Fontos jogi nyilatkozat

|

31995L0008

A Bizottság (95/8/EK) irányelve (1995. április 10.) a műtrágya mintavételi és vizsgálati módszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/535/EGK irányelv módosításáról (A 10 %-nál nagyobb koncentrációjú nyomelemek analitikai módszerei)

Hivatalos Lap L 086 , 20/04/1995 o. 0041 - 0057 CS.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 ET.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 HU.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 LT.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 LV.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 MT.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 PL.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 SK.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256 SL.ES fejezet 03 kötet 17 o. 240  - 256

		A Bizottság 95/8/EK irányelve(1995. április 10.)a műtrágya mintavételi és vizsgálati módszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/535/EGK irányelv módosításáról(A 10 %-nál nagyobb koncentrációjú nyomelemek analitikai módszerei)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 89/530/EGK tanácsi irányelvvel [1] módosított, a műtrágyára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. december 18-i 76/116/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,mivel a Szerződés 8a. cikke olyan, belső határok nélküli területet hoz létre, ahol biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;mivel a 89/530/EGK irányelv kiegészíti és módosítja a 76/116/EGK irányelvet a műtrágyákban lévő nyomelemek, nevezetesen a bór, a kobalt, a réz, a vas, a mangán, a molibdén és a cink vonatkozásában;mivel a legutóbb a 93/1/EGK irányelvvel [3] módosított 77/535/EGK bizottsági irányelv [4] rendelkezik a közösségi műtrágyák hatósági vizsgálatáról annak érdekében, hogy ellenőrizze a műtrágyák minőségére és összetételére vonatkozó közösségi rendelkezések által támasztott követelmények teljesülését; mivel a 77/535/EGK irányelvet úgy kell kiegészíteni, hogy ellenőrizni lehessen azokat a műtrágyákat is, amelyek a 89/530/EGK irányelv hatálya alá tartoznak;mivel a javasolt intézkedések hatályát és hatásait tekintve azok a közösségi intézkedések, amelyről ez az irányelv rendelkezik, nem csak szükségesek, de elengedhetetlenek is a kitűzött célok eléréséhez; mivel ezeket a célokat a tagállamok nem képesek egyedül megvalósítani, és mivel megvalósításukról közösségi szinten a 76/116/EGK irányelv már rendelkezik;mivel az ezen irányelv által előírt intézkedések megfelelnek a műtrágya-kereskedelem technikai akadályainak felszámolására vonatkozó irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményének,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/535/EGK irányelv II. melléklete az ezen irányelv mellékletében meghatározott szöveggel egészül ki.A módszerek a közösségi műtrágyákra alkalmazandók minden olyan nyomelem meghatározásánál, amelyet a műtrágya a megadott összetétel szerint több mint 10 %-ban tartalmaz.2. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1995. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 1995. április 10-én.a Bizottság részérőlMartin Bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 281., 1989.9.30., 116. o.[2] HL L 24., 1976.1.30., 21. o.[3] HL L 113., 1993.5.7., 17. o.[4] HL L 213., 1977.8.22., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET"10. módszerek: 10 %-NÁL NAGYOBB KONCENTRÁCIÓJÚ NYOMELEMEK10. 1. módszer AZ ÖSSZES NYOMELEM KIVONÁSA1. CÉLA módszer a következő nyomelemek kivonásához határoz meg eljárást: összes bór, összes kobalt, összes réz, összes vas, összes mangán, összes molibdén és összes cink. A célkitűzés az, hogy lehetőleg minimális számú kivonást végezzünk, ahol lehetséges, ugyanazt a kivonatot használva a fent felsorolt nyomelemek összes mennyiségének meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárás a 89/530/EGK irányelv hatálya alá eső, a következő nyomelemek közül egyet vagy többet tartalmazó közösségi műtrágyákra vonatkozik: bór, kobalt, réz, vas, mangán, molibdén és cink. Alkalmazandó minden olyan nyomelemre, amelynek garantált tartalma meghaladja a 10 %-ot.3. ALAPELVOldás forrásban lévő hígított sósavban.Megjegyzés:A kivonás tapasztalati jellegű, és ezért a terméktől vagy a műtrágya egyéb összetevőitől függően előfordulhat, hogy nem mindig veszteségmentes. Különösen egyes mangán-oxidok esetében a kivont mangán mennyisége a minta tényleges mangántartalmánál jelentősen kevesebb lehet. A műtrágyagyártók felelőssége annak biztosítása, hogy a megadott érték ténylegesen annak a mennyiségnek feleljen meg, amelyet a vizsgálat körülményei között ki lehet vonni.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (HCl)-oldat, kb. 6 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 1 térfogatrész vízzel4.2. Tömény ammóniaoldat (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml)5. ESZKÖZÖK5.1. Állítható hőmérsékletű elektromos főzőlap.5.2. pH-mérő műszer.Megjegyzés:Ha a kivonat bórtartalmát kell meghatározni, ne használjunk boroszilikát üvegeszközt. Mivel a módszer forralást is tartalmaz, teflon vagy kvarcüveg alkalmazása javasolt. Ha a leöblítéshez borátokat tartalmazó mosogatószert használtunk, akkor az üvegárut használat előtt gondosan át kell öblíteni.6. A MINTA KÉSZÍTÉSELásd: 1. módszer (77/535/EGK irányelv).7. ELJÁRÁS7.1. MintavételMérjünk le a műtrágyából 1 vagy 2 g-ot, attól függően, hogy mennyi a termékben az elem várható koncentrációja. Az alábbi táblázatot kell használni ahhoz, hogy megfelelő hígítás után a végső oldat az egyes módszereknek megfelelő mérési tartományon belül essen. A mintákat 1 mg-os pontossággal kell bemérni.A műtrágyában található várható nyomelem-koncentráció (%) | > 10 < 25 | ≥ 25 |A vizsgálati minta tömege (g) | 2 | 1 |A mintában található elem tömege (mg) | > 200 < 500 | ≥ 250 |A kivonat térfogata, V (ml) | 500 | 500 |A kivonatban található elem koncentrációja (mg/l) | > 400 < 1 000 | ≥ 500 |Tegyük a mintát 250 ml-es főzőpohárba.7.2. Az oldat elkészítéseHa szükséges, nedvesítsük meg a mintát egy kis vízzel, majd óvatosan, kis részletekben adjunk hozzá annyiszor 10 ml hígított sósavat (4.1.), ahány g-ot bemértünk a műtrágyából, és ezután adjunk hozzá kb. 50 ml vizet. Fedjük le a főzőpoharat óraüveggel, és keverjük össze a tartalmát. A főzőlapon forraljuk fel, majd tartsuk forrásban 30 percen keresztül. Időnként megkeverve hagyjuk lehűlni Vigyük át veszteség nélkül egy 500 ml-es mérőlombikba (lásd a táblázatot). Töltsük a jelig vízzel, és gondosan keverjük össze. Szűrjük át egy száraz szűrőn száraz edénybe. Öntsük el a szűrlet első részét. A kivonatnak tökéletesen tisztának kell lennie.Ajánlatos a meghatározásokat késedelem nélkül elvégezni a tiszta szűrlet 7.1 a mérést, akkor a kivonatokat tartalmazó lombikokat dugóval zárjuk le.Megjegyzés:Az olyan kivonatoknál, amelyeknél a bórtartalmat kell meghatározni, a következőképpen járjunk el:állítsuk a pH-t koncentrált ammóniaoldattal (4.2.) 4 és 6 közé.8. MEGHATÁROZÁSAz egyes nyomelemek meghatározását a külön minden nyomelemre előírt módszerben megadott aliquot részeken kell elvégezni.A 10.5., 10.6., 10.7., 10.9. és 10.10. módszert nem lehet olyan elem meghatározására használni, amely kelát- vagy komplex kötésben van. Ilyenkor a meghatározás előtt a 10.3. módszert kell használni.Atomabszorpciós spektrometriával (10.8. és 10.11. módszer) végzett meghatározás esetén az ilyen kezelés nem feltétlenül szükséges.10.2. módszer VÍZOLDHATÓ NYOMELEMEK KIVONÁSA1. CÉLEz a módszer eljárást ír le a következő nyomelemek vízben oldható formáinak a kivonására: bór, kobalt, réz, vas, mangán, molibdén és cink. A célkitűzés az, hogy minél kevesebb kivonást kelljen elvégezni, és amikor csak lehet, ugyanazt a kivonatot használjuk fel a fent felsorolt nyomelemtartalom meghatározásához.2. ALKALMAZÁSI KÖREz az eljárás azokra az EGK-műtrágyákra vonatkozik, amelyek a 89/530/EGK irányelv hatálya alá tartoznak, és a következő nyomelemek egyikét vagy közülük többet tartalmaznak: bór, kobalt, réz, vas, mangán, molibdén és cink. Alkalmazandó minden olyan nyomelemre, amelynek garantált tartalma meghaladja a 10 %-ot.3. ALAPELVA nyomelemeket úgy vonjuk ki, hogy a műtrágyát 20 oC ± 2 oC hőmérsékleten vízzel rázatjuk.Megjegyzés:A kivonás tapasztalati jellegű, és előfordulhat, hogy nem veszteségmentes.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósavoldat (HCl), kb. 6 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 1 térfogatrész vízzel5. ESZKÖZÖK5.1. Rotációs rázógép, kb. 35-40 1/min. fordulatszámra beállítva.Megjegyzés:Ha a kivonat bórtartalmát kell meghatározni, ne használjunk boroszilikát üvegeszközt. Teflon vagy kvarcüveg alkalmazása javasolt. Ha a leöblítéskor borátokat tartalmazó mosogatószert használtak, az üvegeszközt használat előtt alaposan át kell öblíteni.6. A MINTA KÉSZÍTÉSELásd: 1. módszer (77/535/EGK irányelv).7. ELJÁRÁS7.1. MintavételMérjünk le a műtrágyából 1 vagy 2 g-ot, attól függően, hogy mennyi a termékben az elem várható koncentrációja. A következő táblázatot kell használni a végső oldat elkészítéséhez, amely megfelelő hígítás után az egyes módszerek esetében a mérési tartományon belül fog esni. A mintákat 1 mg pontossággal kell bemérni.A műtrágyában várható nyomelem-koncentráció (%) | > 10 < 25 | ≥ 25 |A vizsgálati minta tömege (g) | 2 | 1 |Az elem tömege a mintában (mg) | > 200 < 500 | ≥ 250 |A kivonat térfogata, V (ml) | 500 | 500 |Az elem koncentrációja a kivonatban (mg/l) | > 400 < 1 000 | ≥ 500 |Tegyük a mintát 500 ml-es lombikba.7.2. Az oldat elkészítéseAdjunk hozzá kb. 400 ml vizet.Zárjuk le jól a lombikot. Rázzuk meg erősen kézzel, hogy jól eloszlassuk a mintát, azután helyezzük a lombikot a rázógépre, és 30 percig rázassuk.Töltsük a lombikot a jelig vízzel, és alaposan keverjük össze.7.3. A mintaoldat elkészítéseSzűrjük le rögtön tiszta, száraz lombikba. A lombikot zárjuk le dugóval. A meghatározást a szűrést követően azonnal végezzük el.Megjegyzés:Ha a szűrlet fokozatosan zavarossá válik, készítsünk egy másik kivonatot a 7.1. és 7.2. pont szerint egy Ve térfogatú lombikban. Szűrjük le egy előzetesen kiszárított W térfogatú mérőlombikba, amelybe 5 ml hígított sósavat (4.1.) töltöttünk. Állítsuk le a szűrést pontosan abban a pillanatban, amikor a folyadékszint eléri a kalibrációs jelet. Gondosan keverjük össze.Ilyen körülmények között a V értéke az eredmények megadásakor a következő lesz:V = V× W /W − 5Az eredmények megadásakor a hígítás ettől a V-értéktől függ.8. MEGHATÁROZÁSAz egyes nyomelemek meghatározását a külön, minden egyes nyomelem esetében leírt módszerben meghatározott aliquot részen kell elvégezni.A 10.5., 10.6., 10.7., 10.9. és 10.10. módszert nem lehet olyan elemek meghatározására használni, amelyek kelát- vagy komplex kötésben vannak. Ilyenkor a meghatározás előtt a 10.3. módszert kell használni.Atomabszorpciós spektrometriával (10.8. és 10.11. módszer) végzett meghatározás esetén az ilyen kezelést el lehet hagyni.10.3. módszer SZERVES VEGYÜLETEK ELTÁVOLÍTÁSA MŰTRÁGYAKIVONATOKBÓL1. CÉLEz a módszer eljárást ír le a szerves vegyületeknek műtrágyakivonatból történő eltávolítására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont, olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható elemek bejelentését előírja.Megjegyzés:Kis mennyiségű szerves anyag jelenléte az atomabszorpciós spektrometriával történő meghatározást általában nem zavarja.3. ALAPELVA kivonat aliquot részében a szerves anyagokat hidrogén-peroxiddal oxidáljuk.