title: A Tanács irányelve (1983. május 26.) a gépjárművek és pótkocsijuk világító- és fényjelző berendezéseinek felszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/756/EGK irányelv módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31983L0276

Hivatalos Lap L 151 , 09/06/1983 o. 0047 - 0048 spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 14 o. 0072  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 14 o. 0072

		A Tanács irányelve(1983. május 26.)a gépjárművek és pótkocsijuk világító- és fényjelző berendezéseinek felszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/756/EGK irányelv módosításáról(83/276/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösség létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel a legutóbb a 80/1267/EGK irányelvvel [4] és az 1979-es csatlakozási okmánnyal módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [5] kiköti, hogy a járművek minden egyes része és tulajdonságaik EGK-típusjóváhagyási eljárásának végrehajtásához szükséges intézkedéseket különálló irányelvekben kell elfogadni; mivel a világító- és fényjelző készülékek beépítésére vonatkozó rendelkezéseket a legutóbb a 80/223/EGK [6] és a 82/244/EGK [7] irányelvvel módosított 76/756/EGK [8] irányelvvel fogadták el;mivel a 70/156/EGK irányelvben a törvények összehangolására megadott eljárás választható, és a gyártók nem alkalmazták a 76/756/EGK irányelvben a tompított fényszórók szabályainak összehangolására vonatkozó közösségi rendelkezéseket (a 82/244/EGK irányelvvel módosított I. melléklet 4.2.6 pontjának tétele), hanem ehelyett előnyben részesítették a vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, amelyek jelenleg nem tartalmaznak ilyen szabályozást; mivel döntésüket a Közösség vonatkozó követelményeinek technikai nehézségeivel és végrehajtásuk költségeivel indokolták, különösen a kis személygépkocsik esetében;mivel a tompított fényszóró beállítására vonatkozó rendelkezések hatálybalépése óta olyan technikai fejlődés ment végbe és olyan tényezők merültek fel, amelyek a tompított fényszórók beállításához hasonlóan az elvakítás problémájához kapcsolódnak; mivel e fejlődés különösen magában foglalja a járművek aerodinamikai formájának javítására irányuló azon törekvéseket, amelyek hatással vannak a tompított fényszórók felszerelési magasságára, továbbá a fényerőt szabályozó intézkedéseket is; mivel e megfontolások egymással összefüggenek, a szükségtelen nehézségek elkerülése érdekében kívánatos ideiglenesen és megfelelően azon rendelkezések alkalmazásának korlátozása, amelyek csak részterületekkel foglalkoznak;mivel a világító és fényjelző berendezésekről szóló közösségi szabályok hatékony alkalmazásának lehetővé tétele érdekében az új járműveken a tompított fényszóró beállítását érintő követelmények hatálybalépésének időpontját 1984. október 1-jére kell elhalasztani; mivel szükséges biztosítani az 1984. október 1. előtt jóváhagyott típusoknak megfelelő járművek első forgalomba helyezését érintő korlátozások három évvel későbbi hatálybalépését annak érdekében, hogy a gyártók számára időt biztosítsanak modelljeik átalakítására;mivel a nagyobb fokú egyértelműség kedvéért most kívánatos a 76/756/EGK irányelvben és későbbi módosításaiban beiktatott valamennyi kifejezés egy szövegbe foglalása, beleértve az ezen irányelvben megfogalmazottakat,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 76/756/EGK irányelv 1–5 cikke helyébe ezennel az alábbi rendelkezések lépnek:"1. cikkEzen irányelv alkalmazásában jármű bármely, a közúti közlekedésben részt vevő, meghatározott felépítménnyel ellátott vagy anélküli, legalább négy kerékkel rendelkező, és legalább 25 km/h legnagyobb tervezési sebességű valamennyi gépjármű, valamint pótkocsijuk a vasúti jármű, mezőgazdasági és erdészeti vontató és munkagép, valamint a közművek munkagépei kivételével.2. cikk(1) A tagállamok:- nem tagadhatják meg egy adott gépjármű típus EK-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, vagy- nem tagadhatják és nem tilthatják meg a járművek értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát,az I. melléklet 1.5.7.–1.5.20. pontjában felsorolt kötelező vagy megengedett világító- és fényjelző készülékek járműre történő felszerelésére hivatkozással, ha ezen berendezéseket az I. mellékletben meghatározott követelményekkel összhangban szerelték fel.(2) Az (1) bekezdéstől eltéréssel az I. melléklet 4.2.6. pontja rendelkezéseinek betartása csak 1994. október 1-jétől kezdődő hatállyal kötelező. Azonban amennyiben a 4.2.6.2. pontban említett készülékeket ezen időpont előtt szerelik fel, azoknak eleget kell tenniük a 4.2.6. pontban meghatározott követelményeknek. Amennyiben az EGK-típusjóváhagyást (vagy a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében említett okirat kibocsátását) vagy nemzeti típusjóváhagyást 1979. október 1. után és 1984. október 1. előtt adták meg valamely, az (1) bekezdésben említett követelményeknek meg nem felelő járműtípusra, a tagállamok 1987. október 1-jétől kezdődő hatállyal megtilthatják az ilyen típusú járművek első forgalomba helyezését.3. cikkAzon tagállamnak, amelyik az EGK-típusjóváhagyást megadta, meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az I. melléklet 1.1. pontjában említett bármely alkatrész vagy jellemző bármely módosításáról tájékoztatást kapjon. E tagállam illetékes hatóságai határozzák meg, hogy a módosított járműtípuson további vizsgálatok elvégzése szükséges-e és új jelentést kell-e készíteni. Amennyiben e vizsgálatok ezen irányelv követelményeinek be nem tartását tárják fel, a változtatást nem lehet jóváhagyni.4. cikkA mellékletek tartalmának bármely, a technikai fejlődés figyelembevételéhez szükséges módosítását a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárással összhangban kell elfogadni.5. cikk(1) A tagállamok legkésőbb 1983. október 1-jéig hatályba léptetik azon rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok az ezen irányelvről történt értesítést követően [9] biztosítják, hogy a Bizottságot az észrevételeinek megtételéhez szükséges időben tájékoztatják valamennyi, az ezen irányelv által szabályozott területen elfogadni szándékozott törvény vagy közigazgatási rendelkezés tervezetéről."2. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1983. május 26-án.a Tanács részérőlaz elnökOtto Graf lambsdorff[1] HL C 279., 1982.10.22., 5. o.[2] HL C 68., 1983.3.14., 87. o.[3] HL C 77., 1983.3.21., 1. o.[4] HL L 375., 1980.12.31., 34. o.[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[6] HL L 109., 1982.4.22. 31. o.[7] HL L 262., 1976.9.27., 1. o.[8] HL L 51., 1980.5.22., 8. o.[9] Az irányelvről a tagállamokat 1983. június 1-jén értesítették.--------------------------------------------------


title: A Tanács 74/408/EGK irányelve (1974. július 22.) a gépjárművek belső berendezéseire (ülések és rögzítésük szilárdsága) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31974L0408

Hivatalos Lap L 221 , 12/08/1974 o. 0001 - 0009 finn különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0042  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 3 o. 0003  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0042  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0015  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0015

