title: A Bizottság 2002/94/EK irányelve (2002. december 9.) az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 76/308/EGK tanácsi irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról

text:
Avis juridique important

|

32002L0094

Official Journal L 337 , 13/12/2002 P. 0041 - 0054

A BIZOTTSÁG 2002/94/EK IRÁNYELVE(2002. december 9.)az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 76/308/EGK tanácsi irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 2001/44/EK irányelvvel[1] módosított, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelvre[2] és különösen annak 22. cikkére,mivel:(1) A 76/308/EGK irányelvben meghatározott, a tagállamok illetékes hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtási rendszer módosult a megkereső hatóságnak nyújtandó tájékoztatás, a címzettnek az alkalmazandó eszközökkel és döntésekkel kapcsolatos értesítése, a biztosítási intézkedések elfogadása és a követeléseknek a megkereső hatóság nevében a megkeresett hatóság által történő behajtása tekintetében.(2) A fenti vonatkozások tekintetében tehát a legutóbb a 86/489/EGK irányelvvel[3] módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből és a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, valamint a hozzáadott érték adókból eredő követelések behajtására vonatkozó kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1977. november 4-i 77/794/EGK bizottsági irányelvet[4] ennek megfelelően módosítani kell.(3) Részletes szabályokat kell továbbá megállapítani a hatóságok közötti információtovábbítás eszközeire vonatkozóan.(4) Az egyértelműség érdekében a 77/794/EGK irányelv helyébe új irányelvnek kell lépnie.(5) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a behajtási bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:I. FEJEZETÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK1. cikkEz az irányelv a 76/308/EGK irányelv 4. cikke (2) és (4) bekezdésének, 5. cikke (2) és (3) bekezdésének, 7. cikkének, 8. cikkének, 9. cikkének, 11. cikkének, 12. cikke (1) és (2) bekezdésének, 14. cikkének, 18. cikke (3) bekezdésének és 25. cikkének végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat állapítja meg.Ez az irányelv megállapítja továbbá a behajtott összegek átváltására, átutalására, a követelés legkisebb, a segítségnyújtási megkeresést alátámasztó összegének meghatározására vonatkozó részletes szabályokat, valamint a hatóságok közötti információközlés lehetséges eszközeit.2. cikkEzen irányelv alkalmazásában:1. "elektronikus úton történő" továbbítás: az adatfeldolgozó (ideértve a digitális tömörítést) elektronikus készülék alkalmazásával, vezeték, rádióátvitel, optikai technológia vagy egyéb elektromágneses eszköz felhasználásával történő átvitel;2. "CCN/CSI-hálózat": a Közösség által kifejlesztett, az illetékes vám- és adóhatóságok közötti elektronikus adatátvitelt biztosító Közös kommunikációs hálózaton (CCN) és a közös rendszerinterfészen (CSI) alapuló együttműködés.II. FEJEZETINFORMÁCIÓ IRÁNTI KÉRELEM3. cikkA 76/308/EGK irányelv 4. cikkében említett, információ iránti megkeresést írásban kell elkészíteni az ezen irányelv I. mellékletében megadott minta szerint. Ha a megkeresés elektronikus úton nem továbbítható, el kell látni a megkereső hatóság hivatalos bélyegzőjével és a hatóság megkeresésre felhatalmazott tisztviselőjének aláírásával.A megkereső hatóság, amennyiben bármilyen egyéb hatósághoz is intézett hasonló megkeresést, az információ iránti kérelmében jelzi ennek a másik hatóságnak a nevét.4. cikkAz információ iránti megkeresés vonatkozhat a következőkre:1. az adós;2. bármilyen olyan személy, aki a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam (a továbbiakban: "a megkereső hatóság tagállama") hatályban lévő jogszabályai értelmében felel a követelés rendezéséért;3. bármilyen harmadik fél, akinek az 1. vagy 2. pontban említett valamelyik személy tulajdona a birtokában van.5. cikk(1) A megkeresett hatóság az információ iránti megkeresés kézhezvételét a lehető legkorábban, de mindenképpen a kézhezvételtől számított hét napon belül írásban visszaigazolja.(2) A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételét követően szükség szerint azonnal bekéri a további szükséges információkat a megkereső hatóságtól. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.6. cikk(1) A megkeresett hatóság a kért információ minden részletét eljuttatja a megkereső hatóságnak, amint és amikor azt megszerezte.(2) Amennyiben a kért információ ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem szerezhető be, tekintettel az adott esetre, a megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot erről, jelezve ennek okát.A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított hat hónap elteltével minden esetben tájékoztatja a megkereső hatóságot annak a vizsgálatnak az eredményéről, amelyet a kért információ beszerzése céljából folytatott.A megkeresett hatóságtól kapott tájékoztatás fényében a megkereső hatóság az előbbit felkérheti a vizsgálat folytatására. Ezt a megkeresést írásban készítik el a megkeresett hatóság által végrehajtott vizsgálat eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban kezeli.7. cikkAmennyiben a megkeresett hatóság úgy határoz, hogy nem teljesíti a hozzá intézett, információ iránti megkeresést, írásban értesíti a megkereső hatóságot a megkeresés megtagadásának okáról, megjelölve a 76/308/EGK irányelv 4. cikkének azon rendelkezéseit, amelyekre hivatkozik. Ezt az értesítést a megkeresett hatóság döntésének meghozatalát követően azonnal, de mindenképpen a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított három hónapon belül megküldi.8. cikkA megkereső hatóság bármikor visszavonhatja a megkeresett hatóságnak elküldött, információ iránti megkeresést. A visszavonásról szóló határozatot írásban juttatja el a megkeresett hatóságnak.III. FEJEZETÉRTESÍTÉSI KÉRELEM9. cikkA 76/308/EGK irányelv 5. cikkében említett, értesítési megkeresést írásban, két példányban kell kiállítani az ezen irányelv II. mellékletében megadott mintának megfelelően. Az említett megkeresésen szerepel a megkereső hatóság hivatalos bélyegzője és a hatóság ilyen megkeresésre felhatalmazott tisztviselőjének aláírása.Az okmány vagy határozat - amelyről értesítést kértek - két példánya csatolandó a megkereséshez.10. cikkAz értesítés iránti megkeresés bármely természetes vagy jogi személyre vonatkozhat, akinek - a megkereső hatóság tagállamának hatályban lévő törvényeivel összhangban - tájékoztatást kell kapnia a személyét érintő okmányról vagy határozatról.Amennyiben az okmányban vagy határozatban, amelyről értesítést kértek, ezt nem jelezték, az értesítés iránti megkeresésben a megkereső hatóság tagállamában hatályban lévő, a követelés megtámadására vagy behajtására vonatkozó eljárások szabályaira hivatkozni kell.11. cikk(1) A megkeresett hatóság az értesítés iránti megkeresés kézhezvételét a lehető legkorábban, de mindenképpen a kézhezvételtől számított hét napon belül írásban visszaigazolja.A megkeresett hatóság az értesítés iránti megkeresés kézhezvételét követően azonnal meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban értesítést küldjön.A megkeresett hatóság szükség esetén, de az értesítés iránti megkeresésben feltüntetett értesítési határidő veszélyeztetése nélkül, további információt kér a megkereső hatóságtól.A megkereső hatóság megadja mindazt a további információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.A megkeresett hatóság semmilyen esetben sem vitatja annak az okmánynak vagy határozatnak az érvényességét, amelyről értesítést kérnek.(2) A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot az értesítés időpontjáról, mihelyt az megtörtént, olyan módon, hogy a kérelem egyik példányát visszaküldi számára a megkeresés hátoldalán szereplő igazolást megfelelően kitöltve.IV. FEJEZETBEHAJTÁSRA VAGY BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉSEKRE VONATKOZÓ MEGKERESÉSEK12. CIKK(1) A 76/308/EGK irányelv 6. és 13. cikkében említett, a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó megkeresést írásban kell elkészíteni az ezen irányelv III. mellékletében megadott minta szerint.A megkeresésen, amelynek tartalmaznia kell azt a nyilatkozatot, amely szerint a 76/308/EGK irányelvben megállapított, a kölcsönös segítségnyújtási eljárás megindítására vonatkozó feltételek teljesültek, szerepel a megkereső hatóság hivatalos bélyegzője és a hatóság ilyen kérelemre felhatalmazott tisztviselőjének aláírása.(2) A végrehajtást engedélyező okmány csatolandó a behajtásra vagy a biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkereséshez. Több követelésre is kiállítható egyetlen ilyen okmány, amennyiben azok egy és ugyanazon személyre vonatkoznak.Ezen irányelv 13-20. cikkének alkalmazásában minden olyan követelés, amelyre ugyanaz a végrehajtást engedélyező okmány vonatkozik, egyetlen követelésnek tekintendő.13. cikkA behajtásra vagy a biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkeresés bármilyen, a 4. cikkben említett személyre vonatkozhat.14. cikk(1) Amennyiben a megkeresett hatóság tagállamának pénzneme eltér a megkereső hatóság tagállamának pénznemétől, a megkereső hatóság mindkét pénznemben megállapítja a behajtandó követelés összegét.