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósavoldat (HCl), körülbelül 0,5 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 20 térfogatrész vízzel.4.2. Hidrogén-peroxid-oldat (30 % H2O2, ρ = 1,11 g/ml), nyomelemeket nem tartalmaz.5. ESZKÖZÖKSzabályozható hőmérsékletű elektromos főzőlap.6. ELJÁRÁSVegyünk a 10. 1. vagy a 10.2. módszerrel nyert kivonatból 25 ml-t, és öntsük 100 ml-es főzőpohárba. A 10.2. módszer alkalmazása esetén öntsünk hozzá 5 ml hígított sósavat (4.1.). Ezután öntsünk hozzá 5 ml hidrogén-peroxid-oldatot (4.2.). Fedjük le óraüveggel. Hagyjuk kb. 1 órán keresztül szobahőmérsékleten oxidálódni, majd fokozatosan melegítsük forrásig, és fél óráig forraljuk. Ha az oldat lehűlt, szükség szerint adjunk hozzá még 5 ml hidrogén-peroxidot. Ezután forraljuk fel, hogy a felesleges hidrogén-peroxid eltávozzék. Hagyjuk lehűlni, és veszteség nélkül öntsük át 50 ml-es mérőlombikba, majd töltsük a jelig vízzel. Szükség esetén szűrjük le.Amikor aliquot részeket veszünk ki, illetve a termékben a nyomelem százalékos koncentrációját kiszámítjuk, ezt a hígítást figyelembe kell venni.10.4. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ NYOMELEMEK MEGHATÁROZÁSA ATOMABSZORPCIÓS SPEKTROMETRIÁVAL(ÁLTALÁNOS ELJÁRÁS)1. CÉLEz a dokumentum általános eljárást ír le a műtrágyakivonatokban található vas és cink szintjének meghatározására atomabszorpciós spektrometriával.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és a 10.2. módszerrel kivont, olyan műtrágyaminták elemzésére lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízoldható vas és cink bejelentését előírja. Ennek az eljárásnak különböző nyomelemekre történő alkalmazása az egyes elemek esetében meghatározott módszerek leírásában van részletezve.Megjegyzés:Kis mennyiségű szerves anyag jelenléte legtöbbször nem befolyásolja az atomabszorpciós spektrometriával végzett meghatározást.3. ALAPELVAzt követően, hogy szükség esetén kezeltük a kivonatot a zavaró kémiai anyagok csökkentése vagy kiküszöbölése végett, a kivonatot úgy hígítjuk, hogy a koncentrációja a meghatározandó nyomelem mérésére alkalmas hullámhosszon a spektrométer optimális tartományába essék.4. REAGENSEK4.1. Hígított sósav (HCl)-oldat, kb. 6 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 1 térfogatrész vízzel.4.2. Hígított sósav (HCl)-oldat, kb. 0,5 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 20 térfogatrész vízzel.4.3. Lantánsóoldatok (10 g La/liter)Ez a reagens vas és cink meghatározására szolgál. Kétféle módon készíthető:a) sósavban oldott lantán-oxiddal (4.1.). Vigyünk 11,73 g lantán-oxidot (La2O3) 150 ml vízzel 1 literes mérőlombikba, és adjunk hozzá 120 ml 6 M sósavat (4.1.). Hagyjuk feloldódni, majd egészítsük ki vízzel 1 literre, és gondosan keverjük össze. Ez az oldat kb. 0,5 M sósavban; vagyb) lantán-klorid-, -szulfát- vagy -nitrát-oldattal.Oldjunk fel 26,7 g lantán-klorid-heptahidrátot (LaCl3.7H2O) vagy 31,2 g lantán-nitrát-hexahidrátot [La(NO3)36H2O] vagy 26,2 g lantán-szulfát-nonahidrátot [La2(SO4)39H2O] 150 ml vízben, majd öntsünk hozzá 85 ml 6 M töménységű sósavat (4.1.). Hagyjuk feloldódni, majd egészítsük ki vízzel 1 literre. Jól keverjük össze. Ez az oldat kb. 0,5 M sósavban.4.4. Kalibrációs oldatokEzek elkészítéséhez lásd az egyes nyomelemekre megadott egyedi vizsgálati módszereket.5. ESZKÖZÖKAtomabszorpciós spektrométer, a meghatározandó nyomelemekre jellemző sugárzás kibocsátására alkalmas fényforrásokkal felszerelve.A vegyésznek követnie kell a műszer gyártójának a használati utasítását, és értenie kell a műszer használatához. A műszer tegye lehetővé háttérkorrekció alkalmazását, hogy szükség esetén használni lehessen (pl. Zn). A vizsgálatokhoz levegőt és acetiléngázt kell használni.6. A ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. A meghatározandó elemeket tartalmazó kivont oldatok elkészítése.Lásd 10.1. és/vagy 10.2. módszer, valamint szükség szerint a 10.3. módszer.6.2. A mintaoldat kezeléseA 10.1., a 10.2. vagy a 10.3. módszerrel nyert kivonat aliquot részét hígítsuk vízzel és/vagy sósavval (4.1.) vagy (4.2.) úgy, hogy a mérendő végső oldatban a meghatározandó elem koncentrációja megfeleljen az alkalmazott kalibrációs tartománynak (7.2.), a sósav-koncentráció pedig legalább 0,5 M, legfeljebb pedig 2,5 M legyen. Ehhez egy vagy több egymást követő hígítás elvégzésére van szükség.A végső oldatot úgy nyerjük, hogy aliquot résznyi hígított kivonatot 100 ml térfogatú mérőlombikba öntünk. Legyen ennek az aliquot résznek a térfogata (a) ml. Öntsünk hozzá 10 ml lantánsóoldatot (4.3.). Töltsük a jelig 0,5 M töménységű sósavoldattal (4.2.), és jól keverjük össze. A hígítási tényezőt nevezzük D-nek.7. ELJÁRÁS7.1. Vakoldat készítéseKészítsünk vakoldatot oly módon, hogy a kivonástól kezdve megismételjük az egész eljárást, de nem adjuk hozzá a bemért műtrágyamintát.7.2. Kalibrációs oldatok készítéseAz egyes nyomelemekre egyedileg megadott módszerrel készített kalibrációs munkaoldat segítségével készítsünk 100 ml-es mérőlombikokban legalább öt, növekvő koncentrációjú kalibrációs oldatot, melyek koncentrációja a spektrométer optimális mérési tartományába esik. Szükség esetén állítsuk be a sósav-koncentrációt úgy, hogy a hígított mintaoldatok (6.2) a sósav koncentrációjához a lehető legközelebb essenek. A vas vagy a cink meghatározásakor öntsünk hozzá 10 ml-t ugyanabból a lantánsóoldatból (4.3.), amelyet a (6.2.) pontban használtunk. Töltsük a jelig 0,5 M sósavoldattal (4.2.), és jól keverjük össze.7.3. MeghatározásKészítsük elő a spektrométert (5.) a mérésekhez, és állítsuk be az egyes nyomelemekhez a módszer által megadott hullámhosszra.Porlasszuk be háromszor egymás után a kalibrációs oldatokat (7.2.), a vizsgálati oldatot (6.2) és a vakoldatot (7.1.), miközben jegyezzük fel az egyes eredményeket, és öblítsük át a műszert desztillált vízzel az egyes porlasztások között.Vegyük fel a kalibrációs görbét úgy, hogy az egyes kalibrációs oldatokra (7.2.) a spektrométeren leolvasott értékek átlagát felvesszük az ordinátán, az elem μg/ml-ben kifejezett, megfelelő koncentrációját pedig az abszcisszán.Ebből a görbéből határozzuk meg az érintett nyomelem koncentrációját a mintaoldatban (Xs), (6.2.) és a vakoldatban (Xb), (7.1.), a koncentrációkat μg/ml-ben kifejezve.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSAA műtrágyában lévő nyomelem (E) százalékarányát a következő képlettel adjuk meg:E=X− X/M × 104Ha a 10.3. módszert használtuk:E=X− X/M × 104ahol:E a meghatározott nyomelem mennyisége a műtrágya százalékában kifejezve;Xs a mintaoldat (6.2.) koncentrációja μg/ml-ben;Xb a vakoldat (7.1.) koncentrációja μg/ml-ben;V a 10.1. vagy 10.2. módszerrel nyert kivonat mennyisége ml-ben;D a 6.2. pontban végzett hígításnak megfelelő tényező;M a 10.1 vagy 10.2. módszer szerint vett vizsgálati minta tömege g-ban.A D hígítási tényező számítása:Ha (a1), (a2), (a3), …, (ai) és (a) az aliquot részek, és (v1), (v2), (v3), …, (vi) és (100) a hígításaiknak rendre megfelelő térfogatok, ml-ben kifejezve, akkor a D hígítási tényező a következővel egyenlő:D =×××… ××100 / a10.5. módszer MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ BÓR MEGHATÁROZÁSA ACIDIMETRIÁS TITRÁLÁSSAL1. CÉLEz a dokumentum eljárást ír le a műtrágyakivonatok bórtartalmának a meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható bórtartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA borát és a mannit alábbi reakciója során mannit-bór komplex képződik:+++++ TIFF +++++A komplexet nátrium-hidroxid-oldattal 6,3 pH-értékre titráljuk.4. REAGENSEK4.1. Metilvörös indikátoroldatOldjunk fel 0,1 g metilvöröst (C15H15N3O2) 50 ml etanolban (95 %-os) 100 ml-es mérőlombikban. Töltsük a jelig vízzel. Gondosan keverjük össze.4.2. Hígított sósavoldat, kb. 0,5 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (HCl) (ρ = 1,18 g/ml) 20 térfogatrésznyi vízzel.4.3. Nátrium-hidroxid-oldat, kb. 0,5 MSzén-dioxid-mentesnek kell lennie. Oldjunk fel 20 g nátrium-hidroxidot (NaOH) pellet kiszerelésben 1 literes, kb. 800 ml forralt vizet tartalmazó mérőlombikban. Amikor az oldat lehűlt, egészítsük ki 1000 ml-re forralt vízzel, és jól keverjük össze.4.4. Nátrium-hidroxid-mérőoldat, kb. 0,025 MSzén-dioxid-mentesnek kell lennie. A 0,5 M nátrium-hidroxid-oldatot (4.3.) forralt vízzel hígítsuk húszszorosára, és jól keverjük össze. Az oldat bórban (B) kifejezett értékét meg kell határozni (lásd 9. pont).4.5 Bór-kalibrációsoldat (100 μg/ml B)1000 ml-es mérőlombikban oldjunk fel vízzel 0,5719 g, 0,1 mg pontossággal bemért bórsavat (H3BO3). Öntsük fel vízzel, és jól keverjük össze. Öntsük át műanyag palackba, és tároljuk hűtőszekrényben.4.6. D-mannit (C6H14O6) - por4.7. Nátrium-klorid (NaCl)5. ESZKÖZÖK5.1. Üvegelektródos pH-mérő műszer.5.2. Mágneses keverő.5.3. 400 ml-es főzőpohár teflon keverőpálcával.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. A bóroldat elkészítéseLásd a 10.1., a 10.2. és, ahol szükséges, a 10.3. pontot.7. ELJÁRÁS7.1. VizsgálatTegyünk egy 400 ml-es főzőpohárba (5.3.) aliquot résznyit az (a) kivonatból (6.1.), amely 2-4 mg B-t tartalmaz. Öntsünk hozzá 150 ml vizet.Adjunk hozzá néhány csepp metilvörös indikátoroldatot (4.1.).A 10.2. módszerrel történő kivonás esetében 0,5 M sósav (4.2.) hozzáadásával az indikátoroldat színátcsapási pontjáig savasítsuk meg a kivonatot, azután adjunk hozzá további 0,5 ml 0,5 M sósavat (4.2.).3 g nátrium-klorid (4.7.) hozzáadása után forraljuk fel az oldatot a szén-dioxid kiűzése végett. Hagyjuk lehűlni. Helyezzük a főzőpoharat a mágneses keverőre (5.2.), és helyezzük bele az előzetesen kalibrált pH-mérő elektródokat (5.1.).Állítsuk be a pH-értéket pontosan 6,3-ra, először a 0,5 M nátrium-hidroxid-oldattal (4.3.), utána a 0,025 M oldattal (4.4.).Adjunk hozzá 20 g D-mannitot (4.6.), oldjuk fel teljesen, és jól keverjük össze. Titráljuk a 0,025 M nátrium-hidroxid-oldattal (4.4.) 6,3 pH-értékre (legalább 1 percig stabil legyen). A szükséges térfogat legyen x1.8. VAKOLDATKészítsünk vakoldatot úgy, hogy megismételjük az egész eljárást az oldatkészítési szakasztól kezdve, de nem mérünk be. A szükséges térfogat legyen x0.9. A NÁTRIUM-HIDROXID-OLDAT (4.4.) BÓR (B)-ÉRTÉKEPipettázzunk 20 ml (2,0 mg B) kalibrációs oldatot (4.5.) 400 ml-es főzőpohárba, és adjunk hozzá néhány csepp metilvörös indikátoroldatot (4.1.). Adjunk hozzá 3 g nátrium-kloridot (4.7.) és sósavoldatot (4.2.) az indikátoroldat (4.1.) színátcsapási pontjáig.Egészítsük ki a térfogatot kb. 150 ml-re, és fokozatosan forraljuk fel a szén-dioxid kiűzése végett. Hagyjuk lehűlni. Helyezzük a főzőpoharat a mágneses keverőre (5.2.), és tegyük bele az előzetesen kalibrált pH-mérő elektródokat (5.1.). Állítsuk be a pH-értéket pontosan 6,3-ra, először a 0,5 M nátrium-hidroxid-oldattal (4.3.), majd a 0,025 M oldattal (4.4.).Adjunk hozzá 20 g D-mannitolt (4.6.), oldjuk fel teljesen, és jól keverjük össze. Titráljuk a 0,025 M nátrium-hidroxid-oldattal (4.4.) 