		A Tanács 74/408/EGK irányelve(1974. július 22.)a gépjárművek belső berendezéseire (ülések és rögzítésük szilárdsága) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel azok a műszaki előírások, amelyeknek az egyes országok jogszabályai szerint a gépjárműveknek meg kell felelniük, többek között a belső berendezésekre (az ülésekre és rögzítéseik szilárdságára) is vonatkoznak;mivel ezek az előírások tagállamonként eltérőek; mivel ezért szükséges, hogy az összes tagállam a meglévő szabályozása kiegészítéseként vagy azt felváltva ugyanazokat a követelményeket vezesse be, hogy lehetővé tegye különösen, amelyet a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156 EGK [2] irányelvben meghatározott EGK-típusjóváhagyási eljárás további alkalmazását;mivel az utastér belső berendezéseire – a kezelőszervek elhelyezésére, a tetőre, a háttámlákra és az ülések hátsó részeire – vonatkozó egységes követelményeket az 1973. december 17-i 74/60/EGK irányelv [3] állapította meg; mivel a belső berendezésekre – a kormányberendezés viselkedése ütközés esetén – vonatkozó előírásokat az 1974. június 4-i 74/297/EGK irányelv [4] állapította meg; mivel a belső berendezésekre vonatkozó további követelmények, különösen a fejtámlákra, a biztonsági övek rögzítéseire, továbbá a kezelőszervek kialakítására vonatkozó követelmények későbbi időpontban kerülnek elfogadásra;mivel kívánatos betartani azokat a műszaki követelményeket, amelyeket az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága fogadott el 17. rendeletében [5] (egységes előírások a járművek ülései és azok rögzítései tekintetében történő jóváhagyására), amely a gépjárműalkatrészek és tartozékok minőségének jóváhagyására vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és a minőségi jóváhagyás kölcsönös elismeréséről szóló, 1958. március 20-i egyezmény mellékletét képezi;mivel a gépjárművekre vonatkozó nemzeti jogszabályok közelítése maga után vonja az egyes tagállamok által, a közös követelmények alapján végzett ellenőrzések kölcsönös elismerését; mivel egy ilyen rendszert – annak megfelelő működése érdekében – minden tagállamnak azonos időponttól kezdve kell alkalmaznia,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában a "jármű" bármely olyan, karosszériával rendelkező vagy nem rendelkező jármű, amelyet közutakon való rendeltetésszerű használatra szántak, rendelkezik legalább négy kerékkel, és legnagyobb tervezett sebessége meghaladja a 25 km/órát, kivéve a sínen közlekedő járműveket, a mezőgazdasági traktorokat és gépeket, valamint a közművek munkagépeit.(2) Ez az irányelv nem vonatkozik a lehajtható, az oldalra néző és a hátrafelé néző ülésekre.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg az adott járműtípus EGK-típusjóváhagyásának vagy nemzeti típusjóváhagyásának megadását az ülések vagy a rögzítésük szilárdságára való hivatkozással, amennyiben azok megfelelnek az I. és II. melléklet követelményeinek M1 kategóriájú járművek esetén, vagy a III. melléklet követelményeinek M2, M3, N1, N2 vagy N3 kategóriájú járművek esetén. A járműkategóriákat a 70/156/EGK irányelv I. melléklete határozza meg.3. cikkA tagállamok nem tagadhatják vagy tilthatják meg egy jármű nyilvántartásba vételét, értékesítését, forgalomba helyezését vagy használatát az ülések vagy rögzítésük szilárdságára hivatkozással, ha azok megfelelnek az I. és II. melléklet követelményeinek M1 kategóriájú járművek esetén, vagy a III. melléklet követelményeinek M2, M3, N2 és N3 kategóriájú járművek esetén.4. cikkA típusjóváhagyást kiadó tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket, hogy értesüljön minden, az I. melléklet 2.2. pontjában említett alkatrésszel vagy jellemzővel kapcsolatos változásról. A tagállamok illetékes hatóságai döntenek arról, hogy a módosított típuson új vizsgálatokat kell-e végezni és új jelentést kell-e készíteni. A módosítás nem engedélyezhető, ha az ilyen vizsgálat során az derül ki, hogy ezen irányelv követelményei nem teljesülnek.5. cikkAz I-IV. melléklet rendelkezéseinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása érdekében szükséges módosításokat a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.6. cikk(1) A tagállamok 1975. március 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 1975. október 1-jétől kell alkalmazni.(2) Az irányelv elfogadását követően a tagállamok időben tájékoztatják a Bizottságot az irányelv által érintett területen tervezett törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekről, hogy a Bizottság azokra megtehesse észrevételeit.7. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1974. július 22-én.a Tanács részérőlaz elnökJ. Sauvagnargues[1] HL C 108., 1973.12.10., 75. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[3] HL L 38., 1974.2.11., 2. o.[4] HL L 165., 1974.6.20., 16. o.[5] EGK dokumentum Genfből--------------------------------------------------I. MELLÉKLET [1]ÁLTALÁNOS RÉSZ, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM, EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS, ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK, VIZSGÁLATOK, FELÜLVIZSGÁLAT, GYÁRTÁSI MEGFELELŐSÉG1. ÁLTALÁNOS1.1. Az e mellékletben szereplő előírások csak M1 kategóriájú járművekre vonatkoznak.2. FOGALMEGHATÁROZÁSOKEzen irányelv alkalmazásában:(2.1.) 2.2. A "járműtípus az ülések és azok rögzítéseinek szilárdsága szempontjából" olyan gépjárművek, amelyek nem különböznek egymástól olyan lényeges jellemzőjükben, mint:2.2.1. az ülések kialakítása, alakja, méretei és anyagai;2.2.2. az ülés háttámla állító és reteszelő berendezés típusa és méretei;2.2.3. az ülésrögzítés és a kocsiszekrény érintett részeinek típusa és méretei;2.3. a "rögzítés" olyan rendszert jelent, amivel a teljes ülést a karosszériához rögzítik, ideértve a kocsiszekrény érintett alkatrészeit;2.4. a "beállító rendszer" azt a berendezést jelenti, amellyel az ülés vagy részei az ülésben helyet foglaló utas testalkatának tulajdonságaihoz illeszkedő helyzetbe állítható; ez a berendezés különösen a következőket teszi lehetővé:2.4.1. a hosszirányú helyzetváltoztatást;2.4.2. a függőleges helyzetváltoztatást;2.4.3. a szöghelyzet változtatását;2.5. az "elmozdítórendszer" olyan berendezést jelent, amely lehetővé teszi, hogy az ülés vagy annak 1 része hosszirányban vagy szöghelyzetében rögzített közbenső helyzet nélkül állítható és az utasok számára könnyen elérhető legyen;2.6. a "reteszelőrendszer" olyan berendezést jelent, amely azt biztosítja, hogy az ülés vagy részei a használati helyzetben maradjanak;2.7. az "előrehajtható ülés" olyan alkalmi felhasználásra szánt ülést jelent, amely normálhelyzetben felhajtott állapotban van.3. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM3.1. Egy járműtípus EGK-típusjóváhagyásra vonatkozó kérelmet az ülés és rögzítése szilárdságának vonatkozásában a gyártó vagy meghatalmazott képviselője nyújtja be.3.2. A kérelemhez a következő dokumentumokat, illetve adatokat három példányban kell mellékelni:3.2.1. a járműtípus részletes leírását, tekintettel az ülések építési módjára és az ülés rögzítésére, továbbá a beállító- és reteszelő rendszerére;3.2.2. az ülések, és a járműhöz való rögzítésük, a beállító- és reteszelő rendszer megfelelő méretarányú és megfelelően részletezett rajzait;3.3. A típus-jóváhagyási vizsgálat lefolytatásáért felelős műszaki szolgálat részére a következőket kell benyújtani:3.3.1. a jóváhagyásra előterjesztett járműtípus mintadarabját,3.3.2. egy további olyan üléskészletet a rögzítésekkel együtt, amivel a jármű fel van szerelve.4. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS(4.1.) (4.2.) 4.3. A IV. mellékletben bemutatott mintával egyező bizonyítványt az EGK-típusbizonyítványhoz kell csatolni.(4.4.) (4.4.1.) (4.4.2.) (4.5.) (4.6.) 5. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK5.1. Minden beállító- és elmozdítórendszert automatikusan működő reteszelővel kell ellátni.5.2. A 2.5. pontban említett berendezés reteszelést oldó szerelvényét az ülés külső részén, az ajtóhoz közel kell elhelyezni. Ennek könnyen elérhetőnek kell lennie, még az adott ülés mögött közvetlenül ülő személy számára is.6. VIZSGÁLATOK6.1. A háttámla és reteszelő rendszerének szilárdsági vizsgálata.6.1.1. Ehhez a vizsgálathoz a háttámlát – amennyiben állítható – olyan helyzetben kell reteszelni, ami a lehető legjobban megközelíti a II. melléklet 3. pontjában leírt próbabábú törzsének referenciavonala és a függőleges által bezárt, 25 °-ban hátrafelé dőlő szöget, hacsak a gyártó másként nem rendelkezik.6.1.2. A II. melléklet 3. tételében bemutatott próbabábú hátrészét modellező alkatrészen keresztül az ülés háttámla felső hordozó részére hosszirányban és hátrafelé irányuló olyan erőhatást kell kifejteni, ami a H-pontra vonatkozóan 53 daNm nyomatékot eredményez.6.2. Az ülésrögzítés és a reteszelő rendszerek szilárdsági vizsgálata.6.2.1. A rendszereknek – minden üléshelyzetben – ellent kell állniuk a 6.2.2. pontban előírt erőnek. Továbbá ez a követelmény akkor tekinthető kielégítettnek, ha a 6.2.5. pontban – és adott esetben a 6.2.6. pontban – előírt helyzetben végzett vizsgálat kielégítő.6.2.2. Az üléskeretre az ülés súlypontján keresztülmenő, a teljes ülés súlyának 20-szorosával megegyező vízszintes hosszirányú erőt kell kifejteni. Ugyanazon az ülésen két vizsgálatot kell végezni: az erőhatást egyszer hátrafelé és egyszer előrefelé kell kifejteni. Amennyiben az ülés olyan különálló alkatrészeket tartalmaz, amelyek mindegyike a vázhoz van rögzítve, akkor a fent leírt módon mindegyik részen el kell végezni a vizsgálatot. Amennyiben az ülés olyan alkatrészekből áll, amelyek részlegesen vannak a karosszériához rögzítve és az ülés részei által vannak egymással összekötve, a vizsgálatot minden egyes rész tömegközéppontjára egyidejűleg ható olyan erő kifejtésével kell végezni, amely megfelel az egyes különálló alkotórészeknek.6.2.3. A 6.2.1.pontban leírt vizsgálathoz a háttámla és az üléspárna közötti összeköttetést meg lehet erősíteni azzal a feltétellel, hogy az erősítő alkatrészek a párnakeret hordrészének legelülső pontjánál, az erő támadási pontjával egy szintben a háttámla hordrészéhez vannak rögzítve.6.2.4. A 6.2.2. pontban leírt feltételek akkor tekinthetők kielégítettnek, ha a két erő – amelyek mindegyike az előírt erő felével egyenlő – az üléskeret oldalsó teherviselő elemeinek súlyponti szintjében hat.6.2.5. Az üléseket a következő helyzetekben kell vizsgálni:6.2.5.1. az utas a legszélső elülső helyzetben ül, az ülésfelület a legmagasabb elülső helyzetben van, ha a kifejtett erő előre irányul, továbbá6.2.5.2. az utas a legszélső hátsó helyzetben ül, a párna a legalacsonyabb hátsó helyzetben van, ha az kifejtett erő hátrafelé irányul.6.2.6. Amennyiben a reteszelő rendszerek elrendezése kimutathatóan olyan, hogy a 6.2.5.1. és 6.2.5.2. pontban meghatározott helyzetek kivételével a reteszelő rendszerekre és az ülésrögzítésre ható erőeloszlás kedvezőtlenebb lehet, mint az ezekben a pontokban leírt helyzetekben, akkor a vizsgálatokat minden egyes üléshelyzetben meg kell ismételni.6.3. A reteszelő rendszer tehetetlenségi hatásokkal szembeni ellenállásának vizsgálata.6.3.1. Az egész ülésre ható 20 g nagyságú vízszintes, hosszirányban előre, illetve hátra irányuló gyorsítás nem idézheti elő a reteszelő rendszer kioldását.6.3.2. Az összes reteszelő alkatrészre vonatkozó tehetetlenségi hatás számítása elfogadható módszer a 6.3.1. pont szerinti dinamikus vizsgálat helyett. Az ilyen számításban a súrlódó erőket figyelmen kívül kell hagyni.6.4. Megengedett az azonos értékű vizsgálati módszerek alkalmazása feltéve, hogy a 6.1., 6.2. és 6.3. pont szerinti vizsgálati eredmények vagy a helyettesítő vizsgálat vagy a helyettesítő vizsgálat eredményei alapján történő számítás által teljesen elérhetők. Amennyiben a 6.1., 6.2. és 6.3. pontban leírtaktól eltérő vizsgálati módszert alkalmaznak, az egyenértékűséget bizonyítani kell.7. FELÜLVIZSGÁLAT7.1. A 6.1. és 6.2. pont szerint elvégzett vizsgálatok során az ülésvázon, az ülésrögzítésben, a beállító és elmozdító rendszerben, illetve ezek reteszelő berendezéseiben nem következhet be számottevő meghibásodás. A beállító-, illetve az elmozdító rendszernél, illetve ezek reteszelő berendezéseinél azonban nem követelmény a vizsgálatot követő működőképesség. A 2.5. pont szerinti elmozdító rendszernek képesnek kell lennie a reteszelés kioldására a vizsgálat után.(8.) 9. GYÁRTÁSI MEGFELELŐSÉG(9.1.) 9.2. A jóváhagyott típussal való megfelelés igazolására a szériagyártású járműveken megfelelő számú, szúrópróbaszerű vizsgálatot kell végrehajtani.9.3. Általános szabály, hogy a vizsgálatok a méretek ellenőrzésére korlátozódnak. Ha szükséges, akkor a járműveken vagy az üléseken a 6. pont követelményeinek megfelelő vizsgálatokat kell végrehajtani.[1] E melléklet szövege alapvetően megfelel az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága 17. rendeletében foglaltaknak. Különösképpen a pontok felosztása azonos. Ha a 17. rendelet valamely pontjának nincs megfelelője ebben a mellékletben, az a pont zárójelben van megadva.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA H PONT ÉS A HÁTTÁMLA VALÓDI DŐLÉSSZÖGÉNEK MEGHATÁROZÁSÁRA, VALAMINT EZEKNEK AZ R PONTTAL ÉS A HÁTTÁMLA TERVEZÉSI DŐLÉSSZÖGÉVEL VALÓ KAPCSOLATÁNAK IGAZOLÁSÁRA SZOLGÁLÓ ELJÁRÁS0. ÁLTALÁNOSAz e mellékletben szereplő előírások csak M1 kategóriájú járművekre vonatkoznak.1. FOGALMMEGHATÁROZÁSOK1.1. H pont: lásd a 74/60/EGK irányelv IV. mellékletének 1.1. pontját1.2. R pont: lásd a 74/60/EGK irányelv IV. mellékletének 1.2. pontját1.3. A "háttámla dőlésszög" a háttámla és a függőleges közötti hajlásszög.1.4. A "háttámla valódi dőlésszöge" a H ponton keresztülmenő függőleges és a 3. pontban leírt próbabábú által helyettesített emberi test gerincvonalának dőlésszögét jelenti.1.5. A "háttámla tervezési dőlésszöge" a gyártó által megadott szöget jelenti, amely:1.5.1. a gyártó által a járműbe épített összes ülés legalacsonyabb és leghátsó vezetési és utazási helyzetéhez tartozó háttámla dőlésszöget határozza meg.1.5.2. az R pontban a függőleges vonal és a gerincoszlop referenciavonal alkotja.1.5.3. elméletileg azonos a háttámla valódi dőlésszögével.2. A H PONTOK MEGHATÁROZÁSALásd a 74/60/EGK irányelv IV. mellékletének 2. pontját.3. A PRÓBABÁBU LEÍRÁSALásd a 74/60/EGK irányelv IV. mellékletének 3. pontját.4. A PRÓBABÁBU ELHELYEZÉSELásd a 74/60/EGK irányelv IV. mellékletének 4. pontját.5. EREDMÉNYEK5.1. A próbabábu 4. pont szerinti elhelyezése esetén az érintett járműülés H pontjának a próbabábu H pontja felel meg.5.2. A H pont minden koordinátáját és a háttámla valódi dőlésszögét a lehető legpontosabban kell megmérni. Ugyanígy kell eljárni az utastér specifikus pontjait megadó koordinátákkal. Ezeknek a pontoknak a függőleges síkon vett vetületeit egy grafikonon kell feltüntetni, amely a háttámla mért valódi dőlésszögét is kijelöli.6. AZ R ÉS H PONTOK EGYMÁSHOZ VISZONYÍTOTT HELYZETÉNEK, ILLETVE A HÁTTÁMLA TERVEZÉSI- ÉS VALÓDI DŐLÉSSZÖGE KÖZÖTTI KAPCSOLAT IGAZOLÁSA6.1. A H pont és a háttámla valódi dőlésszögének megállapítására az 5.2. pont szerint elvégzett mérések eredményeit össze kell hasonlítani az R pont, illetve a háttámla tervezési dőlésszögének a gyártó által megadott koordinátáival.6.2. A kérdéses üléshelyzet vonatkozásában a két pont közötti kapcsolat ellenőrzése akkor tekinthető megfelelőnek, ha a H pont koordinátái egy olyan téglalapon belül vannak, amelyiknek vízszintes és függőleges oldalai 30 mm, illetve 20 mm hosszúak, és amelynek átlói az R pontban metszik egymást. A háttámla dőlésszögének ellenőrzése akkor tekinthető megfelelőnek, ha a háttámla valódi dőlésszöge a háttámla tervezési dőlésszögéhez képest 3 °-on belül van. Amennyiben ezek a feltételek teljesülnek, az R pont és a háttámla tervezési dőlésszöge felhasználható a vizsgálathoz, és – amennyiben szükséges – a próbabábut úgy kell beállítani, hogy a H pont egybeessen az R ponttal, továbbá a háttámla valódi dőlésszöge egybeessen a háttámla tervezési dőlésszögével.6.3. Ha a H pont vagy a háttámla valódi dőlésszöge nem felel meg a 6.2. pont követelményeinek, két további H pont meghatározást (összesen hármat) kell elvégezni.Ha az így meghatározott 3 pont közül 2 a téglalapon belül helyezkedik el, a vizsgálat eredménye megfelelőnek tekinthető.6.4. Ha 3 pont közül legalább 2 kívül esik a téglalapon, akkor a vizsgálat eredménye nem megfelelő.6.5. A 6.3. pontban említett esetben, vagy ha a gyártó elmulasztotta megadni az R pont helyzetét és az igazolás emiatt nem végezhető el, a H pont háromszori meghatározásából kapott átlageredmény használható fel és tekinthető alkalmazhatónak minden olyan esetben, amikor ebben az irányelvben az R pontot említik.6.6. A gyártás alatt lévő jármű esetén az R és H pontok kapcsolatának ellenőrzésekor a fenti 6.2. pont szerinti téglalap olyan négyzettel helyettesíthető, aminek oldalai 50 mm hosszúak, és a tervezési és valódi dőlésszög 5 °-nál jobban nem térhet el.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK1. ÁLTALÁNOS RÉSZ1.1. Az e mellékletben megfogalmazott követelmények csak az M2, M3, N1, N2 vagy N3 kategóriájú járművekre vonatkoznak.2. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK2.1. Az egyedi és a sorüléseket szilárdan kell a járműhöz rögzíteni.2.2. Az eltolható üléseknek és sorüléseknek minden állásban automatikusan reteszelhetőnek kell lenniük.2.3. Az állítható üléstámláknak minden állásban reteszelhetőnek kell lenniük.2.4. Az előrehajtható üléseknek, továbbá a lehajtható támlájú üléseknek a normál helyzetben automatikusan reteszelniük kell.--------------------------------------------------IV. MELLÉKLET+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2005/40/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a gépjárművek biztonsági öveire és utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/541/EGK tanácsi irányelv módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               30.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 255/146