(2) Az (1) bekezdés alapján alkalmazandó átváltási árfolyam a megkereső hatóság tagállamának legmértékadóbb devizapiacán vagy piacain a behajtásra vonatkozó megkeresés aláírásának napján jegyzett legutolsó eladási árfolyam.15. cikk(1) A megkeresett hatóság írásban, a lehető legkorábban, de mindenképpen a behajtásra vagy a biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkeresés kézhezvételtől számított hét napon belüla) igazolja a megkeresés kézhezvételét;b) felkéri a megkereső hatóságot a megkeresés kiegészítésére, ha az nem tartalmazza a 76/308/EGK irányelv 7. cikkében említett információt vagy egyéb adatokat.A megkereső hatóság megadja mindazt az információt, amelyhez hozzáfér.(2) Ha a megkeresett hatóság a 76/308/EGK irányelv 8. cikkében meghatározott három hónapos időszakon belül nem teszi meg a szükséges intézkedést, a lehető legkorábban, de mindenképpen az említett időszak leteltét követő hét napon belül írásban tájékoztatja a megkereső hatóságot a határidő elmulasztásának okáról.16. cikkAmennyiben az adott eset vonatkozásában a követelés részben vagy egyáltalán nem hajtható be, vagy a biztosítási intézkedések nem hozhatók meg ésszerű időn belül, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, jelezve ennek okát.A megkeresett hatóság legkésőbb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított minden hat hónapos időszak elteltével tájékoztatja a megkereső hatóságot a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó eljárás előrehaladásáról vagy eredményéről.A megkereső hatóság a megkeresett hatóságtól kapott információk alapján felkérheti ez utóbbit a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó eljárás ismételt megindítására. Ez a megkeresés írásban nyújtandó be az eljárás eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül, és azt a megkeresett hatóság az eredeti kérelemre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kezeli.17. cikk(1) A megkereső hatóság írásban értesíti a megkeresett hatóságot minden, a követelés vagy az annak végrehajtását engedélyező okmány megtámadására vonatkozó, a megkereső hatóság tagállamában megtett intézkedésről közvetlenül azután, hogy értesült róla.(2) Amennyiben a megkeresett hatóság tagállamában hatályban lévő jogszabályok vagy az közigazgatási gyakorlat nem teszik lehetővé a 76/308/EGK rendelet 12. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében kérelmezett biztosítási intézkedéseket vagy behajtást, a megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de mindenképpen az (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja erről a megkereső hatóságot.(3) A megkeresett hatóság, közvetlenül azután, hogy értesült róla, írásban értesíti a megkereső hatóságot minden olyan intézkedésről, amelyet a megkeresett hatóság tagállamában tesznek a 76/308/EGK rendelet 12. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében behajtott követelések visszatérítése vagy a megtámadott követelések behajtásával kapcsolatos kártérítés érdekében.A megkeresett hatóság a lehetőségekhez mérten bevonja a megkereső hatóságot a visszatérítendő vagy kártérítésként fizetendő összegek rendezési eljárásába. A megkeresett hatóság indokolt megkeresése alapján a megkereső hatóság ezen megkeresés kézhezvételétől számított két hónapon belül átutalja a megtérített összegeket és a kifizetett kártérítéseket.18. cikk(1) Amennyiben a behajtásra vagy a biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkeresés a követelés kifizetése vagy megszüntetése, illetve egyéb ok miatt tárgytalanná válik, a megkereső hatóság erről haladéktalanul írásban tájékoztatja a megkeresett hatóságot, hogy ez utóbbi az általa megkezdett intézkedéseket leállíthassa.(2) Amennyiben a behajtásra vagy a biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkeresés tárgyát képező követelés összege bármilyen okból módosul, a megkereső hatóság arról haladéktalanul írásban tájékoztatja a megkeresett hatóságot, és szükség esetén kiállítja a végrehajtást engedélyező új okmányt.(3) Amennyiben a módosítás a követelés összegének csökkentését jelenti, a megkeresett hatóság tovább folytatja azokat az intézkedéseket, amelyeket a behajtás vagy a biztosítási intézkedések meghozatala érdekében elkezdett, de ezek a még fennálló összegre korlátozódnak.Amennyiben addig az időpontig, amikor a megkeresett hatóság tájékoztatást kap a követelés összegének csökkentéséről, az említett hatóság a még fennálló összeget meghaladó összeget hajtott be, de a 19. cikkben említett átutalási eljárást még nem indította meg, a megkeresett hatóság a túlfizetés összegét visszafizeti az arra jogosult személynek.(4) Amennyiben a módosítás a követelés összegének növekedését jelenti, a megkereső hatóság a lehető leghamarabb behajtásra vagy biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó kiegészítő megkeresést nyújt be a megkeresett hatóságnak.Ezzel a kiegészítő megkereséssel a megkeresett hatóság - amennyire lehetséges - a megkereső hatóság eredeti megkeresésével egyidejűleg foglalkozik. Amennyiben a folyamatban lévő eljárás előrehaladására való tekintettel nem lehetséges a kiegészítő és az eredeti megkeresés összevonása, a megkeresett hatóságnak csak akkor kell a kiegészítő megkeresésnek eleget tennie, ha az legalább a 25. cikk (2) bekezdésében említett összegre vonatkozik.(5) A követelés módosított összegének a megkeresett hatóság tagállamának pénznemére történő átváltásakor a megkereső hatóság az eredeti megkeresésben alkalmazott árfolyamot veszi alapul.19. cikkA megkeresett hatóság az általa behajtott összeget, ideértve - ahol alkalmazható - a 76/308/EGK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésében említett kamatot, a megkeresett hatóság tagállamának pénznemében utalja át a megkereső hatóságnak. Az átutalásra a behajtástól számított egy hónapon belül kerül sor.A tagállamok illetékes hatóságai eltérő rendelkezésekről is megállapodhatnak az ezen irányelv 25. cikkének (2) bekezdésében említett küszöbérték alatti összegek átutalása esetére.20. cikkFüggetlenül attól az összegtől, amelyet a megkeresett hatóság a 76/308/EGK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésében említett kamat útján hajtott be, a követelés a megkeresett hatóság tagállamának pénznemében kifejezett, ezen irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében említett árfolyam alapján számított összeg behajtásának arányában tekintendő behajtottnak.V. FEJEZETINFORMÁCÓKÖZLÉS21. cikk(1) Az ezen irányelv értelmében írásban közölt minden információ - amennyire lehetséges - elektronikus úton küldendő, a következők kivételével:a) a 76/308/EGK irányelv 5. cikkében említett, értesítés iránti megkeresés, és az értesítés tárgyát képező okmány vagy határozat;b) a 76/308/EGK irányelv 6. és 13. cikkében említett, behajtás vagy biztosítási intézkedések meghozatala iránti megkeresés, valamint a végrehajtást engedélyező okmány.(2) A tagállamok illetékes hatóságai megállapodhatnak abban, hogy eltekintenek az (1) bekezdésben meghatározott megkeresések és okmányok papíron történő továbbításától.22. cikkMinden tagállam kijelöl egy központi hivatalt, amelynek alapvető feladata a többi tagállammal elektronikus úton folytatott kommunikáció. Ez a hivatal bekapcsolódik a CCN/CSI-hálózatba.Amennyiben egy tagállam több hatóságot is kijelöl ennek az irányelvnek az alkalmazására, a központi hivatal feladata, hogy elektronikus úton továbbítson minden információt az említett hatóságok és a többi tagállam központi hivatala között.23. cikk(1) Ha a tagállamok illetékes hatóságai elektronikus adatbázisokban tárolnak információt, és ezt az információt elektronikus úton cserélik egymás között, minden szükséges intézkedést megtesznek az ezen irányelv értelmében bármilyen formában közölt információ bizalmas kezelése érdekében.Az említett információra vonatkozik a szakmai titoktartási kötelezettség és a fogadó tagállam nemzeti joga értelmében a hasonló információra kiterjesztett védelem.(2) Az (1) bekezdésben említett információ kizárólag a 76/308/EGK irányelv 16. cikkében említett személyek és hatóságok számára tehető hozzáférhetővé.Az ilyen információ felhasználható a 76/308/EGK irányelv 2. cikkében említett lefölözések, vámok, adók behajtására és egyéb intézkedések végrehajtására indított bírósági és igazgatási eljárásokban.Az Európai Bizottság Biztonsági Akkreditációs Hatósága által felhatalmazott személyek hozzáférhetnek az említett információhoz, ha arra a CCN/CSI-hálózat karbantartásához, fenntartásához és fejlesztéséhez szükségük van.(3) Ha a tagállamok illetékes hatóságai elektronikus úton tartanak kapcsolatot, megtesznek minden szükséges intézkedést a kommunikáció megfelelő engedélyezése érdekében.24. cikkA megkeresett hatóság saját tagállamának hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén, illetve a megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás szerinti nyelven továbbítja az információt és egyéb adatokat a megkereső hatóságnak.VI. FEJEZETJOGSEGÉLY IRÁNTI MEGKERESÉS ELFOGADÁSA ÉS ELUTASÍTÁSA25. cikk(1) A megkereső hatóság jogsegély iránti megkeresést nyújthat be egy adott követelésre vonatkozóan, illetve több követelésre, amennyiben egy és ugyanazon személytől behajtandó követelésekről van szó.