6,3 pH-értékre (legalább 1 percig stabil maradjon). A szükséges térfogat legyen V1.Ugyanilyen módon készítsünk vakoldatot, a kalibrációs oldatot 20 ml vízzel helyettesítve. A szükséges térfogat legyen V0.A NaOH-mérőoldat (4.4.) bór-értéke (F) mg/ml mértékegységben megadva a következő:F= 2/V1 − V01 ml pontosan 0,025 M értékre beállított nátrium-hidroxid-oldat 0,27025 mg B-nak felel meg.10. AZ EREDMÉNY MEGADÁSAA műtrágyában található bór százalékaránya a következő képlettel számítható ki:B=X− X0 × F × V10 × a × Mahol:B (%) a műtrágya százalékos bórtartalma;X1 a 0,025 M nátrium-hidroxid-oldat (4.4) térfogata ml-ben;X0 a 0,025 M nátrium-hidroxid-oldat M (4.4) térfogata ml-ben;F a 0,025 M nátrium-hidroxid-oldat M (4.4.) bór (B)-értéke mg/ml-ben;V a 10.1. vagy a 10.2. módszerrel nyert kivont oldat térfogata ml-ben;a a kivont oldatból (6.1.) vett aliquot rész (7.1.) térfogata ml-ben;M A 10.1. vagy a 10.2. módszerrel vett vizsgálati minta tömege grammban.10.6. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN TALÁLHATÓ KOBALT MEGHATÁROZÁSA GRAVIMETRIÁS MÓDSZERREL, 1-NITROZO-2-NAFTOLLAL1. CÉLA dokumentum eljárást ír le a műtrágyakivonatokban található kobalt meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható kobalttartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA kobalt(III)-ion 1-nitrozo-2-naftollal vörös csapadékot, Co (C10H6ONO)32H2O-t ad. Miután a kivonatban lévő kobaltot kobalt(III)-ion formájára hoztuk, ecetsavas közegben 1-nitrozo-2-naftol-oldattal lecsapatjuk. Szűrés után a csapadékot kimossuk, tömegállandóságig szárítjuk, és mint Co (C10H6ONO)32H2O-t mérjük.4. REAGENSEK4.1. Hidrogén-peroxid-oldat (H2O2, ρ = 1,11 g/ml), 30 %4.2. Nátrium-hidroxid-oldat kb. 2 MOldjunk fel 8 g pellet kiszerelésű nátrium-hidroxidot 100 ml vízben.4.3. Hígított sósavoldat, kb. 6 MKeverjünk össze 1 térfogatrész sósavat (ρ = 1,18 g/ml) 1 térfogatrész vízzel.4.4. Ecetsav (99,7 % CH3CO2H) (ρ = 1,05 g/ml)4.5. 1:2 ecetsavoldat, kb. 6 MKeverjünk össze 1 térfogatrész ecetsavat (4.4.) 2 térfogatrész vízzel.4.6. 1-nitrozo-2-naftol-oldat 100 ml ecetsavban (4.4.). Öntsünk hozzá 100 ml langyos vizet. Jól keverjük össze. Rögtön szűrjük le. Az így nyert oldatot azonnal fel kell használni.5. ESZKÖZÖK5.1. P 16/ISO 4793-as szűrőtégely, 4-es porozitású, 30 vagy 50 ml űrtartalmú.5.2. Szárítószekrény, 130 ± 2 oC hőmérsékletű.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. A kobaltoldat elkészítéseLásd 10.1. vagy 10.2. módszer6.2. A vizsgálati oldat elkészítéseTegyünk a kivonatból legfeljebb 20 mg Co-t tartalmazó aliquot résznyit egy 400 ml-es főzőpohárba. Ha a kivonatot a 10.2. módszerrel készítettük, savanyítsuk meg 5 csepp sósavval (4.3.). Adjunk hozzá kb. 10 ml hidrogén-peroxid-oldatot (4.1.). Hagyjuk az oxidálószert 15 percig hidegen hatni, majd az oldat térfogatát egészítsük ki vízzel kb. 100 ml-re. Fedjük le a főzőpoharat óraüveggel. Forraljuk fel, és hagyjuk forrni kb. 10 percig. Hűtsük le. Cseppenként lúgosítsuk meg a nátrium-hidroxid-oldattal (4.21.), amíg fekete kobalt-hidroxid kezd kicsapódni.7. ELJÁRÁSAdjunk az oldathoz 10 ml ecetsavat (4.4.), és vízzel egészítsük ki kb. 200 ml-re az oldat térfogatát. Melegítsük forrásig. Folyamatos keverés közben bürettával cseppenként adjunk hozzá 20 ml 1-nitrozo-2-naftol-oldatot (4.6.). Erőteljes keveréssel fejezzük be, hogy koaguláljon a csapadék.Szűrjük át előre lemért szűrőtégelyen (5.1.), vigyázva, hogy a szűrő el ne tömődjön. Ezt szem előtt tartva ügyeljünk arra, hogy a szűrés alatt a csapadék felületét mindig folyadékréteg borítsa.Mossuk a főzőpoharat hígított ecetsavval (4.5.), hogy az összes csapadékot eltávolítsuk, mossuk a csapadékot a szűrőre hígított ecetsavval (4.5.), majd mossuk át háromszor forró vízzel.130 ± 2 oC hőmérsékletű szárítószekrényben szárítsuk súlyállandóságig.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSA1 mg Co (C10H6ONO)32H2O-csapadék 0,096381 mg Co-nak felel meg.A műtrágyában található kobalt (Co) százalékarányát a következő képlettel lehet kiszámítani:Co= X × 0,0096381 ×V × Da × Mahol:X a csapadék tömege mg-ban;V a 10.1. vagy 10.2. módszerrel nyert kivont oldat térfogata ml-ben;a az utolsó hígításból vett aliquot rész térfogata ml-ben;D ennek az aliquot résznek a hígítási tényezője;M a vizsgálati minta tömege g-ban.10.7. módszer MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ RÉZ MEGHATÁROZÁSA TITRIMETRIÁS MÓDSZERREL1. CÉLEz a dokumentum eljárást ír le a műtrágyakivonatokban lévő réz meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható réztartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA réz(II)-ionokat savas közegben kálium-jodiddal redukáljuk:+++++ TIFF +++++Az így felszabadult jódot nátrium-tioszulfát-normáloldattal, keményítő indikátor jelenlétében titráljuk a következő képlet szerint:+++++ TIFF +++++4. REAGENSEK4.1. Salétromsav (HNO3, ρ = 1,40 g/ml)4.2. Karbamid [(NH2)2 C = 0]4.3. Ammónium-hidrogén-difluorid (NH4HF2)-oldat, 10 vegyesszázalékos oldata.Az oldatot műanyag edényben tartsuk!4.4. Ammónium-hidroxid-oldat (1 + 1)Keverjünk össze 1 térfogatrész ammóniát (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml) 1 térfogatrész vízzel.4.5. Nátrium-tioszulfát-normáloldatOldjunk fel 7,812 g nátrium-tioszulfát-pentahidrátot (Na2S2O35H2O) vízzel 1 literes mérőlombikban. Ezt az oldatot úgy kell készíteni, hogy 1 ml = 2 mg Cu-val legyen egyenlő. Stabilizáljuk az oldatot néhány csepp kloroformmal. Az oldatot közvetlen fénytől védve, üvegedényben kell tartani.4.6. Kálium-jodid (KI)4.7. Kálium-tiocianát (KSCN)-oldat (25 vegyesszázalék)Tartsuk az oldatot műanyag palackban.4.8. Keményítőoldat (kb. 0,5 %)Tegyünk 2,5 g keményítőt egy 600 ml-es főzőpohárba. Öntsünk hozzá kb. 500 ml vizet. Keverés közben forraljuk fel. Hűtsük le szobahőmérsékletre. Az oldatot csak rövid ideig lehet eltartani. Az eltarthatóságot javíthatjuk, ha kb. 10 mg higany-jodidot adunk az oldathoz.5. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSEA rézoldat elkészítéseLásd 10.1. és 10. 2. módszer.6. ELJÁRÁS6.1. Oldatkészítés titráláshozTegyünk egy legalább 20-40 mg Cu-t tartalmazó aliquot részt az oldatból 500 ml-es Erlenmeyer-lombikba.Rövid forralással űzzük ki a jelen lévő oxigénfelesleget. A térfogatot egészítsük ki kb. 100 ml-re vízzel. Adjunk hozzá 5 ml salétromsavat (4.1.), forraljuk fel, és hagyjuk forrni kb. fél percig.Vegyük le az Erlenmeyer-lombikot a fűtőkészülékről, adjunk hozzá kb. 3 g karbamidot (4.2.), és ismét forraljuk kb. fél percig.Vegyük le a fűtőkészülékről, és adjunk hozzá 200 ml hideg vizet. Ha szükséges, hűtsük az Erlenmeyer-lombik tartalmát szobahőmérsékletre.Fokozatosan adjunk hozzá ammónium-hidroxid-oldatot (4.4.), amíg az oldat színe kékre változik, akkor adjunk még hozzá 1 ml-t feleslegben.Adjunk hozzá 50 ml ammónium-hidrogén-difluorid-oldatot (4.3.), és keverjük össze.Adjunk hozzá 10 g kálium-jodidot (4.6.), és oldjuk fel.6.2. Az oldat titrálásaHelyezzük az Erlenmeyer-lombikot mágneses keverőre. Tegyük a keverőpálcát az Erlenmeyer-lombikba, és állítsuk be a keverőt a kívánt fordulatszámra.Adjunk hozzá bürettával nátrium-tioszulfát-mérőoldatot (4.5.) addig, amíg az oldatból felszabaduló jód barna színe kevésbé intenzívvé válik.Adjunk hozzá 10 ml keményítőoldatot (4.8.).Folytassuk a nátrium-tioszulfát-oldattal (4.5.) végzett titrálást, amíg a bíbor szín csaknem eltűnik.Adjunk hozzá 20 ml kálium-tiocianát-oldatot (4.7.), és folytassuk a titrálást addig, amíg az ibolyakék szín teljesen el nem tűnik.Jegyezzük fel a felhasznált tioszulfát-oldat mennyiségét.7. AZ EREDMÉNY MEGADÁSA1 ml nátrium-tioszulfát-normáloldat (4.5.) 2 mg Cu-nek felel meg.A műtrágyában lévő réz százalékarányát a következő képlettel lehet kiszámítani:Cu= XVa × M × 5ahol:X a felhasznált nátrium-tioszulfát-oldat térfogata ml-ben;V a 10.1. és a 10.2. módszer szerinti kivont oldat térfogata ml-ben;a Az aliquot rész térfogata ml-ben;M A 10.1. és a 10.2. módszer szerint kezelt vizsgálati minta tömege g-ban.10.8. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ VAS MEGHATÁROZÁSA ATOMABSZORPCIÓS SPEKTROMETRIÁVAL1. CÉLEz a dokumentum eljárást ír le a műtrágyakivonatokban lévő vas meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható vastartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA kivonat megfelelő kezelését és hígítását követően a vastartalmat atomabszorpciós spektrometriával határozzuk meg.4. REAGENSEK4.1. Sósavoldat, kb. 6 MLásd 10.4. módszer (4.1.).4.2. Sósavoldat, kb. 0,5 MLásd 10.4. módszer (4.2.).4.3. Hidrogén-peroxid-oldat (30 % H2O2 d = 1,11 g/ml), nyomelemektől mentes.4.4. Lantánsóoldatok (10 g La/liter)Lásd 10.4. módszer (4.3.).4.5. Vas-kalibrációsoldat4.5.1. Vas-törzsoldat (1000 μg/ml)Mérjünk 500 ml-es főzőpohárba 1 g tiszta vashuzalt 0,1 mg pontossággal, adjunk hozzá 200 ml 6 M sósavat (4.1.), és 15 ml hidrogén-peroxid-oldatot (4.3.). Melegítsük főzőlapon, amíg a vas teljesen feloldódik. Amikor lehűlt, vigyük veszteség nélkül 1000 ml-es lombikba. Töltsük a jelig vízzel, és jól keverjük össze.4.5.2. Vas-munkaoldat (100 μg/ml)Öntsünk 20 ml törzsoldatot (4.5.1.) 200 ml-es mérőlombikba. Töltsük a jelig a 0,5 M sósavoldattal (4.2.), és gondosan keverjük össze.5. ESZKÖZÖKAtomabszorpciós spektrométer: lásd 10.4. módszer (5.). A műszer legyen felszerelve vasra jellemző sugarak (248,3 nm) kibocsátására alkalmas fényforrással.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. Kivont vasoldatLásd: 10.1. és/vagy 10.2. és szükség szerint a 10.3. módszer.6.2. A vizsgálati oldat elkészítéseLásd 10.4. módszer (6.2.). A mintaoldatnak 10 térfogatszázalék lantánsóoldatot kell tartalmaznia.7. ELJÁRÁS7.1. Vakoldat készítéseLásd 10.4. módszer (7.1.). A vakoldatnak 10 térfogatszázalék, a 6.2. pontban használt lantánsóoldatot kell tartalmaznia.7.2. Kalibrációs oldatok készítéseLásd 10.4. módszer (7.2.).A vas 0-10 μg/ml közötti optimális meghatározási tartományához öntsünk rendre 0, 2, 4, 6, 8 és 10 ml munkaoldatot (4.5.2.) 100 ml-es mérőlombikokba. Ha szükséges, állítsuk be a sósav-koncentrációt úgy, hogy a lehető legjobban megközelítse a mintaoldat koncentrációját. Adjunk mindegyik mérőlombikba 10 ml, a 6.2. pontban használt lantánsóoldatot. Töltsük a jelig a lombikot 0,5 M sósavoldattal (4.2.), és jól keverjük össze. Az oldatok rendre 0, 2, 4, 6, 8 és 10 μg/ml vasat tartalmaznak.7.3. MeghatározásLásd 10.4. módszer (7.3.). Készítsük elő a spektrométert (5.) a 248,3 nm-es hullámhosszon történő méréshez.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSALásd 10.4. módszer (8.).A műtrágya százalékos vastartalmát a következő képlettel lehet kiszámítani:Fe=X− X/M × 104Ha a 10.3. módszert használjuk:Fe=X− X/M × 104ahol:Fe a vastartalom a műtrágya százalékában kifejezve;Xs a mintaoldat (6.2.) koncentrációja μg/ml-ben;Xb a vakoldat (7.1.) koncentrációja μg-ml-ben;V a 10.1 vagy 10.2. módszerrel nyert kivonat térfogata ml-ben;D a 6.2. pont szerint végzett hígítás tényezője;M a 10.1. vagy 10.2. módszer szerint bemért vizsgálati minta tömege grammban.A D hígítási tényező kiszámítása: ha (a1), (a2), (a3),…, (ai) és (a) aliquot részek, és (v1), (v2), (v3),…, (vi) és (100) a hígításuknak rendre megfelelő térfogatok, akkor a D hígítási tényező:D =××·×·… ××100 / a10.9. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ MANGÁN MEGHATÁROZÁSA TITRÁLÁSSAL1. CÉLEz a módszer eljárást ír le a műtrágyakivonatokban lévő mangán meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható magántartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVHa a kivonatban kloridionok vannak jelen, akkor azokat a kivonat kénsavas forralásával el kell távolítani. A mangánt salétromsavas közegben nátrium-bizmutáttal oxidáljuk. A képződött permanganátot vas(II)-szulfát feleslegével redukáljuk. Ezt a felesleget kálium-permanganát-oldattal titráljuk.4. REAGENSEK4.1. Koncentrált kénsav (H2SO4, ρ = 1,84 g/ml)4.2. Kénsav, kb. 9 MKeverjünk össze gondosan 1 térfogatrész koncentrált kénsavat (4.1.) 1 térfogatrész vízzel.4.3. Salétromsav, 6 MKeverjünk össze 3 térfogatrész salétromsavat (HNO3, ρ = 1,40 g/ml) 4 térfogatrész vízzel.4.4. Salétromsav, 0,3 MKeverjünk össze 1 térfogatrész 6 M salétromsavat 19 térfogatrész vízzel.4.5. Nátrium-bizmutát (NaBiO3) (85 %)4.6. Kovaföld4.7. Ortofoszforsav, 15 M (H3PO4, ρ = 1,71 g/ml)4.8. Vas-szulfát-oldat, 0,15 MOldjunk fel 41,6 g vas-szulfát-heptahidrátot (FeSO4.7 H2O) 1 literes mérőlombikban. Adjunk hozzá 25 ml koncentrált kénsavat (4.1.) és 25 ml foszforsavat (4.7.). Töltsük fel 1000 ml-re. Keverjük össze.4.9. Kálium-permanganát-oldat, 0,020 MMérjünk be 3,160 g kálium-permanganátot (KMnO4) 0,1 mg pontossággal. Oldjuk fel, és töltsük fel 1000 ml-re vízzel.4.10. Ezüst-nitrát-oldat, 0,1 MOldjunk fel 1,7 g ezüst-nitrátot (AgNO3) vízben, és töltsük fel 100 ml-re.5. ESZKÖZÖK5.1. P16/ISO 4793 szerinti szűrőtégely, 4-es porozitású, 50 ml térfogatú, 500 ml-es szűrőlombikra szerelve.5.2. Mágneses keverő.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. Kivont mangánoldatLásd a 10.1. és 10.2. módszert. Ha nem ismeretes, hogy vannak-e jelen kloridionok, akkor egy csepp ezüst-nitrát-oldattal (4.10.) végezzünk kísérletet ennek megállapítására.6.2. Ha kloridionok nincsenek jelen, 10-20 mg mangánt tartalmazó aliquot részt vigyünk egy 400 ml-es, magas főzőpohárba. A térfogatot állítsuk be kb. 25 ml-re bepárlással vagy víz hozzáadásával. Adjunk hozzá 2 ml koncentrált kénsavat (4.1.).6.3. Ha kloridionok vannak jelen, akkor a következőképpen kell azokat eltávolítani:Vigyünk a kivonatból 10-20 mg mangánt tartalmazó aliquot részt egy 400 ml-es, magas főzőpohárba. Adjunk hozzá 5 ml 9 M kénsavat (4.2.). Vegyifülke alatt forraljuk főzőlapon mindaddig, amíg bőséges fehér füstfejlődést nem észlelünk. Addig folytassuk a forralást, amíg a térfogat kb. 2 ml-re nem csökken (a főzőpohár alján vékony, szirupszerű folyadékréteg látható). Hagyjuk lehűlni szobahőmérsékletre.Óvatosan adjunk hozzá 25 ml vizet, és újra vizsgáljuk meg 1 csepp ezüst-nitrát-oldat (4.10.) hozzáadásával, hogy vannak-e jelen kloridionok. Ha még mindig van klorid az oldatban, ismételjük meg a műveletet 5 ml 9 M kénsav (4.2.) hozzáadása után.7. ELJÁRÁSAdjunk a mintaoldatot tartalmazó 400 ml-es főzőpohárba 25 ml 6 M salétromsavat (4.3.) és 2,5 g nátrium-bizmutátot (4.5.). Keverjük össze alaposan 3 percig a mágneses keverőn (5.2.).Adjunk hozzá 50 ml 0,3 M salétromsavat (4.4.), és keverjük újra. Szűrjük vákuumban, olyan szűrőtégelyen (5.1.) keresztül, amelynek alját kovafölddel (4.6.) borítottuk. Mossuk át a szűrőt néhányszor a 0,3 M salétromsavval (4.4.), amíg színtelen szűrletet nem kapunk.Vigyük a szűrletet és a mosófolyadékot 500 ml-es főzőpohárba. Keverjük össze, és adjunk hozzá 25 ml 0,15 M vas-szulfát-oldatot (4.8.). Ha vas-szulfát hozzáadásakor a szűrlet megsárgul, adjunk hozzá 3 ml 15 M ortofoszforsavat (4.7.).Bürettából titráljuk a fölös vas-szulfátot 0,02 M kálium-permanganát-oldattal (4.9.), amíg az elegy színe rózsaszínbe megy át, és ez a szín 1 percig állandó marad. Végezzünk vakpróbát azonos feltételek mellett, de a vizsgálati minta kihagyásával.Megjegyzés:Az oxidált oldatnak nem szabad gumival érintkeznie.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSA1 ml 0,02 kálium-permanganát-oldat 1,099 mg mangánnak (Mn) felel meg.A műtrágya százalékos mangántartalmát a következő képlettel lehet kiszámítani:Mn=× 0,1099 ×Va × Mahol:Xb a vakpróbához felhasznált permanganát térfogata ml-ben;Xs a vizsgálati mintához felhasznált permanganát térfogata ml-ben;V a 10.1. és 10.2. módszer szerint nyert kivont oldat térfogata ml-ben;a a kivonatból vett aliquot rész térfogata ml-ben;M a vizsgálati minta tömege grammban.10.10. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ MOLIBDÉN MEGHATÁROZÁSA GRAVIMETRIAI MÓDSZERREL, 8-HIDROXI-KINOLINNAL1. CÉLEz a dokumentum eljárást ír le a műtrágyakivonatokban lévő molibdén meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható molibdéntartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA molibdént meghatározott körülmények között lecsapatott molibdenil-oxinát formájában határozzuk meg.4. REAGENSEK4.1. Kénsavoldat, kb. 1 MÓvatosan töltsünk 55 ml kénsavat (H2SO4, ρ = 1,84 g/ml) 1 literes, 800 ml vizet tartalmazó mérőlombikba. Keverjük össze. Lehűlés után egészítsük ki a térfogatát 1 literre. Keverjük össze.4.2. Hígított ammóniaoldat (1:3)Keverjünk össze 1 térfogatrész koncentrált ammóniaoldatot (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml) 3 térfogatrész vízzel.4.3. Hígított ecetsavoldat (1:3)Keverjünk össze 1 térfogatrész tömény ecetsavat (99,7 % CH3COOH, ρ = 1,049 g/ml) 3 térfogatrész vízzel.4.4. Dinátrium-etilén-diamin-tetraacetát (EDTA)Oldjunk fel 5 g Na2EDTA-t vízben, 100 ml-es mérőlombikban. Töltsük a jelig, és keverjük össze.4.5. Pufferoldat100 ml-es mérőlombikban oldjunk fel 15 ml tömény ecetsavat és 30 g ammónium-acetátot vízben. Töltsük fel 100 ml-re.4.6. Hidroxi-kinolin (oxin)-oldat100 ml-es mérőlombikban oldjunk fel 3 g 8-hidroxi-kinolint 5 ml koncentrált ecetsavban. Adjunk hozzá 80 ml vizet. Cseppenként adjunk hozzá ammóniaoldatot (4.2.), amíg az oldat zavarossá nem válik, azután addig adjuk hozzá az ecetsavat (4.3.), amíg az oldat újra kitisztul.Töltsük fel vízzel 100 ml-re.5. ESZKÖZÖK5.1. P16/ISO4793 szerinti szűrőtégely, 4-es porozitású, 30 ml térfogatú.5.2. Üvegelektródos pH-mérő.5.3. Szárítószekrény, 130-135oC közötti hőmérsékleten.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. A molibdénoldat elkészítése. Lásd a 10.1. és 10.2. módszert.7. ELJÁRÁS7.1. A vizsgálati oldat elkészítéseVigyünk 20-100 mg molibdént tartalmazó aliquot részt 250 ml-es főzőpohárba. Töltsük fel a térfogatát vízzel 50 ml-re.Állítsuk be az oldat kémhatását kénsavoldat (4.1.) cseppenkénti adagolásával pH 5-re. Adjunk hozzá 15 ml EDTA-oldatot (4.4.), azután 5 ml pufferoldatot (4.5.). Vízzel töltsük fel kb. 80 ml-re.7.2. A csapadék kinyerése és tisztításaA csapadék kinyeréseEnyhén melegítsük az oldatot. Folyamatos keverés mellett adjuk hozzá az oxinoldatot (4.6.). Addig folytassuk a lecsapatást, amíg csapadék kiválása már nem észlelhető. Adjunk még hozzá annyi vegyszert, hogy a felülúszó oldat enyhén sárgára színeződjék. Általában 20 ml elegendő. Enyhén melegítsük a csapadékot még két-három percig.Szűrés és mosásSzűrjük szűrőtégelyen (5.1.). Öblítsük néhányszor 20 ml forró vízzel. Az öblítővíznek fokozatosan színtelenné kell válnia, jelezve azt, hogy oxin már nincs jelen.7.3. A csapadék méréseSzárítsuk a csapadékot tömegállandóságig (legalább 1 órán keresztül) 130-135oC közötti hőmérsékleten.Hagyjuk exszikkátorban lehűlni, és mérjük le.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSA1 mg molibdenil-oxinát, MoO2(C9H6ON)2 0,2305 mg molibdénnek felel meg.A műtrágya százalékos molibdén tartalmát a következő képlettel lehet kiszámítani:Mo= X × 0,02305 ×V × Da × Mahol:X a molibdenil-oxinát-csapadék tömege mg-ban;V a 10.1. vagy 10.2. módszer szerinti kivont oldat térfogata ml-ben;a az utolsó hígításból vett aliquot rész térfogata ml-ben;D az aliquot rész hígítási tényezője;M a vizsgálati minta tömege g-ban.10.11. módszer A MŰTRÁGYAKIVONATOKBAN LÉVŐ CINK MEGHATÁROZÁSA ATOMABSZORPCIÓS SPEKTROMETRIÁVAL1. CÉLEz a módszer eljárást ír le a műtrágyakivonatokban lévő cink meghatározására.2. ALKALMAZÁSI KÖRAz eljárást a 10.1. és 10.2. módszerrel kivont olyan műtrágyaminták vizsgálatára lehet alkalmazni, amelyekre a 89/530/EGK irányelv az összes és/vagy a vízben oldható cinktartalom bejelentését előírja.3. ALAPELVA kivonat megfelelő kezelését és hígítását követően a cinktartalmat atomabszorpciós spektrometriával határozzuk meg.4. REAGENSEK4.1. Sósavoldat, kb. 6 MLásd 10.4. módszer (4.1.).4.2. Sósavoldat, kb. 0,5 MLásd 10.4. módszer (4.2.).4.3. Lantánsóoldatok (10 g La/liter)Lásd 10.4. módszer, (4.3.).4.4. Cink-kalibrációsoldatok4.4.1. Cink-törzsoldat (1000 μg/ml)1000 ml-es mérőlombikban oldjunk fel 1 g 0,1 mg-os pontossággal bemért cinkport vagy -lemezt 25 ml 6 M töménységű sósavban (4.1.). Amikor teljesen feloldódott, töltsük fel vízzel, és jól keverjük össze.4.4.2. Cink munkaoldat (100 μg/ml)200 ml-es mérőlombikban hígítsunk a törzsoldatból (4.4.1.) 20 ml-t 0,5 M sósavoldatban (4.2.). Töltsük a jelig 0,5 M sósavoldattal, és gondosan keverjük össze.5. ESZKÖZÖKAtomabszorpciós spektrométerLásd a 10.4. módszert (5.). A műszer legyen felszerelve cinknek megfelelő sugarak (213,8 nm) kibocsátására alkalmas fényforrással. A spektrométer legyen alkalmas háttérkorrekció végzésére.6. AZ ELEMZENDŐ OLDAT ELKÉSZÍTÉSE6.1. Kivont cinkoldatLásd a 10.1. és/vagy 10.2. módszert.6.2. Mintaoldat készítéseLásd a 10.4. módszert (6.2.). A vizsgálati oldatnak 10 térfogatszázalék lantánsóoldatot (4.3.) kell tartalmaznia.7. ELJÁRÁS7.1. Vakoldat készítése.Lásd a 10.4. (7.1.) módszert. A vakoldatnak 10 térfogatszázalék, a 6.2. pontban használt lantánsóoldatot kell tartalmaznia.7.2. Kalibrációs oldat készítéseLásd a 10.4. módszert (7.2.). A cink 0-5 μg közötti optimális meghatározási tartományához öntsünk rendre 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 és 5 ml munkaoldatot (4.4.2.) 100 ml-es mérőlombikokba. Ha szükséges, állítsuk be a sósavoldat koncentrációját úgy, hogy a lehető legközelebb essék a vizsgálati oldatéhoz. Adjunk mindegyik mérőlombikba 10 ml, a 6.2. pontban használt lantánsóoldatot. Töltsük a jelig a lombikokat a 0,5 M sósavoldattal (4.2.), és jól keverjük össze.Ezek az oldatok rendre 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 és 5 μg/ml cinket tartalmaznak.7.3. MeghatározásLásd a 10.4. módszert (7.3.). Készítsük elő a spektrométert (5.) 213,8 nm hullámhosszon történő méréshez.8. AZ EREDMÉNY MEGADÁSALásd a 10.4. módszert (8.).A műtrágya százalékos cinktartalmát a következő képlettel lehet kiszámítani:Zn=X− X/M × 104Ha a 10.3. módszert használtuk:Zn=X− X/M × 104ahol:Zn a cink mennyisége a műtrágya százalékában kifejezve;Xs a műtrágyaoldat koncentrációja μg/ml-ben;Xb a vakoldat koncentrációja μg/ml-benV a 10.1. vagy 10.2. módszerrel nyert kivont oldat térfogata ml-ben;D a (6.2.) pontban végzett hígítás tényezője;M a 10.1. vagy 10.2. módszer szerint vett vizsgálati minta tömege g-ban.A D hígítási tényező számítása: ahol (a1), (a2), (a3),…, (ai) és (a) az egymást követő aliquot részek, és (v1), (v2), (v3),…, (vi) és (100) a hígításuknak megfelelő térfogatok, a D hígítási tényező:D =××× .··· ××100 / a"--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2002/28/EK irányelve (2002. március 19.) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0028

