyagok egyikeként, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes alapelvekkel összhangban a tagállamoknak újból el kell végezniük a növényvédő szer értékelését az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, és az irányelv I. mellékletének a tribenuron hatóanyagra vonatkozó bejegyzése B. részében megadott követelmények figyelembevételével. Ezen értékelés alapján meghatározzák, hogy a termék megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek.
   E megállapítást követően a tagállamok:

               a)

               a tribenuront egyedüli hatóanyagként tartalmazó termék esetében, amennyiben szükséges, legkésőbb 2010. február 28-ig módosítják vagy visszavonják az engedélyt; vagy

               b)

               a tribenuront több hatóanyag egyikeként tartalmazó termék esetében, amennyiben szükséges, módosítják vagy visszavonják az engedélyt 2010. február 28-ig, vagy amennyiben az későbbre esik, a kérdéses anyagot vagy anyagokat a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő irányelvben vagy irányelvekben az ilyen módosítás, illetve visszavonás céljából meghatározott időpontig.

         4. cikk
   Ez az irányelv 2006. március 1-jén lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2005. szeptember 19-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 55., 2000.2.29., 25. o. A legutóbb az 1044/2003/EK rendelettel (HL L 151., 2003.6.19., 32. o.) módosított rendelet.

      (3)  HL L 98., 2001.4.7., 6. o.

      (4)  EFSA Scientific Report (2004) 15, 1-52o, Peer review of the pesticide risk assessment of tribenuron (2004. október 19-én véglegesítve).

      (5)  HL L 366., 1992.12.15., 10. o. A legutóbb a 2266/2000/EK rendelettel (HL L 259., 2000.10.13., 27. o.) módosított rendelet.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EK irányelv I. mellékletében található táblázat vége a következő bejegyzésekkel egészül ki:

                     Szám

                     Közhasználatú név, azonosító számok

                     IUPAC-név

                     Tisztaság (1)

                     Hatálybalépés

                     A felvétel lejárta

                     Speciális rendelkezések

                     „107

                     Tribenuron
                     CAS-szám 106040-48-6 (tribenuron)
                     CIPAC-szám 546

                     2-[4-metoxi-6-metil-1,3,5-triazin-2-il(metil)karbamoilszulfamoil]benzoésav

                     950 g/kg (tribenuron-metilben kifejezve)

                     2006. március 1.

                     2016. február 28.

                     A. RÉSZ
                     Kizárólag gyomirtó szerként való használata engedélyezhető.
                     B. RÉSZ
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek megvalósítása érdekében figyelembe kell venni az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2005. február 15-én véglegesített felülvizsgálati jelentés tribenuronra vonatkozó következtetéseit és különösen annak I. és II. függelékét. Az átfogó értékelésben a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a célcsoportban nem szereplő szárazföldi növények, a magasabb rendű vízinövények, valamint a talajvíz védelmére veszélyeztetett körülmények között. Az engedélyezés feltételei közt szerepeljen, hogy amennyiben szükséges, kockázatcsökkentő intézkedéseket kell alkalmazni.”

         (1)  További részletek a hatóanyagok azonosításáról és specifikációjáról a felülvizsgálati jelentésben találhatóak.