(2) Jogsegély iránti megkeresés nem nyújtható be, ha a 76/308/EGK irányelv 2. cikkében felsorolt adott követelés vagy követelések teljes összege nem éri el az 1 500 EUR-t.26. cikkHa a megkeresett hatóság a 76/308/EGK irányelv 14. cikkének első bekezdése értelmében a jogsegély iránti megkeresés elutasítása mellett dönt, az elutasítás okáról írásban tájékoztatja a megkereső hatóságot. A megkeresett hatóság a döntés meghozatalát követően haladéktalanul, de mindenképpen a jogsegély iránti megkeresés kézhezvételét követő három hónapon belül megküldi ezt az értesítést.VII. FEJEZETA KÖLTSÉGEK RENDEZÉSE27. cikkMinden tagállam kijelöl legalább egy tisztviselőt, aki a 76/308/EGK irányelv 18 cikkének (3) bekezdése értelmében jogosult költségtérítési megállapodás megkötésére.28. cikk(1) Amennyiben a megkeresett hatóság költségek megtérítése iránti megkeresés mellett dönt, írásban értesíti a megkereső hatóságot azokról az indokokról, amelyek miatt véleménye szerint a követelés behajtása sajátos problémát jelent, nagyon magas költségekkel jár, vagy a szervezett bűnözés elleni küzdelemhez kapcsolódik.A megkeresett hatóság részletes becslést mellékel azokról a költségekről, amelyeknek megtérítését kéri a megkereső hatóságtól.(2) A megkereső hatóság a költségtérítés iránti megkeresést írásban, haladéktalanul, de mindenképpen a kézhezvételtől számított hét napon belül visszaigazolja.A megkereső hatóság az említett kérelem kézhezvételének igazolását követő két hónapon belül tájékoztatja a megkeresett hatóságot, hogy elfogadja-e és milyen mértékben a javasolt költségtérítés rendezését.(3) Amennyiben a megkereső és a megkeresett hatóság nem tud megegyezni a költségek megtérítése tekintetében, a megkeresett hatóság a szokásos módon folytatja a behajtási eljárást.VIII. FEJEZETZÁRÓ RENDELKEZÉSEK29. cikkA tagállamok minden év március 15-ig tájékoztatják a Bizottságot, lehetőleg elektronikus úton, az ezen irányelv IV. mellékletében megadott minta szerint, a 76/308/EGK irányelvben megállapított eljárások alkalmazásáról és a megelőző naptári évben elért eredményekről.30. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a jogszabályokat és igazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2003. április 30. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.31. cikkA Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot az egyes tagállamok által ennek az irányelvnek a végrehajtására hozott intézkedésekről.Minden tagállam tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot az ennek az irányelvnek az alkalmazására kijelölt illetékes hatóságok, valamint a 76/308/EGK irányelv 18. cikkének (3) bekezdése szerinti, a költségek rendezésére vonatkozó megállapodások megkötésére felhatalmazott tisztviselők nevéről és címéről.32. cikkA 77/794/EGK irányelv hatályát veszti.A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozások ezen irányelvre történő hivatkozásnak tekintendők.33. cikkEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.34. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 2002. december 9-én.a Bizottság részérőlFrederik BOLKESTEINa Bizottság tagjaI. MELLÉKLETMinta a 76/308/EGK irányelv 4. cikkében említett, információ iránti megkereséshez76/308/EGK IRÁNYELV(4. cikk)(A megkereső hatóság megnevezése, címe, telefon- és faxszáma, bankszámlaszáma stb.)(A kérelemmel foglalkozó tisztviselő neve, elektronikuslevél-címe, telefon- és faxszáma, nyelvismerete)(A megkeresés elküldésének helye és időpontja)(A megkereső hatóság ügyirat-hivatkozása)Címzett: (A megkeresett hatóság bejegyzéseinek fenntartott hely)(A megkeresett hatóság neve, postafiókja, helye stb.)INFORMÁCIÓ IRÁNTI MEGKERESÉSAlulírott(név és hivatali beosztás)mint a fenti megkereső hatóság felhatalmazott megbízottja kérem a következő információ beszerzését a 76/308/EGK irányelv 4. cikkének megfelelően:Az érdekelt személyre vonatkozó információ1a) Természetes személyek esetében: Név:Születési hely és idő:Jogi személyek esetében: Jogi forma: Vállalkozás neve:Címe (ismert/feltételezett*):Főadós/Társadós/Birtokló harmadik személy*:b) Főadós neve, ha nem azonos az érdekelt személlyel:Címe (ismert/feltételezett*):c) A fenti személyekre vonatkozó egyéb információ:A követelés(ek)re vonatkozó információ- Összeg: Alap: Kamatok: Költség: Bírság:- A követelés(ek) pontos jellege:- A behajtás határideje:- Egyéb információ:Egyéb megkeresett hatóságok:A kért információAláírás (Hivatalos bélyegző)* A nem kívánt rész törlendő. 1 Természetes vagy jogi személyII. MELLÉKLETMinta a 76/308/EGK irányelv 5. cikkében említett, értesítés iránti megkereséshez76/308/EGK IRÁNYELV(5. cikk)(A megkereső hatóság megnevezése, címe, telefon- és faxszáma, bankszámlaszáma stb.)(A kérelemmel foglalkozó tisztviselő neve, elektronikuslevél-címe, telefon- és faxszáma, nyelvismerete)(A megkeresés elküldésének helye és időpontja)(A megkereső hatóság ügyirat-hivatkozása)Címzett: (A megkeresett hatóság neve, postafiókja, helye stb.) (A megkeresett hatóság számára fenntartott hely)ÉRTESÍTÉS IRÁNTI MEGKERESÉSAlulírott(név és hivatali beosztás)mint a fenti megkereső hatóság felhatalmazott megbízottja kérem a következő okmányról/határozatról* szóló értesítést a 76/308/EGK irányelv 5. cikkének értelmében:Az érdekelt személyre vonatkozó információ1a) Természetes személyek esetében: Név:Születési hely és idő:Jogi személyek esetében: Jogi forma: Vállalat neve:Címe (ismert/feltételezett*):Főadós/Társadós/Birtokló harmadik személy*:b) Főadós neve, ha nem azonos az érdekelt személlyel:Címe (ismert/feltételezett*):c) A fenti személyekre vonatkozó egyéb információ:A követelés(ek)re vonatkozó információ- Az okmány (vagy határozat) jellege és tárgya, amelyről értesítés küldendő:- Összeg (kamattal, bírsággal és költségekkel együtt):- A követelés(ek) pontos jellege:- Az értesítés határideje:- Egyéb információ Aláírás (Hivatalos bélyegző)* A nem kívánt rész törlendő. 1 Természetes vagy jogi személyIGAZOLÁSAlulírott igazolom a következőket:- a túloldalon található kérelemhez csatolt okmányról/határozatról[5] a kérelemben megjelölt címzett -n kelt értesítést kapott. Az értesítésre a következő módon került sor[6]:- a túloldalon található kérelemhez csatolt okmányról/határozatról* a kérelemben megjelölt címzettet a következő okokból* nem lehetett értesíteni:DátumAláírás(Hivatalos bélyegző)III. MELLÉKLETMinta a 76/308/EGK irányelv 6-13. cikkében említett, behajtásra vagy biztosítási intézkedések meghozatalára vonatkozó megkereséshez76/308/EGK IRÁNYELV(6-13. cikk)(A megkereső hatóság megnevezése, címe, telefon- és faxszáma, bankszámlaszáma stb.)(A kérelemmel foglalkozó tisztviselő neve, elektronikuslevél-címe, telefon- és faxszáma, nyelvismerete)(A megkeresés elküldésének helye és időpontja)(A megkereső hatóság ügyirat-hivatkozása)Címzett: (A megkeresett hatóság számára fenntartott hely)(A megkeresett hatóság neve, postafiókja, helye stb.)BEHAJTÁSRA/BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉSRE VONATKOZÓ MEGKERESÉSAlulírott .(név és hivatali beosztás)mint a fenti megkereső hatóság felhatalmazott megbízottja kérem a következőket:- a 76/308/EGK irányelv 7. cikkének értelmében a mellékelt végrehajtási okmány szerinti alábbi követelés(ek) behajtása; a 7. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt feltételek teljesültek*,- a 76/308/EGK irányelv 13. cikkének értelmében biztosítási intézkedések meghozatala az alább megnevezett személlyel kapcsolatban a mellékelt végrehajtási okmány szerinti követelés(eke)t illetően; mellékelem a kérelem okát tartalmazó nyilatkozatot*.A behajtott követelés teljes összege a következő címre utalandó:(Bankszámla száma)(Számlatulajdonos neve és címe)(Fizetési hivatkozás)Részletfizetés: további egyeztetés nélkül engedélyezett/egyeztetést követően engedélyezett/nem engedélyezett.*Aláírás(Hivatalos bélyegző)Az érdekelt személyre vonatkozó információ1a) Természetes személyek esetében: Név:Születési hely és idő:Jogi személyek esetében: Jogi forma: VállalSkipping an unmatched table row kozás neve:Címe (ismert/feltételezett*):Főadós/Társadós/Birtokló harmadik személy*:b) Főadós neve, ha nem azonos az érdekelt személlyel:Címe (ismert/feltételezett*):c) Szükség esetén: az adósnak harmadik fél birtokában levő tulajdona:d) Egyéb vonatkozó információ: (A fenti személyekről minden egyéb ismert releváns információ részletes bemutatása)* A nem kívánt rész törlendő. 1 Természetes vagy jogi személyA követelés(ek)re vonatkozó információ(Alkalmazott árfolyam: )IV. MELLÉKLETMinta a 76/308/EGK irányelv 25. cikkében említett, a tagállamok által a Bizottságnak küldendő tájékoztatóhoz76/308/EGK IRÁNYELV(25. cikk)által évben küldött és fogadott, követelések behajtására vonatkozó jogsegély iránti kérelmekTagállam Információ iránti megkeresés Értesítés iránti megkeresés Behajtásra vonatkozó megkeresésekKüldött megkeresések Fogadott megkeresések|Fogadott megkeresések száma |Küldött megkeresések száma |Fogadott megkeresések száma |Küldött megkeresések száma |Megkeresések száma |Érintett követelések összege |Adott évi megkeresésekre behajtott követelések összege |Megkeresések száma |Behajtandó követelések összege |Adott évi megkeresésekre behajtott követelések összege | | | | | | | | |Összeg |Év | | |Összeg |Év | |Belgium | | | | | | | | | | | | | |Dánia | | | | | | | | | | | | | |Németország | | | | | | | | | | | | | |Görögország | | | | | | | | | | | | | |Spanyolország | | | | | | | | | | | | | |Franciaország | | | | | | | | | | | | | |Írország | | | | | | | | | | | | | |Olaszország | | | | | | | | | | | | | |Luxemburg | | | | | | | | | | | | | |Hollandia | | | | | | | | | | | | | |Ausztria | | | | | | | | | | | | | |Portugália | | | | | | | | | | | | | |Finnország | | | | | | | | | | | | | |Svédország | | | | | | | | | | | | | |Egyesült Királyság | | | | | | | | | | | | | |[1] HL L 175., 2001.6.28., 17. o.[2] HL L 73., 1976.3.19., 18. o.[3] HL L 283., 1986.10.4., 23. o.[4] HL L 333., 1977.12.24., 11. o.[5] A nem kívánt rész törlendő.[6] Pontos megjelölés arra vonatkozóan, hogy az értesítést a címzett személyesen vagy egyéb eljárás során kapta meg.