Hivatalos Lap L 077 , 20/03/2002 o. 0023 - 0025

		A Bizottság 2002/28/EK irányelve(2002. március 19.)a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek módosításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettela legutóbb a 2001/33/EK bizottsági irányelvvel [1] módosított, a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 14. cikke c) pontjára,tekintettel az érintett tagállamok megállapodására,mivel:(1) Az Egyesült Királyság által nyújtott – a naprakész felmérésekre alapozott – információból kitűnik, hogy a Dendroctonus micans Kugelan számára az Egyesült Királyságban elismert védett övezetet módosítani kellene.(2) Az Egyesült Királyság által a Beet necrotic yellow vein vírus jelenlétével kapcsolatban nyújtott információkból kitűnik, hogy többé nem helytálló fenntartani az Egyesült Királyság egész területére a védett övezetet a Beet necrotic yellow vein vírus esetében, hanem ezt az övezetet Észak-Írországra kellene korlátozni.(3) Az Olaszország által nyújtott információk alapján az Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et. al. vonatkozásában a szervezet jelenlegi elterjedtségének figyelembevétele érdekében a védett övezetek leírását módosítani kell.(4) Az Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et. al. gazdanövényeire vonatkozó védett övezetek leírását a szervezet jelenlegi elterjedtségének figyelembevétele érdekében a különleges követelmények teljesítése tekintetében módosítani kell.(5) A Franciaország által a Matsucoccus feytaudi Duc. jelenlétéről nyújtott információból kitűnik, hogy többé nem helytálló a védett övezetet fenntartani erre a szervezetre vonatkozóan.(6) Emiatt a 2000/29/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.(7) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban állnak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 2000/29/EK irányelv I., II., III. és IV. melléklete ezen irányelv melléklete szerint módosul.2. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 2002. március 31. előtt elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 2002. április 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.3. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.4. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. március 19-én.a Bizottság részérőlDavid Byrnea Bizottság tagja[1] HL L 127., 2001.5.9., 42. o.[2] HL L 169., 2000.7.10., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. Az I. melléklet B. b) 1. pontjában a jobb oldali oszlopban az "UK" helyébe "UK (Észak-Írország)" lép.2. A II. melléklet B. része a következőképpen módosul:a) az a) cím alatt a 3. pontban a harmadik oszlop bejegyzése helyébe a következő szöveg lép:"EL, IRL, UK (Skócia, Észak-Írország, Jersey, Anglia: a következő megyék, körzetek és területi önkormányzatok: Barnsley, Bath és North East Somerset, Bedfordshire, Bournemouth, Bracknell Forest, Bradford, Bristol, Brighton és Hove, Buckinghamshire, Calderdale, Cambridgeshire, Cornwall, Cumbria, Darlington, Devon, Doncaster, Dorset, Durham, East Riding of Yorkshire, East Sussex, Essex, Gateshead, Greater London, Hampshire, Hartlepool, Hertfordshire, Kent, Kingston upon Hull, Kirklees, Leeds, Leicester City, Lincolnshire, Luton, Medway Council, Middlesbrough, Milton Keynes, Newbury, Newcastle upon Tyne, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, North Lincolnshire, North East Lincolnshire, North Tyneside, North West Somerset, Nottingham City, Nottinghamshire, Oxfordshire, Peterborough, Plymouth, Poole, Portsmouth, Reading, Redcar és Cleveland, Rotherham, Rutland, Sheffield, Slough, Somerset, Southend, Southampton, South Tyneside, Stockton-on-Tees, Suffolk, Sunderland, Surrey, Swindon, Thurrock, Torbay, Wakefield, West Sussex, Windsor és Maidenhead, Wokingham, York, Man-sziget, Wight-sziget, Scilly-szigetek és a megyék, körzetek és területi önkormányzatok következő részei; Derby City: a területi önkormányzat azon része, amely az A52(T) út északi határától északra fekszik, a területi önkormányzatnak azzal a részével együtt, amely az A6(T) út északi határától északra fekszik; Derbyshire: a megye azon része, amely az A52(T) út északi határától északra fekszik, a megyének azzal a részével együtt, amely az A6(T) út északi határától északra fekszik; Gloucestershire: a megyének az a része, amely a Fosse Way Roman út keleti határától keletre fekszik; Leicestershire: a megyének az a része, amely a Fosse Way Roman út keleti határától keletre fekszik, a megyének azzal a részével együtt, amely a B4114 út keleti határától keletre fekszik, és a megyének az a része, amely az M1 autópálya keleti határától keletre esik; North Yorkshire: az egész megye, kivéve a megyének azt a részét, amely a Craven körzetet magában foglalja; South Gloucestershire: a területi önkormányzat azon része, amely az M4 autópálya déli határától délre fekszik; Staffordshire: a megyének az a része, amely az A52(T) út keleti határától keletre fekszik, és a megyének az a része, amely az A523 út keleti határától keletre fekszik; Warwickshire: a megyének az a része, amely a Fosse Way Roman út keleti határától keletre fekszik; Wiltshire: a megyének az a része, amely az M4 autópálya déli határától délre fekszik, és a megyének az a része, amely a Fosse Way Roman út keleti határától keletre fekszik)";b) az a) cím alatt a 7. pontot el kell hagyni;c) a b) cím alatt a harmadik oszlop bejegyzése helyébe a következő lép:"E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza és Rimini tartomány; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Szardínia; Szicília; Toszkána; Trentino-Alto Adige: Bolzano és Trento autonóm tartomány; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: a Rovigo tartomány kivételével a Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio, Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara községek és Padova tartományban a Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi községek és Verona tartományban a Palù, Roverchiara, Legnago [a községi területnek a Transpolesana nemzeti úttól északkeletre lévő része], Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari községek), A (Burgenland, Karintia, Alsó-Ausztria, Tirol [Lienz közigazgatási körzet], Styria, Bécs), P, FI, UK (Észak-Írország, Man-sziget és a Csatorna-szigetek)";3. A III. melléklet B. b) 1. pontjában a jobb oldali oszlop helyébe a következő lép:"E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza és Rimini tartomány; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Szardínia; Szicília; Toszkána; Trentino-Alto Adige: Bolzano és Trento autonóm tartomány; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: kivéve a Rovigo tartományban Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara községek és Padova tartományban Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi községek és Verona tartományban Palù, Roverchiara, Legnago [a községi területnek a Transpolesana nemzeti úttól északkeletre fekvő része], Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari községek), A (Burgenland, Karintia, Alsó-Ausztria, Tirol [Lienz közigazgatási körzet], Styria, Bécs), P, FI, UK (Észak-Írország, Man-sziget és a Csatorna-szigetek)";4. A IV. melléklet B. része a következőképpen módosul:a) az 1., 7. és 14.1. pontokban a harmadik oszlop bejegyzése helyébe a következő lép:"EL, IRL, UK (Skócia, Észak-Írország, Jersey, Anglia: a következő megyék, körzetek és területi önkormányzatok: Barnsley, Bath, és North East Somerset, Bedfordshire, Bournemouth, Bracknell Forest, Bradford, Bristol, Brighton és Hove, Buckinghamshire, Calderdale, Cambridgeshire, Cornwall, Cumbria, Darlington, Devon, Doncaster, Dorset, Durham, East Riding of Yorkshire, East Sussex, Essex, Gateshead, Greater London, Hampshire, Hartlepool, Hertfordshire, Kent, Kingston upon Hull, Kirklees, Leeds, Leicester City, Lincolnshire, Luton, Medway Council, Middlesbrough, Milton Keynes, Newbury, Newcastle upon Tyne, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, North Lincolnshire, North East Lincolnshire, North Tyneside, North West Somerset, Nottingham City, Nottinghamshire, Oxfordshire, Peterborough, Plymouth, Poole, Portsmouth, Reading, Redcar és Cleveland, Rotherham, Rutland, Sheffield, Slough, Somerset, Southend, Southampton, South Tyneside, Stockton-on-Tees, Suffolk, Sunderland, Surrey, Swindon, Thurrock, Torbay, Wakefield, West Sussex, Windsor és Maidenhead, Wokingham, York, Man-sziget, Wight-sziget, Scilly-szigetek és a megyék, körzetek és területi önkormányzatok következő részei; Derby City: a területi önkormányzat azon része, amely az A52(T) út északi határától északra fekszik a területi önkormányzatnak azzal a részével együtt, amely az A6(T) út északi határától északra fekszik; Derbyshire: a területi önkormányzat azon része, amely az A52(T) út északi határától északra fekszik, a területi önkormányzatnak azzal a részével együtt, amely az A6(T) út északi határától északra fekszik; Gloucestershire: a megyének az a része, amely a Roman Way Fosse út keleti határától keletre fekszik; Leicestershire: a megyének az a része, amely a Roman Way Fosse út keleti határától keletre fekszik, a megyének azzal a részével együtt, amely a B4114 út keleti határától keletre fekszik, és a megyének az a része, amely az M1 autópálya keleti határától keletre esik; North Yorkshire: az egész megye, kivéve a megyének azt a részét, amely a Craven körzetet magában foglalja; South Gloucestershire: a területi önkormányzat azon része, amely az M4 autópálya déli határától délre fekszik; Staffordshire: a megyének az a része, amely az A52(T) út keleti határától keletre fekszik, és a megyének az a része, amely az A523 út keleti határától keletre fekszik; Warwickshire: a megyének az a része, amely a Roman Way Fosse út keleti határától keletre fekszik; Wiltshire: a megyének az a része, amely az M4 autópálya déli határától délre fekszik, és a megyének az a része, amely a Roman Way Fosse út keleti határától keletre fekszik)";b) a 6.2. és 14.7. pontokat el kell hagyni;c) a 20.1., 20.2., 22., 23., 25.1., 25.2., 26., 27.1., 27.2. és 30. pontokban a harmadik oszlopban az "UK" helyébe "UK (Észak-Írország)" lép;d) a 21. pontban az a) pontnál a második oszlop bejegyzése helyébe a következő szöveg lép:"E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza és Rimini tartomány; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Szardínia; Szicília; Toszkána; Trentino-Alto Adige tartomány: Bolzano és Trento autonóm tartomány; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: kivéve Rovigo tartományban Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara községek és Padova tartományban Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi községek és Verona tartományban Palù, Roverchiara, Legnago [a községi területnek a Transpolesana nemzeti úttól északkeletre lévő része], Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari községek), A (Burgenland, Karintia, Alsó-Ausztria, Tirol [Lienz közigazgatási körzet], Styria, Bécs), P, FI, UK (Észak-Írország, Man-sziget és a Csatorna-szigetek) védett övezetekből származó növények, vagy";e) a 21. pontban a harmadik oszlop bejegyzése helyébe a következő lép:"E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza és Rimini tartomány; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Szardínia; Szicília; Toszkána; Trentino-Alto Adige: Bolzano és Trento autonóm tartomány; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: kivéve Rovigo tartományban Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara községek és Padova tartományban Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi községek és Verona tartományban Palù, Roverchiara, Legnago [a községi területnek a Transpolesana nemzeti úttól északkeletre lévő része], Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari községek), A (Burgenland, Karintia, Alsó-Ausztria, Tirol [Lienz közigazgatási körzet], Styria, Vienna), P, FI, UK (Észak-Írország, Man-sziget és a Csatorna-szigetek)".--------------------------------------------------


title: A Tanács 90/658/EGK irányelve (1990. december 4.) a szakmai képesítések elismeréséről szóló egyes irányelvek Németország újraegyesítése következtében történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31990L0658

Hivatalos Lap L 353 , 17/12/1990 o. 0073 - 0076 finn különkiadás fejezet 6 kötet 3 o. 0079  svéd különkiadás fejezet 6 kötet 3 o. 0079