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2005/40/EK IRÁNYELVE

   (2005. szeptember 7.)
   a gépjárművek biztonsági öveire és utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/541/EGK tanácsi irányelv módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően eljárva (2),
   mivel:

               (1)

               Kutatások kimutatták, hogy a biztonsági övek és az utasbiztonsági rendszerek használata hozzájárulhat a halálos kimenetelű balesetek számának, valamint baleset esetén a sérülés súlyosságának jelentős csökkenéséhez, még a jármű felborulása esetén is. Ezek beszerelése valamennyi járműkategóriába minden bizonnyal fontos lépést jelent majd a közúti közlekedésbiztonság javítása, és következésképpen emberéletek megmentése terén.

               (2)

               A társadalomnak jelentősen hasznára válik, ha minden járművet biztonsági övvel szerelnek fel.

               (3)

               A közúti közlekedésbiztonsági közösségi program részeként az Európai Parlament 1986. február 18-i, a közúti balesetek csökkentésére irányuló közös intézkedésekről szóló állásfoglalásában (3) hangsúlyozta annak szükségességét, hogy a tömegközlekedési eszközökön való utazás kivételével a biztonsági öv használata minden utas számára — beleértve a gyermekeket is — legyen kötelező. Ennek megfelelően különbséget kell tenni a tömegközlekedési célú autóbuszok és az egyéb járművek között a biztonsági övek és/vagy az utasbiztonsági rendszerek kötelező beszerelését illetően.

               (4)

               A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv (4) értelmében a közösségi típus-jóváhagyási rendszert csak 1998. január 1-től alkalmazzák minden M1 kategóriájú új járműre. Következésképpen kizárólag az ilyen járműveket kell 77/541/EGK irányelv (5) rendelkezéseinek megfelelő biztonsági övekkel és/vagy az utasbiztonsági rendszerekkel felszerelni.

               (5)

               Mindaddig, amíg a közösségi típus-jóváhagyási rendszer nem terjed ki minden járműkategóriára, a közúti közlekedésbiztonság érdekében meg kell követelni az M1 kategóriától eltérő kategóriába tartozó járművekbe a biztonsági övek és/vagy utasbiztonsági rendszerek beszerelését.

               (6)

               A 77/541/EGK irányelv már tartalmaz minden, az M1 kategóriától eltérő kategóriába tartozó jármű típusjóváhagyását lehetővé tévő műszaki és igazgatási rendelkezést. Ezért a tagállamoknak nem szükséges további rendelkezéseket bevezetniük.

               (7)

               A gépjárművek biztonsági öveiről és utasbiztonsági rendszereiről szóló 77/541/EGK tanácsi irányelv műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról szóló, 1996. június 17-i 96/36/EK bizottsági irányelv (6) hatálybalépése óta számos tagállam már kötelezővé tette az abban foglalt rendelkezéseket egyes, az M1 kategóriától eltérő kategóriába tartozó járművek vonatkozásában. A gyártók és szállítóik tehát kidolgozták a megfelelő technológiát.

               (8)

               A személyszállításra használt, a vezetőülésen kívül több mint nyolc ülőhelyet tartalmazó járművekre vonatkozó különleges rendelkezésekről szóló, 2001. november 20-i 2001/85/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) rendelkezik arról, hogy a csökkent mozgásképességű személyek — mint pl. a fogyatékkal élő személyek — számára megkönnyítsék a személyszállításra használt, több mint nyolc ülőhelyet tartalmazó járművek igénybevételét. A tagállamok számára lehetővé kell tenni az olyan biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek beszerelésének engedélyezését, amelyek bár nem felelnek meg a 77/541/EGK irányelv technikai előírásainak, ám amelyeket kifejezetten az e járművek utasainak biztonsága érdekében terveztek.

               (9)

               A 77/541/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

               (10)

               Mivel ezen irányelv célját — nevezetesen a közúti közlekedésbiztonságnak a biztonsági övek egyes járműkategóriákba való kötelező beszerelésének bevezetése útján történő javítását — a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért ez a cél a tervezett intézkedés terjedelme miatt közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanebben a cikkben meghatározott arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem haladja meg az e cél eléréséhez szükséges mértéket,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   Módosítások a 77/541/EGK irányelvhez
   A 77/541/EGK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               az irányelv a következő cikkel egészül ki:
               „2a. cikk
               (1)   A tagállamok nemzeti joguknak megfelelően engedélyezhetik az olyan biztonsági övek és utasbiztonsági rendszerek beszerelését, amelyekre ez az irányelv nem terjed ki, amennyiben azokat fogyatékkal élő személyeknek szánták.
               (2)   A tagállamok a személyszállításra használt, a vezetőülésen kívül több mint nyolc ülőhelyet tartalmazó járművekre vonatkozó különleges rendelkezésekről szóló, 2001. november 20-i 2001/85/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) VII. mellékletében foglalt rendelkezéseknek megfelelően tervezett utasbiztonsági rendszereket is kivonhatják ezen irányelv rendelkezései alól.
               (3)   Ezen irányelv I. mellékletének 3.2.1. pontja az (1) és (2) bekezdésekben szabályozott biztonsági övekre és utasbiztonsági rendszerekre nem alkalmazandó.

               2.

               A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „Az M2 és M3 kategóriába tartozó járművek a 2001/85/EK irányelv I. mellékletének 2. szakaszában meghatározott osztályokba kerülnek besorolásra”.

               3.

               Az I. melléklet a következőképpen módosul:

                           a)

                           A 3.1. pontra vonatkozó lábjegyzetet törölni kell;

                           b)

                           A 3.1.1. pont helyébe a következő szöveg lép:

                                       „3.1.1.

                                       A kizárólag álló járműben való használatra szolgáló ülőhelyek kivételével az M1 kategóriába, az M2 kategória (III. vagy B osztályába), az M3 kategória (III. vagy B osztályába) valamint az N kategóriába tartozó járművek ülőhelyeit fel kell szerelni az ezen irányelv követelményeinek megfelelő biztonsági övekkel és/vagy utasbiztonsági rendszerekkel.
                                       Az M2 vagy M3 kategória I., II., vagy A osztályába tartozó járművekbe felszerelhető az ezen irányelv követelményeinek megfelelő biztonsági öv és/vagy utasbiztonsági rendszer.”.

         2. cikk
   A fogyatékkal élő személyekre vonatkozó intézkedések
   Legkésőbb 2008. április 20-ig — a már létező nemzetközi szabványok és nemzeti jogi előírások alapján — a Bizottság megvizsgálja a fogyatékkal élő személyek számára készült biztonsági övekre vonatkozó követelmények harmonizálására szolgáló eljárásokat annak érdekében, hogy ezzel az irányelvvel megegyező szintű biztonságot biztosítson. Adott esetben a Bizottság intézkedéstervezeteket nyújt be. Ezen irányelv módosításait a 70/156/EGK irányelv 13. cikkének megfelelően kell elfogadni.
   3. cikk
   Végrehajtás
   (1)   2006 április 20-től kezdődően az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelvben meghatározott követelményeknek megfelelő biztonsági övek és/vagy utasbiztonsági rendszerek beszerelésének vonatkozásában a tagállamok:

               a)

               nem tagadhatják meg az EK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás megadását valamely járműtípus tekintetében;

               b)

               nem tilthatják meg új járművek nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését.

         (2)   2006. október 20-től kezdődően az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelvben meghatározott követelményeknek nem megfelelő biztonsági övek és/vagy utasbiztonsági rendszerek beszerelésének vonatkozásában új járműtípus esetében a tagállamok:

               a)

               nem adnak ki EK-típusjóváhagyást;

               b)

               megtagadják a nemzeti típusjóváhagyás megadását.

         (3)   2007. október 20-től kezdődően hatállyal az ezen irányelvvel módosított 77/541/EGK irányelvben meghatározott követelményeknek nem megfelelő biztonsági övek és/vagy utasbiztonsági rendszerek beszerelésének vonatkozásában a tagállamok:

               a)

               a 70/156/EGK irányelv 7. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában nem tekintik érvényesnek az új járművekhez mellékelt megfelelőségi nyilatkozatokat;

               b)

               megtagadják az új járművek nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését, kivéve a 70/156/EGK irányelv 8. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazása esetén.

         4. cikk
   Átvétel a nemzeti jogba
   (1)   A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2006. április 20-ig megfeleljenek. A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   (2)   Ezeket az intézkedéseket 2006. április 21-től kell alkalmazni.
   (3)   Ezen intézkedések elfogadásakor a tagállamoknak hivatkozniuk kell erre az irányelvre, illetőleg az ilyen hivatkozást a rendelkezések hivatalos közzétételekor kell megtenni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (4)   A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   5. cikk
   Hatálybalépés
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   6. cikk
   Címzettek
   Ezen irányelv címzettjei a tagállamok.

      Kelt Strasbourgban, 2005. szeptember 7-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         C. CLARKE

      (1)  HL C 80., 2004.3.30., 10. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2003. december 17-i véleménye (HL C 91 E., 2004.4.15., 491. o.), a Tanács 2005. január 24-i közös álláspontja (HL C 111 E., 2005.5.11., 28. o.).