title: A Tanács irányelve (1970. július 20.) a takarmányok hatósági ellenőrzésénél alkalmazandó közösségi mintavételi és analitikai módszerek bevezetéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31970L0373

Hivatalos Lap L 170 , 03/08/1970 o. 0002 - 0003 finn különkiadás fejezet 3 kötet 3 o. 0061  dán különkiadás sorozat I fejezet 1970(II) o. 0471  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 3 o. 0061  angol különkiadás sorozat I fejezet 1970(II) o. 0535  görög különkiadás: fejezet 03 kötet 5 o. 0156  spanyol különkiadás fejezet 03 kötet 4 o. 0016  portugál különkiadás fejezet 03 kötet 4 o. 0016

		A Tanács irányelve(1970. július 20.)a takarmányok hatósági ellenőrzésénél alkalmazandó közösségi mintavételi és analitikai módszerek bevezetéséről(70/373/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére,tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,mivel a takarmányok előállítása, forgalomba hozatala és használata rendkívül fontos szerepet tölt be az Európai Gazdasági Közösségben;mivel a mezőgazdaságon belül az állattenyésztés nagymértékben függ a megfelelő, jó minőségű takarmányok használatától;mivel a takarmányokra vonatkozó szabályok megléte alapvető fontosságú a mezőgazdasági termelékenység növekedéséhez;mivel az Európai Gazdasági Közösségben használt takarmányok minőségére és összetételére vonatkozó közösségi intézkedések bevezetése szükségessé teszi a tagállami hatóságok által alkalmazandó, a hatósági ellenőrzések végrehajtására szolgáló egységes mintavételi és analitikai módszerek meghatározását;mivel a hatályban maradó nemzeti szabványok betartásának ellenőrzésére szolgáló mintavételi és analitikai módszereknek a Közösségen belül azonosnak kell lenniük;mivel egyes tagállamok már alkalmaznak hatósági mintavételi és analitikai módszereket, és alapelveik tekintetében ezek bizonyos mértékig különböznek egymástól; mivel ezek a módszerek közvetlenül érintik a közös piac létrehozását és működését, és ezért harmonizálni kell őket;mivel az egységes módszerek meghatározása pusztán technikai és tudományos jellegű végrehajtási intézkedés; mivel az említett módszerek kidolgozásához, tökéletesítéséhez és kibővítéséhez gyorsított eljárásra van szükség; mivel ezen intézkedések elfogadásának egyszerűsítésére a tagállamok és a Bizottság között szoros együttműködés létrehozását biztosító eljárásrendet kell kialakítani, a Takarmányok Állandó Bizottsága keretein belül,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak annak biztosítása érdekében, hogy a takarmányok hatósági ellenőrzése, amelynek célja a takarmányok minőségére és összetételére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekből eredő követelmények betartásának ellenőrzése, a 2. cikkben említett irányelvekben meghatározott közösségi mintavételi és analitikai módszerek alkalmazásával kerüljön végrehajtásra.2. cikkAz 1. cikkben említett módszerek meghatározása irányelveken keresztül történik a 3. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően, az aktuális tudományos és technikai ismeretek és a már bevált módszerek felhasználásával.Az irányelvek megfelelő határidőt tűznek ki az említett módszerek nemzeti rendelkezésekbe való beépítésére.3. cikk(1) Amennyiben az ebben a cikkben megállapított eljárás követendő, az ügyben az elnök, saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének kérésére, összehívja a 1970. július 20-i tanácsi határozatban [1] felállított Takarmányok Állandó Bizottságát (továbbiakban a "bizottság").(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára az elfogadandó intézkedésekről. A bizottság, az elnök által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt tizenkét szavazatos többséggel kell meghozni, a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, amennyiben azok összhangban vannak a bizottság véleményével.b) Amennyiben a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság az elfogadandó intézkedésekről nem nyilvánított véleményt, a Bizottság haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.c) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül, a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.4. cikkA 3. cikk rendelkezéseit az ügynek első, a 3. cikk (1) bekezdése, vagy bármely más vonatkozó rendelkezés alapján történt bizottság elé terjesztésének napjától számított tizennyolc hónapig kell alkalmazni.5. cikkA tagállamok, az irányelvről szóló értesítéstől számított egy éven belül, hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.6. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1970. július 20-án.a Tanács részérőlaz elnökW. Scheel[1] HL L 170., 1970.3.8., 1. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2001/81/EK irányelve (2001. október 23.) az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeiről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001L0081

Hivatalos Lap L 309 , 27/11/2001 o. 0022 - 0030

		Az Európai Parlament és a Tanács 2001/81/EK irányelve(2001. október 23.)az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeirőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4], az egyeztetőbizottság által 2001. augusztus 2-án elfogadott együttes szövegtervezet figyelembevételével,mivel:(1) A Tanács és a tagállamok kormányai Tanács keretében ülésező képviselőinek az Európai Közösségnek a környezettel és a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos "A fenntarthatóság felé" politikai és cselekvési programja felülvizsgálatáról szóló, 1993. február 1-jei állásfoglalása [5] jóváhagyta az ötödik környezetvédelmi cselekvési program általános megközelítési módját és stratégiáját, valamint célkitűzésként előírja, hogy a Közösségben a savasodás kritikus terhelését és koncentrációját ne lépjék túl. A program előírja, hogy minden embert hatékonyan meg kell védeni a légszennyezés ismert egészségügyi veszélyeitől, valamint a szennyezők megengedett határértékeinél figyelemmel kell lenni a környezet védelmére. A program azt is előírja, hogy a Közösségen belül az Egészségügyi Világszervezet (WHO) irányértékei kötelező érvényűek legyenek.(2) A tagállamok aláírták az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának Egyezményéhez (UNECE) csatolt, a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1999. december 1-ei göteborgi jegyzőkönyvet a savasodás, az eutrofizálódás, illetve a talajközeli ózon csökkentésére.(3) Az Európai Közösség környezetről és fenntartható fejlődésről szóló, "A fenntarthatóság felé" [6] politikai és cselekvési programja felülvizsgálatáról szóló, 1998. szeptember 24-i 2179/98/EK európai parlamenti és tanácsi határozat előírja, hogy különös figyelmet kell fordítani a savasodás, az eutrofizálódás, valamint a fotokémiai légszennyező expozíció kritikus terhelései, illetve határértékei túllépésének megakadályozására vonatkozó stratégia kidolgozására és végrehajtására.(4) Az ózon által okozott levegőszennyezésről szóló, 1992. szeptember 21-i 92/72/EGK tanácsi irányelv [7] előírja a Bizottság számára, hogy a Bizottság által a talajközeli ózon okozta légszennyezés ellenőrzésére, és amennyiben szükséges, az ózon előanyagok kibocsátásának csökkentésére megfelelőnek tartott javaslatokkal együtt nyújtson be a Tanácshoz jelentést a közösségi fotokémiai szennyezés értékeléséről.(5) A Közösség jelentős része olyan mértékben van kitéve a savasodást és eutrofizálódást okozó anyagok ülepedésének, amely károsítja a környezetet. A WHO-nak az emberi egészség és a növényzet fotokémiai szennyeződések elleni védelmével kapcsolatos irányértékeit minden tagállam jelentősen túllépi.(6) A kritikus terhelés túllépését ezért fokozatosan csökkenteni kell, és be kell tartani az irányértékeket.(7) Jelenleg a savasodás káros hatásainak csökkentésére, valamint az ember és a környezet talajközeli ózonexpozíciójának a WHO által megállapított irányértékekre történő csökkentésére vonatkozó hosszú távú célok technikailag nem valósíthatók meg. Ezért olyan, a savasodással és a talajközeli ózonszennyezéssel kapcsolatos átmeneti környezetvédelmi célkitűzéseket kell meghatározni, amelyekre a fent említett szennyeződések csökkentésére vonatkozó szükséges intézkedések alapozhatók.(8) Az átmeneti környezetvédelmi célkitűzéseknek, és a megvalósításukra vonatkozó intézkedéseknek figyelembe kell venniük a technikai megvalósíthatóságot, valamint a kapcsolódó költség/haszon viszonyt. Ezeknek az intézkedéseknek biztosítaniuk kell, hogy egy adott intézkedés egészében költséghatékony legyen a Közösség számára, valamint figyelembe kell venniük azt az igényt, hogy az intézkedés ne okozzon túlzott költségeket az egyes tagállamok számára.(9) A savasodáshoz, a talaj eutrofizálódásához és a talajközeli ózon kialakulásához hozzájáruló, határokon átterjedő szennyezés csökkentése összehangolt közösségi fellépést igényel.(10) A savasodást és a talajközeli ózonexpozíciót okozó kibocsátások csökkentése a talaj eutrofizálódását is csökkenti.(11) Az átmeneti környezetvédelmi célkitűzések teljesítésének költséghatékony módja a kén-dioxidra, nitrogén-oxidokra, illékony szerves vegyületekre és ammóniára vonatkozó nemzeti kibocsátási határértékek egyes tagállamokra történő meghatározása. Ezek a kibocsátási határértékek rugalmasságot biztosítanak a Közösség és a tagállamok számára betartásuk módját illetően.(12) A tagállamok felelősek a nemzeti kibocsátási határértékek betartására vonatkozó intézkedések bevezetéséért. A kibocsátási határértékek betartása terén elért előrelépést értékelni kell. Ezért nemzeti programot kell létrehozni a kibocsátások csökkentésére, és azokról, valamint a kibocsátási határértékek betartására hozott vagy előirányzott intézkedésekről jelentést kell készíteni a Bizottság számára.(13) A Szerződés 5. cikkében megfogalmazott szubszidiaritás elvével összhangban, illetve különös tekintettel az elővigyázatosság elvére, az irányelv célkitűzése, azaz a savasodást illetve eutrofizálódást okozó szennyezőanyagok, valamint az ózon előanyagai kibocsátásának korlátozása, a tagállamok által nem valósítható meg megfelelő mértékben, a szennyeződés országhatárokon keresztül terjedő jellege miatt; ezért az a Közösség által hatékonyabban valósítható meg; az arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem lép túl azon, ami a fent említett cél eléréséhez szükséges.