		A Tanács 90/658/EGK irányelve(1990. december 4.)a szakmai képesítések elismeréséről szóló egyes irányelvek Németország újraegyesítése következtében történő módosításáról(90/658/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 49. cikkére, 57. cikke (1) és (2) bekezdése első és harmadik mondatára, valamint 66. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel Németország újraegyesítése miatt bizonyos változtatásokat kell eszközölni a 75/362/EGK4 [4], 77/452/EGK [5], 78/686/EGK [6], 78/1026/EGK [7] és a 80/154/EGK [8] irányelvekben, amelyeket legutóbb a 89/594/EGK [9] irányelv és a 89/595/EGK [10] irányelv módosított az orvosi, általános ápolói, fogorvosi, állatorvosi és szülésznői oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványoknak kölcsönös elismerésére vonatkozólag; és a 85/433/EGK [11] irányelvben, amelyet a 85/584/EGK irányelv [12] módosított és a 85/384/EGK irányelvben [13], amelyet legutóbb a 86/17/EGK irányelv [14] módosított az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerésére vonatkozólag a gyógyszerészet, illetve az építészet terén; és a 75/363/EGK irányelvben [15], amelyet legutóbb a 89/594/EGK irányelv módosított az orvosok tevékenységére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási előírások által meghatározott rendelkezések összehangolására vonatkozólag;mivel a német újraegyesítés napjától a közösségi jog teljes mértékben vonatkozik a volt Német Demokratikus Köztársaság területére;mivel az említett területen fennálló különleges helyzet figyelembevétele érdekében szükség van az említett irányelvek változtatására;mivel a szerzett jogok elvével összhangban az azon a területen élő olyan német állampolgárok okleveleit, bizonyítványait és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványait, akik az újraegyesítés előtt kezdődött olyan képzés alapján folytatják tevékenységüket, amely nem felel meg a közösségi képzési szabályoknak, hasonló feltételekkel kell elismerni, mint amelyeket az említett irányelvek elfogadásakor vagy a Közösséghez való csatlakozáskor a tagállamok állampolgáraira alkalmaztak;mivel az olyan hivatalos képesítéssel rendelkezők szerzett jogait, amilyet már nem adományoznak azon tagállamok jogszabályaiban bekövetkezett változások miatt, amelyek a képesítéseket adományozták, közösségi szinten védeni kell; mivel a 89/594/EGK irányelv az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről szóló legtöbb irányelvbe ilyen rendelkezést vezetett be; mivel módosítás nélkül alkalmazható a volt Német Demokratikus Köztársaság területéről származó német állampolgárokra is; mivel a gyógyszerész oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről szóló 85/433/EGK irányelvet hasonló rendelkezéssel kell kiegészíteni;mivel a volt Német Demokratikus Köztársaság által adományozott oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok elismerésére vonatkozó legtöbb rendelkezés a német újraegyesítés miatt tárgytalanná válik; mivel ezeket hatályon kívül kell helyezni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 75/362/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 3a. cikk 3. pontjában a "Németországban" kifejezést el kell hagyni.2. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"9a. cikk(1) Azon tagállami állampolgárok esetében, akiknek orvosi oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 75/363/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak orvosi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 3a. cikk 1. és 2. pontjában említett képesítések, és- ezekhez az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely igazolja, hogy az adott állampolgárok az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább három egymást követő éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytatták a szóban forgó tevékenységet Németországban.(2) Azon tagállami állampolgárok esetében, akiknek szakorvosi oklevelük, bizonyítványuk és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványuk a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 75/363/EGK irányelv 2–5. cikkeiben meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a 75/363/EGK irányelv 9. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében meghatározott határidő lejárta előtt megkezdett képzést tanúsítanak, és- megengedik, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak szakorvosi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és az 5. és 7. cikkben említett képesítések.Megkövetelhetik azonban, hogy ezekhez az oklevelekhez, bizonyítványokhoz és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokhoz az illetékes német hatóságok vagy testületek által kiállított igazolást mellékeljenek, amely igazolja, hogy birtokosaik szakorvosként a német területen kapott szakképzés tartama és a 75/363/EGK irányelvben meghatározott minimális képzési tartam közötti különbség kétszeresének megfelelő ideje folytatják a szóban forgó tevékenységet, amennyiben nem teljesítik a 75/363/EGK irányelv 4. és 5. cikkében a képzés tartamára meghatározott minimális követelményeket."2. cikk"A volt Német Demokratikus Köztársaság területét illetően azonban Németország az újraegyesítést követő 18 hónapon belül megteszi azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 2–5. cikknek megfeleljenek."3. cikkA 77/452/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 3a. cikk második fordulatában a "Németországban" kifejezést el kell hagyni.2. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"4a. cikkAzon tagállami állampolgárok esetében, akiknek az általános ápolói szakterületen szerzett oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 77/453/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak általános ápolói tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 3. cikk a. pontjában említett képesítések, és- ezekhez az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely értelmében az adott állampolgárok az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább három egymást követő éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytattak általános ápolói tevékenységet Németországban. Ennek a tevékenységnek magában kellett foglalnia az ápolási tevékenységgel összefüggő tervezési, szervezési és a beteg ellátásának elvégzéséért való teljes felelősséget."4. cikkA 78/686/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 3a. cikkben a "Németországban" kifejezés alatt a következőket kell elhagyni:- a két számozott pontban való megjelenítés,- a 2. pont szövege;2. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"7a. cikk(1) Azon tagállami állampolgárok esetében, akiknek fogorvosi területen szerzett oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 78/687/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak fogorvosi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 3. cikk a. pontjában említett képesítések, és- ezekhez az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely igazolja, hogy az adott állampolgárok az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább három egymást követő éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytatták a szóban forgó tevékenységet Németországban.(2) Azon tagállami állampolgárok esetében, akiknek a fogszakorvosi területen szerzett oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 78/687/EGK irányelv 2. és 3. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak fogszakorvosi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és az 5. cikk (1) és (2) bekezdésében említett képesítések.Megkövetelhetik azonban, hogy ezekhez az oklevelekhez, bizonyítványokhoz és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokhoz az illetékes német hatóságok vagy testületek által kiállított igazolást mellékeljenek, amely igazolja, hogy birtokosaik fogszakorvosként a német területen kapott szakképzés tartama és a 78/687/EGK irányelvben meghatározott minimális képzési tartam közötti különbség kétszeresének megfelelő ideje folytatják a szóban forgó tevékenységet, amennyiben nem teljesítik a 78/687/EGK irányelv 4. cikkében a képzés tartamára vonatkozó minimális követelményeket."5. cikkA 78/1026/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 3a. cikkben a "Németországban" kifejezés alatt a következőket kell elhagyni:- a két számozott pontban való megjelenítés,- a 2. pont szövege.2. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"4a. cikkAzon tagállami állampolgárok esetében, akiknek állatorvosi oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 78/1027/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak állatorvosi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 3a. cikkben említett képesítések, és- ezekhez az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely tanúsítja, hogy az adott állampolgárok az igazolás kiállítását megelőző öt év során legalább három egymást követő évben ténylegesen és jogszerűen folytatták a szóban forgó tevékenységet Németországban."6. cikkA 80/154/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 3a. cikkben a "Németországban" kifejezés alatt a következőket kell elhagyni:- a két fordulatban való megjelenítés,- a második fordulat szövege.2. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"5a. cikk(1) Azon tagállami állampolgárok esetében, akiknek szülésznői oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely nem felel meg a 80/155/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak szülésznői tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 3a. cikkben említett képesítések, és- ezekhez az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely igazolja, hogy azok az állampolgárok az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább három éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytatták a szóban forgó tevékenységet Németországban.(2) A tagállamok olyan állampolgárainak esetében, akiknek szülésznői oklevele, bizonyítványa és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványa a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott olyan képzést tanúsít, amely megfelel a 80/155/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeknek, de amelyet a 2. cikk értelmében csak akkor kell elismerni, ha kiegészül a 4. cikkben említett szakmai gyakorlattal, a Németországon kívüli tagállamok elegendő bizonyítékként ismerik el ezen okleveleket, bizonyítványokat és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokat, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak, és- ezek az illetékes német hatóságok által kiállított igazolást mellékelnek, amely igazolja, hogy azok az állampolgárok az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább két éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytatták a szóban forgó tevékenységet Németországban."7. cikkA 85/433/EGK irányelv a következőképp módosul:1. A 4a. cikkben a "Németországban" kifejezés alatt a következőket kell elhagyni:- a két számozott pontban való megjelenítés,- a 2. pont szövege.2. A 6. cikkben:- a jelenlegi szöveg számozása (1) bekezdésre változik,- a következő (2) bekezdéssel egészül ki:"(2) A gyógyszerészi okleveleket, bizonyítványokat és más egyetemi vagy azzal azonos értékű képesítéseket, amelyeket a tagállamok adományoztak a tagállamok állampolgárainak, és amelyek kielégítik a 85/432/EGK irányelv 2. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeket, de amelyek nem felelnek meg a 4. cikkben szereplő meghatározásnak, az irányelv alkalmazásában úgy kell tekinteni, mint az abban a cikkben szereplő okleveleket, amennyiben azokhoz egy igazolást mellékelnek, amely szerint az 85/432/EGK irányelvnek az ezen irányelv 2. cikkében említett rendelkezéseinek megfelelő képzést tanúsítanak, és a tagállamok, amelyek adományozták őket, úgy tekintik ezeket, mint az irányelv 4. cikkében megjelölteket."3. A szöveg a következő cikkel egészül ki:"6a. cikkA gyógyszerészi okleveleket, bizonyítványokat és más egyetemi vagy azzal azonos értékű képesítéseket, amelyek a tagállamok állampolgárainak a volt Német Demokratikus Köztársaság területén kapott képzését tanúsítják, és amelyek nem elégítik ki a 85/432/EGK irányelv 2. cikkében meghatározott minimális képzési követelményeket, úgy kell tekinteni, mint amelyek kielégítik ezeket a követelményeket, amennyiben:- a német újraegyesítés előtt megkezdett tanulmányokat tanúsítanak,- feljogosítják birtokosukat, hogy Németország területén ugyanolyan feltételekkel folytassanak gyógyszerészi tevékenységet, mint az illetékes német hatóságok által adományozott és a 4c. cikkben említett képesítések, és- ezekhez igazolást mellékelnek, amely igazolja, hogy birtokosuk az igazolás kibocsátásának időpontját megelőző öt év során legalább három egymást követő éven keresztül ténylegesen és jogszerűen folytatta a 85/432/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében említett tevékenységek valamelyikét Németországban."8. cikkA 85/384/EGK irányelv 6. cikke hatályát veszti.9. cikkA tagállamok megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1991. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok megteszik ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.10. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1990. december 4-én.a Tanács részérőlaz elnökG. De Michelis[1] HL L 266., 1990.9.28., 12. o., módosítva 1990. november 28-án[2] 1990. október 24-én elmondott vélemény (a Hivatalos Lapban még nem került kihirdetésre) és 1990. november 21-i határozat (a Hivatalos Lapban még nem került kihirdetésre)[3] 1990. november 20-án elmondott vélemény (a Hivatalos Lapban még nem került kihirdetésre)[4] HL L 167., 1975.06.30., 1. o.[5] HL L 176., 1977.07.15., 1. o.[6] HL L 233., 1978.8.24., 1. o.[7] HL L 362., 1978.12.23., 1. o.[8] HL L 33., 1980.2.11., 1. o.[9] HL L 341., 1989.11.23., 19. o.[10] HL L 341., 1989.11.23., 30. o.[11] HL L 253., 1985.9.24., 37. o.[12] HL L 372., 1985.12.31., 42. o.[13] HL L 223., 1985.8.21., 15. o.[14] HL L 27., 1986.2.1., 71. o.[15] HL L 167., 1975.6.30., 14. o.--------------------------------------------------