      (3)  HL C 68., 1986.3.24., 35. o.

      (4)  HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 2004/78/EK bizottsági irányelvvel (HL L 153., 2004.4.30., 103. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 220., 1977.8.29., 95. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

      (6)  HL L 178., 1996.7.17., 15. o.

      (7)  HL L 42., 2002.2.13., 1. o.

      (8)  HL L 42., 2002.2.13., 1. o.”


title: A Bizottság 1999/40/EK irányelve (1999. május 6.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteire vonatkozó 79/622/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról (statikus vizsgálat)EGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31999L0040

Hivatalos Lap L 124 , 18/05/1999 o. 0011 - 0013

		A Bizottság 1999/40/EK irányelve(1999. május 6.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteire vonatkozó 79/622/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról (statikus vizsgálat)(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 97/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [1] módosított, a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 11. cikkére,tekintettel a legutóbb a 88/413/EGK irányelvvel [3] módosított, a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1979. június 25-i 79/622/EGK tanácsi irányelvre [4] és különösen annak 11. cikkére (statikus vizsgálat),(1) mivel a biztonság növelése érdekében szükségessé vált a borulás hatása elleni védőszerkezetek vizsgálati szabályainak tisztázása valamennyi felhasznált berendezés figyelembevételével;(2) mivel az ilyen szerkezetek vizsgálatára vonatkozó szabályokat összhangba kell hozni a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezetnek (OECD) a mezőgazdasági traktorok védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálatairól szóló 4. kódexében meghatározott szabályokkal (statikus vizsgálat);(3) mivel az irányelv rendelkezései összhangban vannak a 74/150/EGK irányelv 12. cikke által létrehozott, az irányelvek műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 79/622/EGK irányelv II. és III. melléklete az ezen irányelv mellékletében leírtaknak megfelelően módosul.2. cikk(1) 2000. július 1-jétől a tagállamok- nem tagadhatják meg egyetlen traktortípus tekintetében sem az EGK-típusbizonyítvány megadását, a 74/150/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdése harmadik francia bekezdésének megfelelő okirat kiadását vagy a nemzeti típusbizonyítvány megadását, valamint- nem tilthatják meg a traktorok forgalomba helyezését,amennyiben a szóban forgó traktorok megfelelnek az ezen irányelvvel módosított 79/622/EGK irányelv követelményeinek.(2) 2001. január 1-jétől a tagállamok- nem adhatják ki többé a 74/150/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében előírt okiratot egyetlen olyan traktortípus vonatkozásában sem, amely nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 79/622/EGK irányelv követelményeinek,- megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás megadását olyan traktortípus vonatkozásában, amely nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 79/622/EGK irányelv követelményeinek.3. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2000. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.4. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1999. május 6-án.a Bizottság részérőlMartin Bangemanna Bizottság tagja[1] HL L 277., 1997.10.10., 24. o.[2] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.[3] HL L 200., 1988.7.26., 32. o.[4] HL L 179., 1979.7.17., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 79/622/EGK irányelv II. és III. melléklete a következőképpen módosul:1. A II.mellékletben az 1.2.4. pont a következő szövegrésszel egészül ki:"A vizsgálathoz minden olyan alkatrészt el kell távolítani, amelyet a vezető maga is eltávolíthat. Amennyiben a traktor használata közben az ajtókat és az ablakokat nyitva lehet hagyni, vagy le lehet venni, akkor a vizsgálathoz nyitva kell azokat hagyni, vagy le kell venni, hogy ne növeljék a felborulás esetén védelmet nyújtó szerkezet szilárdságát. Amennyiben ebben a helyzetben a traktor felborulása veszélyt jelentene a vezetőre, a vizsgálati jelentésnek e tényt tartalmaznia kell."2. A III. melléklet a következőképpen módosul:a)az1.3. pont első albekezdése a következő szövegrésszel egészül ki:"A megfordítható vezetőhellyel rendelkező traktorok esetében a terhelést a védőszerkezet felső részén kell alkalmazni, félúton a két ülés referenciapontja között."b) a következő 2.2.11., 2.2.12. és 2.2.13. ponttal egészül ki:"2.2.11. A megfordítható vezetőhellyel rendelkező traktorok esetében a távolságot a kormánykerék és az ülés két helyzete által meghatározott két távolság kombinációjával határozzák meg.2.2.12. Olyan traktorok esetében, amelyek további ülésekkel szerelhetők fel, a vizsgálat alapja valamennyi ülésbeszerelési lehetőség vonatkozásában az ülés-referenciapont kombinált távolsága. A védőberendezés nem hatolhat be a különböző ülés-referenciapontok körüli kombinált távolságba.2.2.13. Amennyiben a vizsgálat elvégzése után új üléshelyzetet javasolnak, számítást kell végezni annak meghatározására, hogy az új ülés referenciapontja körüli távolság teljes mértékben megegyezik-e a korábban megállapított távolsággal. Amennyiben nem ez a helyzet áll fenn, új vizsgálat szükséges."--------------------------------------------------


title: A Tanács 92/114/EGK irányelve (1992. december 17.) az N kategóriájú gépjárművek vezetőfülkéjének a hátfal síkja előtti kiálló részeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31992L0114

Hivatalos Lap L 409 , 31/12/1992 o. 0017 - 0030 finn különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0174  svéd különkiadás fejezet 7 kötet 4 o. 0174