(14) Esetenként felül kell vizsgálni a kibocsátási határértékek terén a tagállamok által elért előrehaladást, hogy a határértékek betartása mennyiben járul hozzá a Közösség egésze tekintetében az átmeneti környezetvédelmi célkitűzések teljesítéséhez. A felülvizsgálatnak figyelembe kell vennie a tudományos és technikai fejlődést, a közösségi jogszabályok alakulását, valamint a Közösségen kívüli kibocsátáskorlátozásokat, különös tekintettel a csatlakozásra váró államok által elért előrehaladásra. Ebben a felülvizsgálatban a Bizottságnak vállalnia kell a kibocsátási határértékek költségének és hasznának további elemzését, beleértve azok költséghatékonyságának, határköltségének és hasznának, társadalmi-gazdasági, és a versenyképességre gyakorolt bármilyen hatásának elemzését. A felülvizsgálatnak ki kell térnie az irányelv hatályának korlátozására is.(15) A Bizottság e célból jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára, valamint amennyiben a Bizottság szükségesnek ítéli, megfelelő módosító javaslatokat fűz az irányelvhez, figyelembe véve bármely vonatkozó, többek között a kibocsátási határértékeket, valamint az egyes kibocsátási forrásokhoz kapcsolódó termékszabványokat megállapító közösségi jogszabályt, valamint a hajók és repülőgépek kibocsátásaira vonatkozó nemzetközi szabályozást.(16) A Közösségben a tengeri közlekedés jelentős mértékben járul hozzá a kén-dioxid és a nitrogén-oxidok kibocsátásához, valamint a légszennyezőanyagok koncentrációjához és ülepedéséhez. Ezért az ilyen jellegű szennyezést csökkenteni kell. Az egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentéséről, valamint a 93/12/EGK irányelv módosításáról szóló, 1999. április 26-i 1999/32/EK tanácsi irányelv [8] 7. cikkének (3) bekezdése előírja a Bizottság számára annak megfontolását, hogy milyen intézkedések hozhatók a fent említett irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározottakon kívüli, tengerjárók által használt tüzelőanyagok elégetése kevésbé járuljon hozzá a savasodáshoz.(17) A tagállamok törekszenek a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény (MARPOL) VI. mellékletének mielőbbi megerősítésére.(18) A savasodás és az ózonszennyezés országhatárokon keresztül terjedő jellegére tekintettel a Bizottság folytatja a további összehangolt közösségi intézkedés szükségességének vizsgálatát a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv [9] 18. cikkének sérelme nélkül, a versenyhelyzet torzulásának elkerülése céljából, figyelembe véve a lépések költségei és eredménye közötti egyensúlyt.(19) Ezen irányelv rendelkezéseit a kibocsátási forrásokat szabályozó jogszabályok, és a kibocsátási határértékekről és az elérhető legjobb technikáról szóló 96/61/EK Tanácsi irányelv sérelme nélkül kell alkalmazni.(20) A kibocsátási határértékeknek való megfelelés irányába történő haladás ellenőrzése céljából emissziókatasztert kell készíteni, amelyet a nemzetközileg elfogadott módszereknek megfelelően kell kiszámítani, és amelyről rendszeresen jelentést kell készíteni a Bizottság, valamint az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA) részére.(21) A tagállamok megállapítják az ezen irányelv rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és biztosítják azok végrehajtását. A megállapított szankciók legyenek hatékonyak, arányosak és visszatartó erejűek.(22) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [10] összhangban kell elfogadni.(23) A Bizottság és a tagállamok nemzetközi együttműködést folytatnak ezen irányelv célkitűzéseinek megvalósítása érdekében,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélkitűzésEzen irányelv célja, hogy nemzeti kibocsátási határértékek megállapításával, amelyek megvalósításának tervezett időpontja 2010 és 2020, és a 4. és a 10. cikkben meghatározott, egymást követő ellenőrzésekkel a kritikus koncentráció- és kibocsátási szintek betartását, valamint az emberi egészség levegőszennyezésből származó ismert egészségügyi kockázatokkal szembeni védelmét előmozdítsa, továbbá, hogy korlátozza a savasodást és eutrofizációt okozó szennyezőanyagok, valamint az ózonelőanyagok kibocsátását annak érdekében, hogy fokozza a Közösségben az emberi egészség és a környezet védelmét a savasodás, a talaj eutrofizációja és a talajközeli ózon által okozott kockázatok ellen.2. cikkHatályEzen irányelv hatálya a tagállamok területén és azok kizárólagos gazdasági övezeteiben valamennyi, a 4. cikkben szereplő szennyezőanyag-forrásból eredő, emberi tevékenység eredményeként keletkező kibocsátásra terjed ki.Nem terjed ki az irányelv hatálya:a) a nemzetközi tengeri forgalomból származó kibocsátásokra;b) a repülőgépek le- és felszállási ciklusán túli kibocsátásokra;c) Spanyolország esetében a Kanári-szigeteken történő kibocsátásokra;d) Franciaország esetében a tengerentúli megyékben történő kibocsátásokra;e) Portugália esetében a Madeirán és az Azori-szigeteken történő kibocsátásokra.3. cikkFogalommeghatározásEzen irányelv alkalmazásában:a) "AOT 40": a nappali órákban a talajközeli ózon óránkénti koncentrációjának a 80 μg/m3–t (= 40 ppm) meghaladó, és 80 μg/m3 közti különbség évente májustól-júliusig halmozott összege;b) "AOT 60": a talajközeli ózon óránkénti koncentrációjának a 120 μg/m3–t (= 60 ppm) meghaladó, és 120 μg/m3 közti különbség egész évi halmozott összege;c) "kritikus terhelés": egy vagy több szennyezőanyag-expozíció olyan mennyiségi becslése, amely alatt a jelenlegi ismeretek szerint a környezet meghatározott érzékeny elemein nem jelentkezik jelentős káros hatás;d) "kritikus koncentráció": a szennyezőanyagok olyan koncentrációja a légkörben, amely felett a jelenlegi ismeretek szerint a receptorra, mint például emberre, növényre, ökoszisztémára vagy anyagra, közvetlen káros hatással van;e) "kibocsátás": valamely anyagnak pontszerű vagy diffúz forrásból a légkörbe történő kiengedése;f) "rácscella": 150 km × 150 km oldalhosszúságú négyzet, amelyet az európai léptékű kritikus terhelés feltérképezése, valamint a légszennyezőanyagok kibocsátásnak és lerakódásának, illetve a levegőszennyező anyagok nagy távolságra való eljutásának megfigyelésére és értékelésére szolgáló európai együttműködési program (EMEP) keretében alkalmaznak;g) "le- és felszállási ciklus": az egyes üzemmódokban az alábbi időkből álló ciklus: megközelítés 4,0 perc, gurulás/földi üresjárat 26,0 perc; felszállás 0,7 perc; emelkedés 2,2 perc;h) "nemzeti kibocsátási határérték": a valamely tagállamban egy naptári évben egy anyagból kibocsátható maximális mennyiség kilotonnában kifejezve;i) "nitrogén-oxidok": és "NOX": nitrogéntartalmú oxidok és nitrogén-dioxid; nitrogén-dioxidként kifejezve;j) "talajközeli ózon": a légkör legalsó tartományában található ózon;k) "illékony szerves vegyület" és "VOC": minden emberi tevékenységből származó olyan szerves vegyület a metán kivételével, amely napfény jelenlétében nitrogén-oxiddal reagálva fotokémiai oxidálószert képes létrehozni.4. cikkNemzeti kibocsátási határértékek(1) A tagállamok legkésőbb 2010-ig az alábbi szennyezőanyagok évi nemzeti kibocsátását az I. mellékletben megállapított kibocsátási határértéket meg nem haladó szintre korlátozzák, figyelembe véve a 9. cikkben szereplő jelentést követően elfogadott közösségi intézkedések által bevezetett bármilyen módosítást: kén-dioxid (SO2), nitrogén-oxidok (NOX), illékony szerves vegyületek (VOC) és ammónia (NH3).(2) A tagállamok biztosítják, hogy az I. mellékletben megállapított kibocsátási határértékeket a 2010-et követő egyik évben sem lépik túl.5. cikkÁtmeneti környezetvédelmi célkitűzésekAz I. mellékletben szereplő nemzeti kibocsátási határértékek célja az alábbi átmeneti környezetvédelmi célok messzemenő teljesítése az egész Közösség tekintetében 2010-ig:a) SavasodásA kritikus terhelés túllépésének területét az 1990-es helyzethez képest legalább 50 %-kal csökkenteni kell (minden rácscellában).b) A talajközeli ózonexpozíció egészségügyi vonatkozásaiAz emberi egészség szempontjából kritikus koncentráció feletti talajközeli ózonterhelés (AOT60 = 0) az 1990-es helyzethez képest legalább kétharmaddal való csökkentése minden rácscellában. Továbbá, a talajközeli ózonterhelés egyik cellában sem érheti el a 2,9 ppm/h abszolút határértéket.c) A talajközeli ózonexpozíció növényzetre gyakorolt hatásaA haszonnövények és a természetközeli vegetáció szempontjából kritikus koncentráció feletti talajközeli ózonterhelésnek (AOT40 = 3 ppm/h) az 1990-es helyzethez képest legalább egyharmaddal való csökkentése minden rácscellában. Továbbá, a talajközeli ózonterhelés egyik cellában sem érheti el a 10 ppm/h abszolút határértéket a 3 ppm/h kritikus koncentráció túllépésének mértékében kifejezve.6. cikkNemzeti program(1) A tagállamok legkésőbb 2002. október 1-jéig a 4. cikkben meghatározott szennyezőanyagok nemzeti kibocsátásának fokozatos csökkentésére vonatkozó programot állítanak össze azzal a céllal, hogy legkésőbb 2010-ig megfeleljenek az I. mellékletben meghatározott nemzeti kibocsátási határértéknek.(2) A nemzeti programban szerepel az elfogadott és előirányzott politikákra és intézkedésekre vonatkozó információ, valamint ezen intézkedés és politika 2010-ig a szennyezőanyagok kibocsátására gyakorolt hatásának számszerűsített becslésére vonatkozó információ. A programban a nemzeti kibocsátás földrajzi eloszlásában várható jelentős változást is érzékeltetni kell.(3) A tagállamok 2006. október 1-jéig szükség esetén frissítik és felülvizsgálják a nemzeti programot.(4) A tagállamok a nyilvánosság, valamint a megfelelő szervezetek, mint például környezetvédelmi szervezetek számára hozzáférhetővé teszik az (1), (2) és (3) bekezdéssel összhangban kidolgozott programokat. Az e bekezdés alapján a nyilvánosság és szervezetek számára hozzáférhetővé tett információnak világosnak, átfogónak és könnyen hozzáférhetőnek kell lennie.7. cikkEmissziókataszter és előrejelzés(1) A tagállamok elkészítik, és évente frissítik a 4. cikkben szereplő emissziókatasztert, valamint a 2010-re vonatkozó kibocsátási prognózist.