Fontos jogi nyilatkozat

|

32002L0041

A Bizottság 2002/41/EK irányelve (2002. május 17.) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről szóló, 1995. február 2-i 95/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

Hivatalos Lap L 133 , 18/05/2002 o. 0017 - 0020 CS.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 ET.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 HU.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 LT.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 LV.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 MT.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 PL.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 SK.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476 SL.ES fejezet 13 kötet 29 o. 473  - 476

		A Bizottság 2002/41/EK irányelve(2002. május 17.)a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről szóló, 1995. február 2-i 95/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2000/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] módosított, a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról [2] szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre és különösen annak 16. cikkére,tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről szóló, 1995. február 2-i 95/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [3] és különösen annak 4. cikkére,mivel:(1) A 95/1/EK irányelv egyike a 92/61/EK irányelv alapján bevezetett közösségi típus-jóváhagyási eljárás szerinti külön irányelveknek. Ennélfogva a 92/61/EK irányelvnek a járművek rendszereire, alkatrészeire és önálló műszaki egységeire vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kell a 95/1/EK irányelvre.(2) A teljes típus-jóváhagyási rendszer megfelelő működésének lehetővé tétele érdekében szükséges tisztázni, illetve kiegészíteni a 95/1/EK irányelv egyes követelményeit.(3) Ebből a célból meg kell határozni a vizsgálati jelentésbe bejegyzendő értékeket, hogy a 95/1/EK irányelvet a külső gyújtású motorral hajtott segédmotoros kerékpárok, motorkerékpárok és motoros triciklik, valamint a kompressziós gyújtású motorral hajtott motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok esetében egységesen lehessen alkalmazni.(4) A 95/1/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.(5) Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a legutóbb a 2001/116/EK bizottsági irányelvvel [4] módosított 70/156/EGK tanácsi irányelv [5] 13. cikke szerint létrehozott, a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítással foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 95/1/EK irányelv mellékletei ezen irányelv mellékletének megfelelően módosulnak.2. cikk(1) A legnagyobb tervezési sebességgel, a motor legnagyobb nyomatékával és legnagyobb hasznos teljesítményével kapcsolatos okokból a tagállamok 2003. július 1-jétől- nem tagadhatják meg a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok EK-típusjóváhagyásának megadását, illetve- nem tilthatják meg a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok nyilvántartásba vételét, értékesítését, vagy forgalomba helyezését,amennyiben a járművek legnagyobb tervezési sebessége, a motor legnagyobb nyomatéka és legnagyobb hasznos teljesítménye megfelel az ezen irányelvvel módosított 95/1/EK irányelvben foglalt követelményeknek.(2) 2004. január 1-jétől kezdve a tagállamok a legnagyobb tervezési sebességgel, a motor legnagyobb nyomatékával és legnagyobb hasznos teljesítményével kapcsolatos okokból megtagadják az EK-típusjóváhagyás megadását a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok bármelyik új típusa esetében, amennyiben nem teljesülnek az ezen irányelvvel módosított 95/1/EK irányelvben foglalt követelmények.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. május 17-én.a Bizottság részérőlErkki Liikanena Bizottság tagja[1] HL L 225., 1992.8.10., 72. o[2] HL L 106., 2000.5.3., 1. o.[3] HL L 52., 1995.3.8., 1. o.[4] HL L 18., 2002.1.21., 1. o.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 95/1/EK irányelv mellékletei a következőképpen módosulnak:1. Az I. melléklet a következőképpen módosul:a) az 5. pont második sora helyébe a következő szöveg lép:"Légköri nyomás: 97 ± 10 kPa."b) az 5. pont ötödik sora helyébe a következő szöveg lép:"Átlagos szélsebesség 1 méterrel a talajszint felett mérve: < 3 m/sec, a széllökések megengedett sebessége < 5 m/sec."2. A II. melléklet a következőképpen módosul:a) az 1. függelék 3.1.2. pontjának 1. táblázatához fűzött 3 megjegyzés első mondata helyébe a következő szöveg lép:"A próbapadon a hűtőt, a ventilátort, a ventilátor fúvókáját, a vízszivattyút és a termosztátot egymáshoz képest a lehető legnagyobb mértékig úgy kell elhelyezni, mint ahogyan azok a járművön találhatók. Ha a hűtő, a ventilátor, a ventilátor fúvókája, a vízszivattyú és/vagy a termosztát a próbapadon a valós helyzettől eltérően helyezkednek el, akkor a próbapadi helyzetüket kell leírni és a vizsgálati jelentésbe bejegyezni."b) Az 1. függelék 4.1. pontja helyébe a következő szöveg lép:"4.1. Az α1 és α2 tényezők meghatározásaAzok a tényezők, amelyekkel a mért nyomatékot és teljesítményt meg kell szorozni egy motor nyomatékának és teljesítményének meghatározása érdekében, figyelembe véve a vizsgálat során használt erőátviteli egység hatékonyságát (α2 tényező), továbbá annak érdekében, hogy az említett nyomatékot és teljesítményt a 4.2.1. pontban meghatározott vonatkoztatási légköri feltételek (α1 tényező) tartományába lehessen illeszteni.A teljesítmény-korrekció képlete az alábbi:P= α.α. PAhol:P0 = korrigált teljesítmény (azaz a vonatkoztatási feltételek mellett a forgattyústengely végén leadott teljesítmény)α1 = a vonatkoztatási légköri feltételek korrekciós tényezőjeα2 = az erőátvitel hatékonyságának korrekciós tényezőjeP = a mért (megfigyelt) teljesítmény."c) Az 1. függelék 4.3. pontja helyébe a következő szöveg lép:"4.3. A korrekciós tényezők meghatározása4.3.1. Az α2 tényező meghatározása- ha a mérési pont a forgattyústengely kilépő végénél van, akkor e tényező értéke 1-gyel egyenlő,- ha a mérési pont nem a forgattyústengely kilépő végénél van, akkor e tényező értékét az alábbi képlettel kell kiszámítani:+++++ TIFF +++++ahol nt a forgattyústengely és a mérési pont között elhelyezett erőátvitel hatásfoka.Ezt az nt erőátviteli hatásfokot az erőátvitel egyes fő alkotórészeinél vett nj hatásfokértékek szorzataként kell meghatározni:nt = n.n· · · nAz erőátvitel egyes fő alkotórészeinél vett nj hatásfokértékeket az alábbi táblázat mutatja:Típus | Hatásfok || |Fogaskerekes hajtómű | Egyenes fogazás | 0,98 |Ferde fogazású fogaskerék | 0,97 |Kúpfogaskerék | 0,96 |Lánc | Görgős lánc | 0,95 |Halk fogas lánc | 0,98 |Hajtószíj | Fogazott szíj | 0,95 |Ékszíj | 0,94 |Hidraulikus tengelykapcsoló vagy nyomatékváltó | Hidraulikus tengelykapcsoló [1] | 0,92 |Hidraulikus nyomatékváltó [1] | 0,92 |4.3.2. Az α1 tényező meghatározása [2]4.3.2.1. Az α1 korrekciós tényezőhöz tartozó T és Ps jellemzők meghatározásaT = a bejuttatott levegő abszolút hőmérsékletePs = a kilopascal-ban (kPa) kifejezett száraz légköri nyomás, azaz a teljes barometrikus nyomás, csökkentve a vízgőz nyomásával.4.3.2.2. Az α1 tényezőAz α1 korrekciós tényező értékét az alábbi összefüggésből lehet megkapni:+++++ TIFF +++++A képlet csak akkor alkalmazható, ha:0,93 ≤ a≤ 1,07A határértékek meghaladása esetén a vizsgálati jelentésben pontosan meg kell adni a kapott korrigált értéket és a vizsgálati feltételeket (hőmérséklet és nyomás)."d) az 1. függelék 4.4. és 4.5. pontját el kell hagyni;e) az 1. függelék 6.1. pontjában a "1,5 %" helyébe"3 %" lép;f) a 2. függelék 3.1.2. pontja 1. táblázatához fűzött 3 megjegyzés első mondata helyébe a következő szöveg lép:"A próbapadon a hűtőt, a ventilátort, a ventilátor fúvókáját, a vízszivattyút és a termosztátot egymáshoz képest a lehető legnagyobb mértékig úgy kell elhelyezni, mint ahogyan azok a járművön találhatók. Ha a hűtő, a ventilátor, a ventilátor fúvókája, a vízszivattyú és/vagy a termosztát a próbapadon a valós helyzettől eltérően helyezkednek el, akkor a próbapadi helyzetüket kell leírni és a vizsgálati jelentésbe bejegyezni."g) a 2. függelék 4.1. pontja helyébe a következő szöveg lép:"4.1. Az α1 és α2 tényezők meghatározásaAzok a tényezők, amelyekkel a mért nyomatékot és teljesítményt meg kell szorozni egy motor nyomatékának és teljesítményének meghatározása érdekében, figyelembe véve a vizsgálat során használt erőátviteli egység hatékonyságát (α2 tényező), továbbá annak érdekében, hogy az említett nyomatékot és teljesítményt a 4.2.1. pontban meghatározott vonatkoztatási légköri feltételek (α1 tényező) tartományába lehessen illeszteni.A teljesítménykorrekció képlete az alábbi:P= α.α. PAhol:P0 = korrigált teljesítmény (azaz a vonatkoztatási feltételek mellett a forgattyústengely végén leadott teljesítmény)α1 = a vonatkoztatási légköri feltételek korrekciós tényezőjeα2 = az erőátvitel hatékonyságának korrekciós tényezőjeP = a mért (megfigyelt) teljesítmény."h) a 3. függelék 3.1.3. pontja 1. táblázatához fűzött (5) lábjegyzet első mondata helyébe a következő szöveg lép:"A próbapadon a hűtőt, a ventilátort, a ventilátor fúvókáját, a vízszivattyút és a termosztátot egymáshoz képest a lehető legnagyobb mértékig úgy kell elhelyezni, mint ahogyan azok a járművön találhatók. Ha a hűtő, a ventilátor, a ventilátor fúvókája, a vízszivattyú és/vagy a termosztát a próbapadon a valós helyzettől eltérően helyezkednek el, akkor a próbapadi helyzetüket kell leírni és a vizsgálati jelentésbe bejegyezni."i) a 3. függelék 4.1. pontja helyébe a következő szöveg lép:"4.1. Az αd és α2 tényezők meghatározásaAzok a tényezők, amelyekkel a mért nyomatékot és teljesítményt meg kell szorozni egy motor nyomatékának és teljesítményének meghatározása érdekében, figyelembe véve a vizsgálat során használt erőátviteli egység hatékonyságát (α2 tényező), továbbá annak érdekében, hogy az említett nyomatékot és teljesítményt a 4.2.1. pontban meghatározott vonatkoztatási légköri feltételek (α1 tényező) tartományába lehessen illeszteni.A teljesítménykorrekció képlete az alábbi:P= α.α. PAhol:P0 = korrigált teljesítmény (azaz a vonatkoztatási feltételek mellett a forgattyústengely végén leadott teljesítmény)αd = a vonatkoztatási légköri feltételek korrekciós tényezőjeα2 = az erőátvitel hatékonyságának korrekciós tényezője (lásd a 2. függelék 4.3.1. pontját)P = a mért (megfigyelt) teljesítmény."j) a 3. függelék 4.4. pontjában a címsor helyébe a következő szöveg lép:"4.4. Az αd(1) tényező meghatározása:"[1] "Ha nincs reteszelve.[2] A vizsgálatot szabályozott hőmérsékletű vizsgálati kamrában kell végrehajtani, ahol a légköri feltételek ellenőrzés alatt tarthatók.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2010/14/EU irányelve ( 2010. március 3. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a heptamaloxiloglükán hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               4.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 53/7