		A Tanács 92/114/EGK irányelve(1992. december 17.)az N kategóriájú gépjárművek vezetőfülkéjének a hátfal síkja előtti kiálló részeirőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 100a. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],az Európai Parlamenttel együttműködve [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel intézkedések meghozatala szükséges annak érdekében, hogy a belső piac fokozatosan, legkésőbb 1992. december 31-ig kiépüljön; mivel a belső piac olyan belső határok nélküli térséget foglal magában, amelyben biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;mivel azok a műszaki követelmények, amelyeknek a gépjárművek az egyes államok jogszabályai szerint meg kell hogy feleljenek, többek között a haszongépjárművek vezetőfülkéinek kiálló részeire is vonatkoznak;mivel ezek a követelmények tagállamról tagállamra különbözők; mivel ezért szükséges, hogy valamennyi tagállam vagy pótlólagosan, vagy a meglévő szabályok helyett ugyanazokat a követelményeket vezesse be azért, hogy különösen a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [4] szerinti EGK-típus-jóváhagyási eljárást valamennyi járműtípusra alkalmazni lehessen;mivel a közúti közlekedésbiztonság javítása tekintetében elengedhetetlen és sürgősen szükséges, hogy az N kategóriájú gépkocsik vezetőfülkéin ne legyenek éles, kiálló részek az olyan személyek sérülése kockázatának csökkentése, illetve sérülése súlyosságának mérséklése érdekében, akik egy baleset során ilyen jármű külső felületével érintkezésbe kerülnek;mivel ajánlatos a haszongépjárművek vezetőfülkéjén található kiálló részekre vonatkozó egységes előírásokról szóló 61. ENSZ/EGB rendelet (Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága) előírásait követni; mivel ezt az EGB rendeletet csatolták a gépjárműalkatrészek és -tartozékok jóváhagyására vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és a jóváhagyás kölcsönös elismeréséről szóló 1958. március 20-i egyezményhez,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEnnek az irányelvnek az alkalmazásában a "jármű" egy, a 70/156/EGK irányelv I. mellékletében meghatározott N kategóriájú gépjármű, amelyet közúti forgalomban történő részvételre terveztek és szerkesztettek, felépítménnyel vagy anélkül, legalább négykerekű, és legnagyobb tervezési sebessége több mint 25 km/h.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg az EGK - vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását egy járműtípusra, továbbá ennek a járműtípusnak az értékesítését, nyilvántartását, forgalomba helyezését vagy használatát olyan okokból, amelyek a vezetőfülke hátfal síkja előtti kiálló részeivel állnak összefüggésben, ha ezek a járművek az I. melléklet előírásainak megfelelnek.3. cikkA mellékleteknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása miatt szükséges módosításait a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el.4. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. június 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Ezeket a rendelkezéseket 1993. október 1-jétől alkalmazzák.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.5. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1992. december 17-én.a Tanács részérőlaz elnökR. Needham[1] HL C 230., 1991.9.4., 46. o.[2] HL C 67., 1992.3.16., 77. o. és HL C 305., 1992.11.23., 1. o.[3] HL C 49., 1992.2.24., 3. o.[4] HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb az 87/403/EGK irányelvvel (HL L 220., 1987.8.8., 44. o.) módosított irányelv.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET1. ALKALMAZÁSI KÖREz az irányelv az N kategóriájú gépjárművek vezetőfülkéjének a hátfal síkja előtti kiálló részeire vonatkozik; az alábbiak szerinti külső felületre korlátozódik, és nem alkalmazható sem a külső visszapillantó tükrökre, beleértve azok tartóját, sem pedig olyan tartozékokra, mint az antennák és csomagtartók.2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKAz irányelv alkalmazásában:2.1. "külső felület" a járműnek az a része, amely a vezetőfülkének a 2.5. pont szerinti hátsó fala előtt található, és magának a hátsó falnak a kivételével többek között az első sárvédőket, az első lökhárítókat és az első kerekeket foglalja magában;2.2. a "jármű típusjóváhagyása" egy járműtípusra vonatkozó jóváhagyás a kiálló részek vonatkozásában;2.3. "járműtípus" olyan járművek összessége, amelyek a "külső felület" tekintetében semmi lényeges különbséget nem mutatnak egymás között;2.4. "vezetőfülke" a felépítménynek, beleértve az ajtókat is, az a része, amely a járművezető- és az utasteret képezi;2.5. a "vezetőfülke hátsó fala" a járművezető- és az utasterének a külső felületéből a leghátsó része. Ha nem lehet a vezetőfülke hátsó falának a helyzetét meghatározni, akkor az irányelv értelmében feltételezik, hogy az a vezetőülés R pontja mögött 50 cm-rel lévő függőleges keresztsíknak felel meg, amikor a vezetőülés, amennyiben állítható, a leghátsó beállítható helyzetében van (lásd a 77/649/EGK [1] irányelv III. mellékletét). Ha a vezetőfülke több üléssorral van ellátva, akkor a vezetőfülke hátsó falának meghatározásánál a leghátulsó ülést kell figyelembe venni a beállítható leghátsó helyzetében. A gyártó azonban a műszaki szolgálat beleegyezésével kérheti, hogy más távolságot vegyenek figyelembe, ha kimutatható, hogy az 50 cm-es távolság egy adott jármű esetében nem megfelelő;2.6. "vonatkoztatási sík" az első kerekek középpontján átmenő vízszintes sík vagy egy vízszintes sík a talajszint felett 50 cm-rel, amelyiknek a talajszinthez viszonyított távolsága kisebb. Ezt a síkot a gépjármű megrakott állapotára határozzák meg;2.7. "padlóvonal" olyan vonal, amelyet a következőképpen határoznak meg:ha a megrakott jármű külső felületét meghatározatlan magasságú, függőleges tengelyű, 15o-os nyílásszögű kúppal veszik körül olymódon, hogy a kúp a felépítmény külső felületeit azok legalsó pontján érinti, akkor a padlóvonal az érintési pontok összekötő vonala. A padlóvonal meghatározásánál a kipufogócsöveket vagy a kerekeket vagy a kocsitest alsó részén található funkcionális mechanikus részeket, mint a jármű emelési pontjai, a felfüggesztés elemei vagy olyan tartozékok, amelyeket a jármű vontatására vagy üzemzavar elhárítása esetén használnak, nem veszik figyelembe. A kerékjárati dob külső oldalának tekintetében egy olyan képzelt felületből indulnak ki, amely a határoló külső felületek átmenet nélküli folytatásaként jön létre. Az első lökhárítókat figyelembe veszik a padlóvonal meghatározásánál. Járműtípustól függően a padlóvonal vagy a lökhárítóprofil külső szegélyénél vagy a lökhárító alatti felépítmény vonalában haladhat. Ha egyszerre két vagy több érintési pont is található, akkor a padlóvonal meghatározásánál a legalsó érintési pontot veszik figyelembe;2.8. "lekerekítési sugár" annak a körívnek a sugara, amely a legpontosabban megfelel az adott alkatrész lekerekített alakjának;2.9. "megrakott jármű" a műszakilag megengedett legnagyobb terheléssel megrakott jármű, amelynél ez a tömeg a tengelyeken a gyártó által megadott módon oszlik meg.3. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK3.1. Ez az irányelv nem vonatkozik a jármű "külső felületének" azokra a részeire, amelyek üres járműnél, zárt ajtók, ablakok, zárófedelek stb. esetén:3.1.1. vagy kívül találhatók egy olyan tartományon, amelyet felülről egy 2,00 m-rel a talaj felett lévő vízszintes sík és alulról - a gyártó választása szerint - vagy a 2.6. szerinti vonatkoztatási sík vagy a 2.7. szerinti alapvonal határol; vagy3.1.2. a 3.1.1. pontban leírt tartományon belül találhatók, de statikus körülmények között nem érinthetőek egy 100 mm átmérőjű gömbbel.3.1.3. Ha a vonatkoztatási sík képezi a tartomány alsó határát, akkor azokat a járműrészeket is figyelembe veszik, amelyek a vonatkoztatási sík alatt, két olyan függőleges sík között találhatók, amelyek egyike érinti a jármű külső felületét, és a másik ezzel párhuzamosan halad, mégpedig 80 mm-re attól a ponttól, ahol a vonatkoztatási sík a jármű felépítményét érinti, a jármű belső terének irányában eltolva.3.2. A jármű "külső felület"-ének nem lehetnek olyan külső kiálló részei, amelyek gyalogosok, kerékpárosok vagy motorkerékpárosok sérülését okozhatják.3.3. A jármű "külső felületének" nem lehetnek olyan kifelé irányuló hegyes vagy éles részei vagy kiálló elemei, amelyek formája, méretei, iránya vagy alakszilárdsága növelhetné az olyan személyek sérülésének kockázatát vagy sérülésének súlyosságát, akiknek egy ütközésnél a külső felület nekivágódik, vagy akiket az súrol.3.4. A külső felület legfeljebb 60 Shore A keménységű kiálló részeinek nem lehet kisebb a lekerekítési sugara, mint az alábbi 4. szakaszban megadott érték.4. KÜLÖNLEGES ELŐÍRÁSOK4.1. Díszítések, márkajelek, a kereskedelmi jelek betűi és számai4.1.1. Díszítéseknél, márkajeleknél, illetve a kereskedelmi jelek betűinél és számainál a lekerekítési sugár nem lehet kisebb 2,5 mm-nél. Ez az előírás nem vonatkozik ezekre a részekre, ha kinyúlásuk az őket körülvevő felületből az 5 mm-t nem haladja meg; ebben az esetben azonban a kifelé irányuló éleket le kell kerekíteni.4.1.2. Azoknak a díszítéseknek, márkajeleknek, illetve a kereskedelmi jelek olyan betűinek és számainak, amelyek kinyúlása az őket körülvevő felületből meghaladja a 10 mm-t, egy olyan 10 daN nagyságú erő hatására, amely azok legkülső pontjára tetszőleges irányban hat egy olyan síkban, amely körülbelül párhuzamos azzal a felülettel, amelyen azok el vannak helyezve, vagy hátra kell csúszniuk, vagy le kell válniuk, vagy el kell hajolniuk. A 10 daN nagyságú erő létrehozására egy munkált végű és legfeljebb 50 mm átmérőjű nyomófejet használnak. Ha ez nem lehetséges, akkor egy ezzel egyenértékű eljárást kell alkalmazni. Ha a díszítések hátratolódtak, leváltak vagy elhajoltak, akkor a megmaradó résznek nem szabad 10 mm-nél többel kiállnia, és hegyes vagy éles szélűnek lennie.4.2. Fényszóróblendék és -szegélyek4.2.1. Kiálló fényszóróblendék és -szegélyek akkor megengedettek, ha azok kinyúlása a fényszóró külső átlátszó felületéhez viszonyítva nem több 30 mm-nél, és lekerekítési sugaruk legalább 2,5 mm.4.2.2. A süllyeszthető fényszóróknak mind üzemi helyzetben, mind fedett állapotban eleget kell tenniük a 4.2.1. pontban foglalt előírásoknak.4.2.3. A 4.2.1. pontban szereplő előírások nem alkalmazhatók a beépített fényszórókra vagy