(2) A tagállamok az emissziókataszterüket és előrejelzésüket a III. mellékletben meghatározott módszerek segítségével készítik el.(3) A Bizottság az Európai Környezetvédelmi Ügynökség támogatásával, a tagállamokkal együttműködve, és az általuk szolgáltatott információ alapján elkészíti a 4. cikkben szereplő szennyezőanyagok nyilvántartását és előrejelzéseiket. A nyilvántartást és előrejelzést a nyilvánosság számára hozzáférhetővé kell tenni.(4) A III. melléklettel összhangban használandó módszerek bármilyen frissítése a 13. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban történik.8. cikkA tagállamok jelentései(1) A tagállamok minden év legkésőbb december 31-éig jelentést készítenek a Bizottság, valamint az Európai Környezetvédelmi Ügynökség számára a 7. cikk alapján összeállított nemzeti emissziókataszterről és a 2010-re vonatkozó előrejelzéseikről. A jelentés tartalmazza az utolsó előtti év végleges emissziókataszterét és az előző év előzetes emissziókataszterét. A kibocsátási előrejelzés tartalmazza az elkészítése során alkalmazott legfontosabb társadalmi-gazdasági feltételek mennyiségi értelmezéséhez szükséges információt.(2) A tagállamok legkésőbb 2002. december 31-ig tájékoztatják a Bizottságot a 6. cikk (1) és (2) bekezdése alapján összeállított programjaikról.A tagállamok legkésőbb 2006. december 31-ig tájékoztatják a Bizottságot a 6. cikk (3) bekezdése alapján összeállított aktualizált programjaikról.(3) A Bizottság a beérkezett nemzeti programot a beérkezéstől számított egy hónapon belül továbbítja a többi tagállamnak.(4) A Bizottság a 13. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban rendelkezéseket hoz a nemzeti programról szóló jelentések konzisztens és áttekinthető voltának biztosítására.9. cikkA Bizottság jelentése(1) 2004-ben és 2008-ban a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára, az I. mellékletben meghatározott nemzeti kibocsátási határértékek betartásával kapcsolatos előrehaladásról, valamint az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célkitűzések 2010-re történő megvalósításának várható mértékéről, nemkülönben az 1. cikkben meghatározott hosszú távú célkitűzések 2020-ra történő megvalósításának várható mértékéről. A jelentés tartalmaz egy gazdasági elemzést a költséghatékonyságról, a haszonról, valamint a határköltségről- és haszonról, a nemzeti kibocsátási határérték betartásának egyes tagállamokra és ágazatokra gyakorolt társadalmi-gazdasági hatásának becsléséről. A jelentés tartalmaz továbbá egy áttekintést az irányelv hatályának a 2. cikkben meghatározott korlátozásáról, valamint az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célkitűzések teljesítéséhez szükséges esetleges további kibocsátáscsökkentés mértékére vonatkozó értékelést. A jelentés figyelembe veszi a tagállamok által a 8. cikk (1) és (2) bekezdése alapján készített jelentéseket, valamint többek között az alábbiakat:a) valamennyi újonnan elfogadott közösségi jogszabály, amely kibocsátási határértékeket vagy a releváns kibocsátási forrásokra termékszabványt határoz meg;b) a fejleményeket az elérhető legjobb technika tekintetében a 96/61/EK irányelv 16. cikke szerinti információcsere keretében;c) a tagállamok jelentése, az általuk 2008-ra kitűzött, a meglévő nagyméretű égetőművekből a legkörbe kerülő kén-dioxid, nitrogén-oxidok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó célkitűzések teljesítéséről, a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyezőanyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló, 2001. október 23-i 2001/80/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [11] alapján;d) harmadik országok kibocsátáskorlátozása és korlátozási kötelezettsége, különös tekintettel a csatlakozás előtt álló országokban hozandó intézkedésekre, valamint a további kibocsátáscsökkentés lehetőségére a Közösséggel szomszédos térségekben;e) valamennyi újonnan elfogadott, a hajó-, és repülőgép-kibocsátással kapcsolatos közösségi jogszabályt vagy nemzetközi szabályozás;f) a szállítás fejlődése, illetve bármilyen további lépést a szállításból eredő kibocsátás ellenőrzésére;g) a mezőgazdaság területén bekövetkezett előrehaladás, új állatállomány előrejelzése, valamint a mezőgazdasági ágazat kibocsátáskorlátozási módszereinek fejlődése;h) valamennyi lényeges változás az egyes tagállamok energiaellátási piacán, valamint a tagállamok által az éghajlatváltozással kapcsolatos nemzetközi kötelezettségeiknek való megfelelés céljából tett lépéseket visszatükröző új előrejelzések;i) a kritikus terhelés, illetve a WHO talajközeli ózonra vonatkozó irányértékeinek tényleges és előrejelzett túllépésének becslése;j) a talaj eutrofizálódásának csökkentésére vonatkozóan kitűzhető átmeneti cél meghatározásának lehetősége;k) új technikai és tudományos adatok, beleértve a bizonytalansági tényezők becslését az alábbi területeken:i. nemzeti emissziókataszter;ii. bemenő referenciaadatok;iii. a szennyezőanyagok országhatárokon való átterjedésével és ülepedésével kapcsolatos ismeretek;iv. kritikus terhelés és koncentráció,v. a felhasznált modell;és a becslést az 5. cikkben említett átmeneti környezetvédelmi célok teljesítését szolgáló nemzeti kibocsátási határértékek összevont bizonytalansági tényezőire vonatkozóan;l) szükséges-e az egyes tagállamokban a túlzott költségek elkerülése;m) a modellszámítások összehasonlítása a savasodással, eutrofizálódással és a talajközeli ózonnal kapcsolatos megfigyelésekkel, a modellek fejlesztése céljából;n) az alkalmas gazdasági eszközök esetleges alkalmazása.(2) 2012-ben a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára, az I. mellékletben meghatározott határértékek betartásáról, valamint az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célkitűzésekkel, illetve az 1. cikkben meghatározott hosszú távú célkitűzésekkel kapcsolatos előrehaladásról. A Bizottság a jelentésében figyelembe veszi a tagállamok által a 8. cikk (1) és (2) bekezdése alapján készített jelentéseket, valamint az (1) bekezdés a)–n) pontjában felsoroltakat.10. cikkFelülvizsgálat(1) A 9. cikkben szereplő jelentések figyelembe veszik a 9. cikk (1) bekezdésében felsorolt tényezőket. E tényezőknek, a kibocsátási határértékek 2010-ig történő betartása irányába való előrehaladásnak, a tudományos és műszaki fejlődésnek, valamint az ezen irányelv átmeneti céljainak megvalósítása irányába történő haladás helyzetének, illetve a WHO ózonra vonatkozó levegőminőségi irányelvei kritikus terhelésének és koncentrációjának betartására vonatkozó hosszú távú célok fényében a Bizottság minden jelentés készítésekor felülvizsgálja ezt az irányelvet.(2) A 2004-ben készítendő felülvizsgálat során a Közösség egészére vonatkozó, a II. mellékletben meghatározott tájékoztató jellegű kibocsátási határértékek értékelésére kerül sor. A tájékoztató jellegű határértékek értékelése a Közösség egésze számára 2010-re elérendő, az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célok megvalósítását szolgáló további, az összes jelentős szennyező anyag kibocsátásának csökkentésére irányuló költséghatékony intézkedések elemzése során figyelembe veendő tényező lesz.(3) Minden felülvizsgálat során a tudomány jelenlegi állása szerinti modellek segítségével és a lehető legkisebb bizonytalansági tényezővel, az elérhető legjobb adatok felhasználásával tovább kell vizsgálni a nemzeti kibocsátási határértékekkel kapcsolatban készült becslések költségét és hasznát, figyelembe véve az Európai Unió bővítési folyamatának előrehaladását, valamint az alternatív módszerek pozitívumait, a 9. cikkben felsorolt tényezők fényében.(4) A Bizottság a 96/61/EK irányelv 18. cikkének sérelme nélkül, a verseny torzulásának megakadályozására és az egyes intézkedések hasznai és költségei közötti egyensúly figyelembe vételével tovább vizsgálja a savasodáshoz, eutrofizálódáshoz és a talajközeli ózon kialakulásához leginkább hozzájáruló gazdasági ágazatokat és termékeket érintő harmonizált közösségi intézkedések kidolgozásának szükségességét.(5) Amennyiben szükséges, a 9. cikkben szereplő jelentések mellé az alábbi területekre vonatkozó javaslatokat kell csatolni:a) az I. mellékletben meghatározott nemzeti kibocsátási határértékek módosítása az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célkitűzések megvalósítása céljából, és/vagy ezen átmeneti környezetvédelmi célkitűzések módosítása;b) esetleges további kibocsátási korlátozások ezen irányelv hosszú távú céljainak lehetőleg 2020-ra történő elérése céljából;c) a határértékek betartását biztosító intézkedések.11. cikkEgyüttműködés harmadik országokkalAz 1. cikkben meghatározott célok megvalósításának ösztönzésére a Bizottság és adott esetben a tagállamok a Szerződés 300. cikkének sérelme nélkül, többek között a műszaki és tudományos kutatással és fejlődéssel kapcsolatos információcsere, illetve a kibocsátáscsökkentés elősegítése alapjainak fejlesztése révén kétoldalú és többoldalú együttműködést folytatnak harmadik országokkal és a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, mint például az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (UNECE), a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO), a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO).12. cikkA hajók és repülőgépek kibocsátásaira vonatkozó jelentések(1) A Bizottság 2002 végéig jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére a nemzetközi tengerhajózási forgalomból származó kibocsátások savasodáshoz, eutrofizálódáshoz és a talajközeli ózon kialakulásához való hozzájárulásának a Közösségen belüli mértékéről.(2) A Bizottság 2004 végéig jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára a repülőgépek leszállási és felszállási cikluson kívüli kibocsátásainak a savasodáshoz, eutrofizálódáshoz és a talajközeli ózon kialakulásához való hozzájárulásának a Közösségen belüli mértékéről.(3) Mindegyik jelentésben össze kell állítani egy, az Európai Parlament és a Tanács további vizsgálatának tárgyát képező, az érintett ágazatból származó kibocsátások csökkentése érdekében nemzetközi vagy közösségi szinten végrehajtandó cselekvési programot.13. cikkBizottság(1) A Bizottságot munkájában a 96/62/EK irányelv 12. cikkében létrehozott bizottság (a továbbiakban "a bizottság") segíti.