         A BIZOTTSÁG 2010/14/EU IRÁNYELVE
   (2010. március 3.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek a heptamaloxiloglükán hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   Az EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerint Franciaország 2006. május 9-én kérelmet kapott az Elicityl SA-tól a heptamaloxiloglükán hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételére vonatkozóan. A 2007/560/EK bizottsági határozat (2) megerősítette, hogy a dosszié teljes abban az értelemben, hogy a 91/414/EGK irányelv II. és III. mellékletében foglalt adat- és információszolgáltatási követelményeket illetően elvben kielégítőnek tekinthető.

               (2)

               A 91/414/EGK irányelv 6. cikke (2) és (4) bekezdésének rendelkezései szerint sor került – a kérelmező által javasolt felhasználási módok tekintetében – e hatóanyag emberi egészségre és környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatára. A kijelölt referens tagállam 2007. július 26-án a Bizottság elé terjesztette az értékelő jelentés tervezetét.

               (3)

               A tagállamok és az EFSA szakértői megvizsgálták az értékelő jelentést, majd 2009. július 17-én az EFSA heptamaloxiloglükánról szóló tudományos jelentéseként (3) benyújtották a Bizottsághoz. A jelentést a Bizottság a tagállamokkal közösen az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében megvizsgálta, majd a heptamaloxiloglükánról szóló bizottsági felülvizsgálati jelentésként 2009. november 27-én véglegesítette.

               (4)

               Az elvégzett vizsgálatokból kitűnt, hogy várhatóan a heptamaloxiloglükánt tartalmazó növényvédő szerek általában kielégítik a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában és 5. cikke (3) bekezdésében megállapított követelményeket, különösen a vizsgált és a Bizottság felülvizsgálati jelentésében részletezett felhasználási módok vonatkozásában. A heptamaloxiloglükánt ezért helyénvaló felvenni az említett irányelv I. mellékletébe annak biztosítása érdekében, hogy az irányelv rendelkezéseinek megfelelően az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerekre valamennyi tagállamban engedélyeket lehessen kiadni.

               (5)

               A 91/414/EGK irányelvben előírt kötelezettségek sérelme nélkül az I. mellékletbe való felvételt követően a tagállamok számára hat hónapos időszakot kell biztosítani arra, hogy felülvizsgálják a heptamaloxiloglükánt tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó ideiglenes engedélyeket a 91/414/EGK irányelvben és elsősorban annak 13. cikkében rögzített követelmények, valamint az I. mellékletében meghatározott feltételek teljesítésének biztosítása érdekében. A tagállamoknak a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseivel összhangban a jelenlegi ideiglenes engedélyeket teljes körű engedélyekké kell átalakítaniuk, illetve módosítaniuk kell, vagy vissza kell őket vonniuk. A fenti határidőtől eltérően hosszabb időtartamot kell előírni a III. melléklet értelmében elkészítendő, minden egyes növényvédő szert és minden egyes felhasználást tartalmazó teljes dossziénak a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes alapelvekkel összhangban történő benyújtására és értékelésére.

               (6)

               Ezért a 91/414/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (7)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2010. november 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   A tagállamok az említett rendelkezéseket 2010. december 1-jétől alkalmazzák.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   (1)   A tagállamok a 91/414/EGK irányelv szerint – amenynyiben szükséges – a hatóanyagként heptamaloxiloglükánt tartalmazó növényvédő szerekre kiadott engedélyeket 2010. november 30-ig módosítják vagy visszavonják. A tagállamok a megadott időpontig külön ellenőrzik, hogy az említett irányelv I. mellékletében meghatározott feltételek – az érintett hatóanyagra vonatkozó bejegyzés B. részében megjelölt feltételek kivételével – a heptamaloxiloglükán esetében teljesülnek-e, és hogy az engedély jogosultja az irányelv 13. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelően rendelkezik-e az említett irányelv II. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dossziéval vagy ilyen dossziéhoz való hozzáféréssel.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely egyedüli hatóanyagként, illetve a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe legkésőbb 2010. május 31-ig felvett hatóanyagok egyikeként heptamaloxiloglükánt tartalmaz, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvekkel összhangban a tagállamoknak újból el kell végezniük a termék értékelését az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, és figyelembe véve az említett irányelv I. melléklete heptamaloxiloglükánra vonatkozó bejegyzésének B. részét. Ezen értékelés alapján a tagállamok meghatározzák, hogy a termék megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában előírt feltételeknek.
   E meghatározást követően a tagállamok:

               a)

               a hatóanyagként kizárólag heptamaloxiloglükánt tartalmazó termék esetében az engedélyt szükség esetén legkésőbb 2011. november 30-ig módosítják vagy visszavonják; vagy

               b)

               a heptamaloxiloglükánt több hatóanyag egyikeként tartalmazó szernél az engedélyt 2011. november 30-ig vagy az érintett anyagot vagy anyagokat a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő vonatkozó irányelvben vagy irányelvekben az ilyen módosítás vagy visszavonás tekintetében rögzített időpontig – attól függően, hogy melyik a későbbi – módosítják vagy visszavonják.

         4. cikk
   Ez az irányelv 2010. június 1-jén lép hatályba.
   5. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2010. március 3-án.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 213., 2007.8.15., 29. o.

      (3)  Az EFSA 334. tudományos jelentése (2009), 1–52. o., A heptamaloxiloglükán hatóanyagú növényvédő szereknél felmerülő kockázatok felméréséről szóló szakértői értékelésből levont következtetések (véglegesítve: 2009. július 17.).

      MELLÉKLET
      A 91/414/EGK irányelv I. mellékletében a táblázat vége a következő bejegyzéssel egészül ki:

                  Sorszám

                  Közhasználatú név, azonosító szám

                  IUPAC-név

                  Tisztaság (2)

                  Hatálybalépés

                  A felvétel lejárata

                  Különös rendelkezések

                  „304.

                  Heptamaloxiloglükán
                  CAS-szám:
                  870721-81-6
                  CIPAC-szám:
                  Nincs

                  Teljes IUPAC-név a lábjegyzetben (1)

                              Xyl p: xilopiranozil

                              Glc p: glükopiranozil

                              Fuc p: fukopiranozil

                              Gal p: galaktopiranozil

                              Glc-ol: glucitol

                  ≥ 780 g/kg
                  A patulinszennyezettség nem haladhatja meg az 50 μg/kg értéket a technikai anyagban

                  2010. június 1.

                  2020. május 31.

                  A.   RÉSZ
                  Felhasználása csak növényi növekedésszabályozóként engedélyezhető.
                  B.   RÉSZ
                  A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek érvényesítése érdekében figyelembe kell venni a heptamaloxiloglükánról szóló, az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2009. november 27-én véglegesített felülvizsgálati jelentésnek és különösen annak I. és II. függelékének a következtetéseit.

         (1)  ”

         (2)  A hatóanyagok azonosítására és specifikációjára vonatkozó további részletek a vizsgálati jelentésben találhatók.