olyan fényszórókra, amelyeken a felépítmény környező részei túlnyúlnak, amennyiben a felépítmény megfelel a 3.2. pontban foglalt előírásoknak.4.3. RácsA rács részeinek mindenkor a következő lekerekítési sugarakkal kell rendelkezniük:- legalább 2,5 mm, ha két egymás mellett fekvő rész távolsága nagyobb, mint 40 mm,- legalább 1 mm, ha a távolság 25 mm és 40 mm közötti,- legalább 0,5 mm, ha a távolság kisebb, mint 25 mm.4.4. Szélvédő- és fényszórótisztító készülékek4.4.1. Ezeket a készülékeket úgy kell elhelyezni, hogy a törlőtengely legalább 2,5 mm lekerekítési sugarú védőburkolattal és legalább 150 mm2 olyan felülettel rendelkezzék, ahol a felületet egy metszetnek arra a síkra történő vetítésével állapítjuk meg, amelynek távolsága a legnagyobb kinyúlású helytől legfeljebb 6,5 mm.4.4.2. A szélvédő- és fényszórómosó készülékek fúvókáinak legalább 2,5 mm-es lekerekítési sugárral kell rendelkezniük. Olyan fúvókáknál, amelyek kevesebb, mint 5 mm-re állnak ki, a kifelé irányuló éleket le kell kerekíteni.4.5. Védőberendezések (lökhárítók)4.5.1. Az első védőberendezések végeinek befelé a felépítmény külső felülete felé hajlítottnak kell lenniük.4.5.2. Az első védőberendezések alkatrészeit úgy kell megtervezni, hogy valamennyi kifelé irányuló kemény felület legalább 5 mm lekerekítési sugarú legyen.4.5.3. Olyan felszereléseknek, mint a vontatóhorog és csörlő, nem szabad a lökhárító legkülső felületén túlnyúlniuk. A csörlők azonban túlnyúlhatnak a lökhárító legkülső felületén, amennyiben azok használaton kívül el vannak látva megfelelő, legalább 2,5 mm lekerekítési sugarú védőburkolattal.4.5.4. A 4.5.2. pont előírásai nem vonatkoznak a lökhárító olyan alkatrészeire vagy a lökhárítóra erősített vagy abba behelyezett olyan alkatrészekre, amelyek kevesebb, mint 5 mm-re állnak ki. Az 5 mm-nél kisebb mértékben kiálló szerelvények éleit le kell kerekíteni. A lökhárítóhoz erősített, az irányelv más szakaszaiban említett szerelvényekre az ebben az irányelvben foglalt különleges előírásokat továbbra is alkalmazni kell.4.6. Az ajtón, csomagtéren, motorházfedélen, kifordítható ablakon és zárófedeleken lévő fogantyúk, csuklópántok és nyomógombok, valamint kapaszkodó fogantyúk4.6.1. Ezeknek a részeknek a kinyúlása nem haladhatja meg: a nyomógombok esetében a 30 mm-t, a kapaszkodó fogantyúk és a motorháztető-fogantyú esetén a 70 mm-t és minden más esetben az 50 mm-t. Lekerekítési sugaruknak legalább 2,5 mm-nek kell lennie.4.6.2. Az oldalajtókban található forgófogantyúknak meg kell felelniük az alábbi előírások egyikének:4.6.2.1. olyan fogantyúknál, amelyek az ajtó felületével párhuzamos síkban forgathatók el, a nyitott végnek hátra kell irányulnia. A fogantyú nyitott végét az ajtó síkja felé kell hajlítani és egy kerettel védeni kell, vagy süllyeszthetőnek kell lennie.4.6.2.2. azokat a fogantyúkat, amelyek olyan tetszőleges irányban forgathatók el, amely nem párhuzamos az ajtó síkjával, zárt helyzetben kerettel kell védeni kell, vagy süllyeszthetőnek kell lennie. A nyitott végnek vagy hátrafelé, vagy lefelé kell irányulnia.Azokat a fogantyúkat, amelyek nem felelnek meg az utóbbi előírásnak, mégis engedélyezni lehet, ha:- azok önálló visszahúzó mechanizmussal rendelkeznek,- azok a visszahúzó mechanizmus működésképtelensége esetén nem állnak ki 15 mm-nél jobban,- azok a nyitott helyzetben legalább 2,5 mm-es lekerekítési sugárral rendelkeznek (ez az előírás nem alkalmazható akkor, ha a kinyúlás a legnyitottabb helyzetben kevesebb, mint 5 mm, ebben az esetben a kifelé irányuló részek külső éleit le kell kerekíteni),- azok szabadon mozgó végének a felülete, amely legfeljebb 6,5 mm távolságban a legtávolabb nyúló helytől határozandó meg, legalább 150 mm nagyságú.4.7. Küszöbök és lépcsőkA küszöbök és lépcsők éleit le kell kerekíteni.4.8. Oldalsó levegő- és esőterelő lemezek és az ablakokon lévő, szennyezésvédő levegőterelő lemezekAzoknak az éleknek, amelyek kifelé irányulhatnak, legalább 1 mm-es lekerekítési sugárral kell rendelkezniük.4.9. LemezszegélyekA lemezszegélyek akkor megengedettek, ha a felépítmény felé olyan módon hajlanak vissza, hogy egy 100 mm átmérőjű gömbbel nem érinthetők meg, vagy olyan védőburkolattal vannak ellátva, amely legalább 2,5 mm lekerekítési sugárral rendelkezik.4.10. Kerékanyák, kerékagysapkák és védőszerelvények4.10.1. A kerékanyáknak, kerékagysapkáknak és védőszerelvényeknek nem lehetnek szárny alakú, kiálló részei.4.10.2. Ha a jármű egyenesen halad, az abroncsokon kívül a kerekek egyetlen olyan alkatrészének, amely a kerekek forgástengelyén átmenő vízszintes sík fölött fekszik, sem szabad a kerék fölötti felépítmény szélének egy vízszintes síkbeli függőleges vetületén túlnyúlnia. Ha azonban funkcionális követelmények miatt indokolt, a kerékanyák és kerékagysapkák védőszerelvényei túlnyúlhatnak a kerék fölötti felépítmény függőleges vetületén, amennyiben a kiálló részek felületének lekerekítési sugara legalább 5 mm, és a kerék fölötti felépítmény függőleges vetületén túlnyúló alkatrész legfeljebb 30 mm-re áll ki.4.10.3. Ha csavarok vagy anyák túlnyúlnak az abroncs külső felületének vetületén (azaz az abroncsnak azon a részén, amely a kerék forgástengelyén átmenő vízszintes sík fölött fekszik), akkor 4.10.2. szerinti védőszerelvényeket kell alkalmazni.4.11. Emelési pontok és kipufogócsövek4.11.1. Az emelési pontoknak (ha vannak ilyenek) és a kipufogócsöveknek nem szabad az alapvonal függőleges vetületén, vagy a vonatkoztatási sík és a jármű külső felülete metszésvonalának a függőleges vetületén túl 10 mm-nél nagyobb mértékben kinyúlnia.4.11.2. Tekintet nélkül a fenti előírásra, 10 mm-nél nagyobb mértékű is lehet egy kipufogócső kinyúlása, ha a végén lévő élei legalább 2,5 mm-es lekerekítési sugárral rendelkeznek.4.12. A vetületeket és a távolságokat a III. melléklet szerint kell mérni.5. EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM5.1. A járműtípus kiálló részeire vonatkozó EGK-típus-jóváhagyási kérelmet a jármű gyártójának vagy megbízottjának kell benyújtania.5.2. A kérelemhez három példányban mellékelni kell az alábbi dokumentumokat:5.2.1. a járműtípusnak, a vezetőfülke hátsó fala előtti kiálló részeknek a leírása, beleértve a III. melléklet szerinti részleteket, a 70/156/EGK irányelv 3. cikkének alkalmazásában előírt kérelemhez szükséges okmányokkal együtt;5.2.2. a jármű elülső oldalának és oldalsó részeinek a fényképei;5.2.3. a külső felületek méretarányos rajzai, amelyek a kiálló részeket, az R pontot, a vonatkoztatási síkot vagy a padlóvonalat tartalmazzák, amelyeket a műszaki szolgálat igényel a 3. és 4. pontban szereplő előírásoknak való megfelelőség igazolásához.5.3. A kérelmező a következőket bocsátja a jóváhagyási vizsgálatokat végző műszaki szolgálat rendelkezésére:5.3.1. a jóváhagyandó típusra jellemző járművet, vagy a járműnek azt a részét vagy azokat a részeit, amelyek az irányelv szerint előírt ellenőrzések és vizsgálatok céljából fontosnak számítanak;5.3.2. a műszaki szolgálat felkérésére bizonyos részeket, valamint a használt anyagok mintáit.6. EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSAz EGK-típusjóváhagyást meg kell adni, és a IV. mellékletben található mintának megfelelő igazolást ki kell állítani, ha a jóváhagyásra bemutatott jármű megfelel az 5. pont rendelkezéseinek és kielégíti a 3. és 4. pontban foglalt követelményeket.A jármű gyártójának kérelmére bármely N1 kategóriájú járműnek meg lehet adni a típusjóváhagyást a vezetőfülke hátsó fala előtti kiálló részek tekintetében a 74/483/EGK [2] irányelv műszaki leírásai alapján.7. AZ EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE7.1. Azokat a változtatásokat, amelyeket a jármű típusán vagy a vezetőfülke hátsó fala előtti kiálló részek tekintetében hajtanak végre, közölni kell azzal a hatósággal, amely a járműtípust jóváhagyta. Ez a hatóság akkor vagy:7.1.1. úgy tekinti, hogy a változtatásoknak valószínűleg semmi hátrányos hatása nincs, és a jármű még mindig eleget tesz a követelményeknek; vagy7.1.2. egy további vizsgálati jegyzőkönyvet kérhet a vizsgálatok végrehajtásért felelős műszaki szolgálattól.7.2. A típusjóváhagyás kiterjesztését kiállító hatáskörrel rendelkező hatóság a típusbizonyítványban egy sorozatszámot mellékel a kiterjesztéshez a IV. melléklet szerint.[1] HL L 267., 1977.10.19., 1. o. A legutóbb a 90/630/EGK irányelvvel (HL L 341., 1990.12.6., 20. o.) módosított irányelv.[2] HL L 266., 1974.10.2., 4. o.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETA KIÁLLÓ RÉSZEK ÉS TÁVOLSÁGOK MÉRÉSE1. A KÜLSŐ FELÜLETEN RÖGZÍTETT ALKATRÉSZ KINYÚLÁSAINAK MÉRETMEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ ELJÁRÁS1.1. Egy domború burkolatra rögzített alkatrész kiálló részének a méretei közvetlenül, vagy a rögzített alkatrész megfelelő metszetrajza alapján határozhatók meg.1.2. Ha egy nem domború burkolatra rögzített alkatrész kiálló részének a mérete nem határozható meg egyszerű méréssel, akkor a burkolat vonatkoztatási vonala és egy olyan 100 mm átmérőjű gömb középpontja közötti távolságban mutatkozó legnagyobb eltérés figyelembevételével kell azt meghatározni, amelyet úgy kell mozgatni, hogy állandóan érintse az alkatrészt. Ennek az eljárásnak az alkalmazására mutat be példát az 1. ábra.1.3. Kapaszkodó fogantyúknál a kiálló rész méretét egy, a rögzítési pontokon átmenő síktól kell meghatározni. A 2. ábra mutat erre egy példát.2. KIÁLLÓ FÉNYSZÓRÓBLENDÉK ÉS -SZEGÉLYEK MÉRETEINEK MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ ELJÁRÁS2.1. A fényszóró külső felületén túlnyúló rész méretét, mint a 3. ábra mutatja, egy 100 mm átmérőjű gömb érintési pontjától kiindulva vízszintesen kell meghatározni.3. EGY RÁCS ELEMEI KÖZÖTTI TÁVOLSÁG MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ ELJÁRÁS3.1. Egy rács elemei közötti távolságnak két olyan sík közötti távolság számít, amelyek a gömb érintési pontjain keresztülmennek és ezeknek a pontoknak az összekötő vonalára merőlegesen fekszenek. Ennek az eljárásnak az alkalmazására a 4. és 5. ábra mutat be példát.+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III. MELLÉKLETADATLAPMINTA a)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV. MELLÉKLET+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1974. június 25.) a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok visszapillantó tükreire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31974L0346