(2) Amennyiben erre a bekezdésre hivatkozás történik, az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel 8. cikkének rendelkezéseire.Az 1999/468/EK határozat 4. cikke (3) bekezdésében szereplő időszak hossza három hónap.(3) A bizottság állapítja meg saját eljárási szabályzatát.14. cikkSzankciókA tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megszegése estén alkalmazandó szankciókat. A szankciónak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lennie.15. cikkÁtültetés(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek 2002. november 27-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.16. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.17. cikkCímzettekEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2001. október 23-án.az Európai Parlament részérőlaz elnökN. Fontainea Tanács részérőlaz elnökA. Neyts-Uyttebroeck[1] HL C 56., 2000.2.29., 34. o.[2] HL C 51., 2000.2.23., 11. o.[3] HL C 317., 2000.11.6., 35. o.[4] Az Európai Parlament 2000. március 15-i véleménye (HL C 377., 2000.12.29., 159. o.), a Tanács 2000. november 9-i közös álláspontja (HL C 375., 2000.12.28., 1. o.) és az Európai Parlament 2001. március 14-i határozata (a Hivatalos lapban még nem jelent meg). Az Európai Parlament 2001. szeptember 20-i határozata és a Tanács 2001. szeptember 27-i határozata.[5] HL C 138., 1993.5.17., 1. o.[6] HL C 275., 1998.10.10., 1. o.[7] HL C 297., 1992.10.13., 1. o.[8] HL L 121., 1999.5.11., 13. o.[9] HL L 257., 1996.10.10., 26. o.[10] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[11] HL L 309., 2001.11.27., 1. o.--------------------------------------------------I. MELLÉKLET2010-re elérendő nemzeti kibocsátási határérték a SO2-ra, NOX-ra, VOC-ra és NH3-ra [1]Ország | SO2 kilotonna | NOX Kilotonna | VOC kilotonna | NH3 kilotonna |Ausztria | 39 | 103 | 159 | 66 |Belgium | 99 | 176 | 139 | 74 |Dánia | 55 | 127 | 85 | 69 |Finnország | 110 | 170 | 130 | 31 |Franciaország | 375 | 810 | 1050 | 780 |Németország | 520 | 1051 | 995 | 550 |Görögország | 523 | 344 | 261 | 73 |Írország | 42 | 65 | 55 | 116 |Olaszország | 475 | 990 | 1159 | 419 |Luxembourg | 4 | 11 | 9 | 7 |Hollandia | 50 | 260 | 185 | 128 |Portugália | 160 | 250 | 180 | 90 |Spanyolország | 746 | 847 | 662 | 353 |Svédország | 67 | 148 | 241 | 57 |Egyesült Királyság | 585 | 1167 | 1200 | 297 |EK 15 | 3850 | 6519 | 6510 | 3110 |[1] 1 E nemzeti kibocsátási határértékek azzal a céllal kerültek kialakításra, hogy az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célok nagy általánosságban teljesüljenek. Ezeknek a céloknak a teljesítése várhatóan a talaj eutrofizálódásának oly mértékű csökkenését eredményezi, hogy a Közösség kritikus terheléseket meghaladó tápanyag-nitrogén lerakódással terhelt területe hozzávetőlegesen 30 %-kal csökken az 1990-es állapothoz képest.--------------------------------------------------II. MELLÉKLETKibocsátási határérték a SO2-ra, NOX-ra illetve VOC-ra (ezer tonna)| SO2 kilotonna | NOX kilotonna | Illékony szerves vegyületek kilotonna |EK 15 | 3634 | 5923 | 5581 |A kibocsátási határértékeket azért állapították meg, hogy az 5. cikkben meghatározott átmeneti környezetvédelmi célok 2010-ig a Közösség egészére nézve teljesüljenek.--------------------------------------------------III. MELLÉKLETAz emissziókataszterhez és előrejelzéshez használt módszerekA tagállamok az emissziókatasztert és az előrejelzést a nagy távolságokra jutó, országhatárokon átterjedő légszennyezésről szóló egyezmény kereteiben meghatározott módszerekkel készítik el, és kívánatos, hogy a nyilvántartás és az előrejelzés összeállítása során az együttes EMEP/CORINAIR [1] kézikönyvet használják.[1] Az Európai Környezetvédelmi Ügynökség levegő-emissziókatasztere.--------------------------------------------------


title: A Tanács 2004/67/EK irányelve (2004. április 26.) a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekrőlEGT vonatkozású szöveg.

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32004L0067

Hivatalos Lap L 127 , 29/04/2004 o. 0092 - 0096

		A Tanács 2004/67/EK irányelve(2004. április 26.)a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről(EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,tekintettel az Európai Parlament véleményére [3],mivel:(1) A földgáz (a továbbiakban: gáz) a Közösség energiaellátásának egyre növekvő fontosságú összetevője, és mint ahogy "Az energiaellátás biztonságának európai stratégiája felé" című zöld könyv jelzi, az Európai Unió hosszútávon egyre növekvő mértékben fog függeni az EU-n kívüli ellátási forrásoktól.(2) A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1998. június 22-i 98/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek [4], valamint a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek [5] megfelelően folyamatban van a közösségi gázpiac liberalizálása. Ebből következően, az ellátás biztonságát illetően bármilyen, a gázellátás csökkenését eredményező nehézség súlyos zavarokat okozhat a Közösség gazdasági tevékenységében, ennélfogva egyre nagyobb szükség van a gázellátás biztonságának növelésére.(3) A belső gázpiac megvalósulása az ellátásbiztonság tekintetében egy minimális közös megközelítést tesz szükségessé, különösen az ellátási politikáknak az ilyen piac követelményeivel összeegyeztethető, átlátható és megkülönböztetéstől mentes biztonsága révén, hogy elkerülhető legyen a piac torzulása. Ennélfogva a piaci szereplők szerepe és felelőssége egyértelmű meghatározásának alapvető jelentősége van a gázellátás biztonságának és a belső piac megfelelő működésének a védelme szempontjából.(4) A vállalkozások számára az ellátás biztonsága érdekében megállapított kötelezettségek nem akadályozhatják a belső piac megfelelő működését, tovább nem róhat indokolatlan és aránytalan terheket a gázpiaci szereplőkre, beleértve a piacra újonnan belépőket és a kisebb piaci szereplőket is.(5) A növekvő közösségi gázpiacra tekintettel fontos a gázellátás biztonságának fenntartása, különösen a háztartási fogyasztók vonatkozásában.(6) Az eszközök széles választéka áll az ágazat és adott esetben a tagállamok rendelkezésére, hogy eleget tehessenek az ellátás biztonságára vonatkozó kötelezettségeknek. A tagállamok közötti kétoldalú megállapodások lehetnek azok az eszközök, amelyek hozzájárulhatnak az ellátásra vonatkozó minimális biztonsági szabványok eléréséhez, kellőképpen figyelembe véve a Szerződést és a másodlagos jogot, különösen a 2003/55/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdését.(7) A gáztárolásra vonatkozó, javasolt minimális előirányzatokat nemzeti vagy ágazati szinten lehet megadni. Magától értetődően ez nem eredményezhet további beruházási kötelezettségeket.(8) Figyelembe véve a gázellátás biztonságának – hosszú távú szerződések alapján történő – biztosítását, a Bizottságnak a tagállamok jelentései alapján figyelemmel kell kísérnie a gázpiaci fejleményeket.(9) A gáz iránti növekvő kereslet kielégítése és a gázellátás diverzifikációja érdekében, amely a versenyképes belső gázpiac feltétele, a Közösségnek az elkövetkező évtizedekben további jelentős gázmennyiségeket kell mobilizálnia, amelyek zömét távoli forrásokból kell beszerezni, és nagy távolságokról kell szállítani.(10) A Közösséget erős közös érdekeltségek kötik a gázszállító és tranzitországokhoz, a gázellátási infrastruktúrába történő folyamatos beruházások biztosítása révén.(11) A tagállamok gázellátásában igen fontos szerepet játszottak, illetve továbbra is fontos szerepet fognak játszani a hosszú távú szerződések. A hosszú távú szerződések jelenlegi szintje közösségi szinten elegendő, és a várakozások szerint ezek a szerződések továbbra is jelentős mértékben fognak hozzájárulni a gázellátás egészéhez, mivel a társaságok átfogó ellátási portfoliójában továbbra is szerepelnek ilyen szerződések.(12) Nemzeti szinten jelentős haladás történt a gázkészlet-értékesítési programok kidolgozásában és likvid kereskedelmi platformok kifejlesztésében. Ez az irányzat várhatóan tovább folytatódik.(13) Alapvető fontosságú a tagállamok közötti, nagy ellátási válsághelyzetekben vállalandó valódi szolidaritás kialakítása, annál is inkább, mivel a tagállamok egyre nagyobb mértékben függenek egymástól az ellátás biztonsága terén.(14) Ez az irányelv nem sérti a tagállamoknak a saját természeti erőforrásaik fölötti szuverén jogait.(15) Gázkoordinációs csoportot kell létrehozni, amelynek az ellátás súlyos zavara esetén az ellátásbiztonsági intézkedések közösségi szintű koordinációját kellene elősegítenie, és amely a nemzeti szinten meghozott intézkedések koordinálásában is segíthetné a tagállamokat. Ezen túlmenően a csoport rendszeres információcserét folytathatna a gázellátás biztonságáról, és mérlegelhetné az ellátás súlyos zavarával összefüggő lényeges szempontokat.(16) A tagállamoknak nemzeti válságrendelkezéseket kell elfogadniuk és közzétenniük.(17) Ennek az irányelvnek az ellátás súlyos zavara esetén alkalmazandó szabályokat kell előírnia; az ilyen ellátási zavarok előrelátható időtartamának jelentős időszakra, legalább nyolc hétre kell kiterjednie.(18) Az ellátás súlyos zavarának kezelését illetően ennek az irányelvnek rendelkeznie kell egy háromszakaszos megközelítésen alapuló mechanizmusról. Az első szakaszt az ágazatnak az ellátás zavarára adott reakciói alkotják; ha ez nem elegendő, a tagállamoknak intézkedéseket kell tenniük az ellátás zavarának megoldására. A megfelelő közösségi szintű intézkedésekre csak akkor kerülhet sor, ha az első és a második szakasz kudarcot vallott.