Hivatalos Lap L 191 , 15/07/1974 o. 0001 - 0004 finn különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0030  görög különkiadás: fejezet 13 kötet 2 o. 0262  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0030  spanyol különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0003  portugál különkiadás fejezet 13 kötet 4 o. 0003

		A Tanács irányelve(1974. június 25.)a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok visszapillantó tükreire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről(74/346/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére;tekintettel a Bizottság javaslatára;tekintettel az Európai Parlament véleményére [1];tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2];mivel a műszaki követelmények, amelyeknek a nemzeti jogszabályok alapján a traktoroknak meg kell felelniük, többek között a visszapillantó tükrökre is vonatkoznak;mivel e követelmények tagállamonként különböznek, szükséges, hogy minden tagállam ugyanazon követelményeket fogadja el, vagy a meglévő szabályain felül, vagy azok helyett, különösen azért, hogy lehetővé tegye az EGK-típusjóváhagyási eljárás egységes alkalmazását, amely a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv [3] tárgya, és amelyet minden traktortípusra alkalmazni kell,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikk(1) Mezőgazdasági vagy erdészeti traktor az összes kerekes vagy lánctalpas, legalább kéttengelyű gépjármű, amely funkciója lényegében a vonóteljesítmény kifejtéséből áll, és amely különösen meghatározott eszközök, gépek vagy pótkocsik vontatására, tolására, hordozására vagy működtetésére van berendezve, és amelyeket mezőgazdasági vagy erdészeti alkalmazásra szántak. Teher vagy utasok szállítására is fel lehet szerelni e járműveket.(2) Ezen irányelv csak az (1) bekezdésben meghatározott, fúvott gumiabronccsal felszerelt, kéttengelyű traktorokra vonatkozik, amelyek legnagyobb tervezési sebessége 6 és 25 km/h között van.2. cikkA tagállamok nem tagadhatják meg valamely traktor EGK-típusjóváhagyását, illetve a nemzeti típusjóváhagyást a visszapillantó tükörre való hivatkozással, ha az megfelel az ezen irányelv mellékletében foglalt előírásoknak.3. cikkA tagállamok nem tagadhatják vagy tilthatják meg a traktorok nyilvántartásba vételét, értékesítését, forgalomba helyezését vagy használatát a visszapillantó tükörre való hivatkozással, ha az megfelel az ezen irányelv mellékletében foglalt előírásoknak.4. cikkAzon változtatásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a mellékletet a műszaki fejlődéshez hozzáigazítsák, a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el.5. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azoknak a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1974. június 25-én.a Tanács részérőlaz elnökH. D. GENSCHER[1] HL 28., 1967.2.17., 462/67. o.[2] HL 42., 1967.3.7., 620/67. o.[3] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.--------------------------------------------------MELLÉKLET1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1.1. "Visszapillantó tükör": olyan eszköz, amelynek az a feladata, hogy az alábbi 2.5. pontban geometriailag meghatározott látómezőben tiszta rálátást nyújtson – ésszerű határokon belül – hátrafelé, és amelyet sem a traktor alkatrészei, sem a traktoron tartózkodó személyek nem takarhatnak el.1.2. "Belső visszapillantó tükör": olyan, az 1.1. pontban meghatározott eszköz, amely a traktor fülkéjén vagy vázszerkezetén belül van felszerelve.1.3. "Külső visszapillantó tükör": olyan, az 1.1. pontban meghatározott eszköz, amely a traktor külső felületének valamely részére van felszerelve.1.4. "Visszapillantó tükrök osztálya": egy vagy több közös jellemzővel vagy funkcióval rendelkező visszapillantó tükrök közös kategóriája. A belső visszapillantó tükrök az I. osztályba vannak csoportosítva, a külső visszapillantó tükrök pedig a II. osztályba.2. FELSZERELÉSI KÖVETELMÉNYEK2.1. Általános2.1.1. Traktorokat csak olyan, I. és II. osztályú visszapillantó tükrökkel lehet felszerelni, amelyek viselik a csatlakozási okmány [1] által módosított, a gépjárművek visszapillantó tükreire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló [2], 1971. március 1-jei 71/127/EGK tanácsi irányelvben megállapított EGK-típusjóváhagyás jelet.2.1.2. A visszapillantó tükröket úgy kell rögzíteni, hogy rendes vezetési körülmények között a helyükön maradjanak.2.2. A visszapillantó tükrök számaMinden traktort fel kell szerelni legalább egy külső visszapillantó tükörrel, amely a traktor bal oldalára van szerelve azon tagállamokban, ahol jobbra tartó forgalom van, és a traktor jobb oldalára azon tagállamokban, ahol balra tartó forgalom van.2.3. A visszapillantó tükör felszerelésének helye2.3.1. A külső visszapillantó tükröt úgy kell elhelyezni, hogy a traktorvezetőnek tiszta képe legyen az útnak a 2.5. pontban meghatározott részről, miközben rendes vezetési helyzetben ül a vezetőülésen.2.3.2. A külső visszapillantó tükörnek láthatónak kell lennie a szélvédő üvegnek az ablaktörlő által tisztított részén át vagy az oldalablakokon keresztül, ha a traktor ezekkel fel van szerelve.2.3.3. A visszapillantó tükörnek nem szabad lényegesen tovább kinyúlnia a traktor vagy a pótkocsija külső karosszériáján túlra, mint amennyire az a 2.5. pontban meghatározott látómező áttekintéséhez szükséges.2.3.4. Ha a külső visszapillantó tükör alsó széle 2 m-nél kisebb magasságban van a talaj felett a traktor megterhelt állapotában, akkor e visszapillantó tükörnek nem szabad 0,20 m-nél jobban kiállnia a traktornak vagy pótkocsijának a visszapillantó tükrök nélkül mért teljes szélességén túlra.2.3.5. A 2.3.3. és 2.3.4. pontban meghatározott feltételek teljesülése esetén a visszapillantó tükrök kiállhatnak a traktor hivatalosan megengedett teljes szélességén túlra.2.4. Beállítás2.4.1. A belső visszapillantó tükör legyen a járművezető által beállítható, annak vezetési helyzetéből.2.4.2. A külső visszapillantó tükör legyen a járművezető által beállítható a traktoron belülről is.2.4.3. A 2.4.2. pont előírásai nem vonatkoznak az olyan külső visszapillantó tükrökre, amelyek elmozdításuk után automatikusan visszatérnek eredeti helyzetükbe, vagy amelyek szerszámok használata nélkül állíthatók vissza eredeti helyzetükbe.2.5. Látómező2.5.1. Tagállamok, amelyekben jobbra tartó forgalom vanA bal oldali külső visszapillantó tükör látómezőjének olyannak kell lennie, hogy a járművezető hátrafelé a szemhatárig láthassa az útnak legalább azt az egy szintben lévő, illetve vízszintes részét, amely a traktor vagy a traktorból és pótkocsijából álló járműszerelvény függőleges hosszirányú középsíkjával párhuzamos és teljes szélességének legbaloldalibb pontján átmenő síktól balra van.2.5.2. Tagállamok, amelyekben balra tartó forgalom vanA jobb oldali külső visszapillantó tükör látómezőjének olyannak kell lennie, hogy a járművezető hátrafelé a szemhatárig láthassa az útnak legalább azt az egy szintben lévő, illetve vízszintes részét, amely a traktor vagy a traktorból és pótkocsijából álló járműszerelvény függőleges hosszirányú középsíkjával párhuzamos és teljes szélességének legjobboldalibb pontján átmenő síktól jobbra van.[1] HL L 73., 1972.3.27., 14. o.[2] HL L 68., 1971.3.22., 1. o.--------------------------------------------------