(19) Mivel maguk a tagállamok, különösen annak a fényében, hogy a gázellátás biztonsága tekintetében egyre növekszik az egymásrautaltságuk, nem tudják minden körülmények között a kellő mértékben megvalósítani ennek az irányelvnek a célját, nevezetesen a gázellátási biztonság megfelelő szintjének a megteremtését, különösen az ellátás súlyos zavara esetére, valamint a belső gázpiac megfelelő működéséhez való hozzájárulást, és ezért, tekintve a fellépés hatókörét és hatásait, azt közösségi szinten jobban meg lehet valósítani; a Közösség a szubszidiaritásnak a Szerződés 5. cikkében megállapított elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben megállapított arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem lép túl az említett célkitűzés megvalósításához szükséges mértéken,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkCélEz az irányelv a gázellátás biztonságát megfelelő szinten biztosító intézkedéseket állapít meg. Ezek az intézkedések egyúttal a belső gázpiac megfelelő működéséhez is hozzájárulnak. Ezen irányelv megállapítja azokat a közös kereteket, amelyeken belül a tagállamok a versenyképes belső gázpiac követelményeivel összhangban álló, általános, átlátható és megkülönböztetéstől mentes ellátásbiztonsági politikákat határoznak meg; egyértelművé teszik a különböző piaci szereplők általános szerepét és felelősségét, és megkülönböztetéstől mentes, egyedi eljárásokat hajtanak végre a gázellátás biztonságának biztosítása érdekében.2. cikkFogalommeghatározásokEnnek az irányelvnek az alkalmazásában:1. "hosszú távú gázellátási szerződés": több mint 10 éves időtartamra szóló gázellátási szerződés;2. "súlyos ellátási zavar": az a helyzet, amelyben fennáll a veszély, hogy a Közösség elveszíti a harmadik országokból származó gázellátása több mint 20 %-át, és nem valószínű, hogy közösségi szinten a helyzetet nemzeti intézkedésekkel megfelelően kezelni lehet.3. cikkA gázellátás biztonságát szolgáló politikák(1) A gázellátás biztonsága megfelelő szintjének biztosítását célzó általános politikáik kidolgozása során a tagállamok meghatározzák a gázpiac különböző szereplőinek szerepkörét és felelősségét e politikák megvalósításával kapcsolatban, és meghatározzák az ellátásbiztonsági szabványok minimális szintjét, amelyet a szóban forgó tagállam gázpiacán a szereplőknek be kell tartaniuk. A szabványokat megkülönböztetéstől mentes és átlátható módon kell végrehajtani, és közzé kell tenni.(2) A tagállamok megteszik a megfelelő lépéseket annak biztosítására, hogy az ezen irányelvben említett intézkedések ne jelentsenek indokolatlan és aránytalan terheket a gázpiaci szereplők számára, és összeegyeztethetők legyenek a versenyképes belső gázpiac követelményeivel.(3) A gázellátás biztonságát szolgáló eszközök nem teljes körű listája a mellékletben található.4. cikkAz egyes fogyasztók ellátásának biztonsága(1) A tagállamok gondoskodnak róla, hogy területükön a háztartásoknak szánt készletek megfelelő mértékű védelemben részesüljenek legalább az alábbi esetekben:a) a nemzeti gázellátás olyan időtartamra történő átmeneti megszakadása, amelyet a tagállamok a nemzeti sajátosságok figyelembevételével állapítanak meg;b) az ország által csúcsidőszaknak nyilvánított időszakban mért rendkívüli hidegek;c) a statisztikailag minden 20 évben előforduló, kivételesen hideg időjárás esetén fellépő rendkívül magas gázfogyasztás.Ezeket a szempontokat ez az irányelv az "ellátásbiztonság szabványaiként" említi.(2) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazási körét egyebek között a kis- és középvállalkozásokra és olyan más fogyasztókra is kiterjeszthetik, amelyek gázfogyasztásukat nem tudják más energiaforrásokból pótolni, beleértve a nemzeti elektromos rendszer biztonságát is, ha az a gázellátástól függ.(3) A gázellátás biztonságát szolgáló eszközök mellékletben található, nem teljes körű listája példákat hoz fel azokra az eszközökre, amelyeket az ellátásbiztonsági szabványok teljesítéséhez lehet használni.(4) A tagállamok területük geológiai adottságai, illetve a gazdasági és műszaki megvalósíthatóság kellő figyelembevételével meghozhatják mindazokat a szükséges intézkedéseket is, amelyek biztosítják, hogy a területükön található gáztároló létesítmények megfelelő mértékben járuljanak hozzá az ellátásbiztonsági normák teljesítéséhez.(5) Ha a rendszerösszeköttetés megfelelő szinten megoldható, a tagállamok egy másik tagállammal együttműködésben meghozhatják azokat a megfelelő intézkedéseket – a kétoldalú megállapodásokat is beleértve –, amelyekkel a másik tagállam területén lévő gáztároló létesítmények használatakor megteremthető az ellátásbiztonsági normák teljesítése. Ezek az intézkedések – különösen a kétoldalú megállapodások – nem akadályozhatják a belső gázpiac megfelelő működését.(6) A tagállamok maguk elvégezhetik, vagy az iparágtól megkövetelhetik azon esetleges jövőbeni hozzájárulás minimális előirányzatainak a kitűzését, amellyel a készlet akár a tagállamon belül, akár azon kívül hozzájárul az ellátás biztonságához. Ezeket az előirányzatokat közzé kell tenni.5. cikkJelentés(1) A tagállamok által a 2003/55/EK irányelv 5. cikke értelmében nyilvánosságra hozott jelentésekben a tagállamok az alábbiakra is kitérnek:a) a 3. és a 4. cikk értelmében tett intézkedéseiknek a verseny szempontjából a gázpiac valamennyi szereplőjére gyakorolt hatása;b) a tárolási kapacitások szintje;c) a területükön székhellyel rendelkező és bejegyzett társaságok által megkötött hosszú távú gázellátási szerződések, különös tekintettel azok hátralévő időtartamára, az érintett társaságoktól kapott adatok alapján, amelyek azonban nem tartalmaznak kereskedelmi szempontból érzékeny és a gázpiac likviditásának mértékére vonatkozó információkat;d) a feltáráshoz és termeléshez, a tároláshoz, a földgáz cseppfolyósításához és gáz szállításához megfelelő ösztönzést adó szabályozási keretek, figyelembe véve a 2003/55/EK irányelv 22. cikkében foglaltakat, amilyen mértékben azt a tagállamok végrehajtották.(2) A Bizottság figyelembe veszi ezeket az információkat azokban a jelentésekben, amelyeket a 2003/55/EK irányelv 31. cikkének megfelelően ad ki ezen irányelvnek a Közösség egészére gyakorolt hatásai fényében és a belső gázpiac biztonságos működtetése érdekében.6. cikkNyomon követés(1) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett jelentések alapján a Bizottság nyomon követi a következőket:a) az új, hosszú távú, harmadik országokból származó gázimportra vonatkozó szerződések száma;b) a gázellátás megfelelő likviditása;c) az üzemi gázmennyiségek és a gáztárolók kivételi kapacitásának szintje;d) a tagállamok nemzeti gázrendszereinek összekapcsolhatósági szintje;e) az előrelátható gázellátási helyzet a kereslet, a kínálati autonómia és a közösségi szinten rendelkezésre álló források függvényében, a Közösség egyes földrajzi térségeiben.(2) Ha a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a Közösség gázkészletei hosszú távon nem elégendőek az előrelátható gázigények kielégítésére, a Szerződéssel összhangban javaslatokat nyújthat be.(3) A Bizottság 2008. május 19-ig áttekintő jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az e cikk alkalmazása során nyert tapasztalatokról.7. cikkGázkoordinációs csoport(1) Az ellátás biztonságát célzó intézkedések összehangolásának elősegítése érdekében gázkoordinációs csoportot (a továbbiakban: csoport) hoznak létre.(2) A csoport a tagállamok képviselőiből és az érintett ágazatot képviselő testületekből, valamint az érintett fogyasztókból áll, elnökségét a Bizottság látja el.(3) A csoport elfogadja saját eljárási szabályzatát.8. cikkNemzeti válságkezelő intézkedések(1) A tagállamok előre kidolgozzák, és szükség esetén aktualizálják nemzeti válságkezelő intézkedéseiket, és azokról tájékoztatják a Bizottságot. A tagállamok közzéteszik nemzeti válságkezelő intézkedéseiket.(2) A tagállamok válságkezelő intézkedései biztosítják, hogy amennyiben szükséges, a piaci szereplők elegendő lehetőséget kapjanak arra, hogy a válsághelyzetekre elsődleges válaszokat adjanak.(3) A 4. cikk (1) bekezdésére is figyelemmel a tagállamok a csoport elnökének jelezhetik azokat az eseményeket, amelyek álláspontjuk szerint nagyságrendjük és rendkívüli jellegük miatt nemzeti intézkedésekkel nem kezelhetők megfelelően.9. cikkKözösségi mechanizmus(1) Ha olyan esemény következik be, amely az ellátás jelentős ideig tartó súlyos zavarához vezethet, illetve egy tagállam által a 8. cikk (3) bekezdésének megfelelően bejelentett eseményt követően a Bizottság a tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a lehető legrövidebb időn belül összehívja a csoportot.(2) A csoport megvizsgálja, és ha szükséges, támogatja a tagállamokat az ellátás súlyos zavarának kezelése érdekében nemzeti szinten meghozott intézkedések összehangolásában.(3) Feladatai teljesítése során a csoport figyelemmel kíséri:a) azokat az intézkedéseket, amelyeket a gázágazat a súlyos ellátási zavarra reagálva először meghoz;b) a tagállamok intézkedéseit, például azokat, amelyeket a 4. cikk alapján hoztak, beleértve a vonatkozó kétoldalú megállapodásokat is.(4) Ha a nemzeti szinten meghozott, a (3) bekezdésben említett intézkedések nem elegendőek az (1) bekezdésben említett esemény hatásainak kezelésére, a Bizottság a csoporttal folytatott konzultáció alapján iránymutatást adhat a tagállamoknak azokról a további intézkedésekről, amelyek a súlyos ellátási zavartól leginkább sújtott tagállamokat hivatottak megsegíteni.(5) Ha a (4) bekezdésnek megfelelően tagállami szinten meghozott intézkedések nem elegendőek az (1) bekezdésben említett esemény hatásainak a kezelésére, a Bizottság javaslatot tehet a Tanácsnak a továbbiakban szükséges intézkedésekre vonatkozóan.(6) Az e cikkben említett közösségi intézkedéseknek tartalmazniuk kell olyan rendelkezéseket, amelyek célja a meghozandó intézkedések által érintett vállalkozások tisztességes és méltányos kártalanítása.10. cikkA megvalósítás ellenőrzése(1) A Bizottság 2008. május 19-ig, annak fényében, ahogyan a tagállamok ezt az irányelvet végrehajtották, beszámol a 3. és 4. cikk tekintetében alkalmazott eszközök eredményességéről és a belső gázpiacra kifejtett hatásukról, valamint a belső gázpiacon folyó verseny alakulásáról.(2) Ezen ellenőrzés eredményeinek fényében a Bizottság szükség esetén ajánlásokat adhat ki, vagy javaslatokat tehet az ellátás biztonságát erősítő további intézkedésekre vonatkozóan.11. cikkÁtültetésA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2006. május 19-ig megfeleljenek. Haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot e rendelkezések szövegéről, valamint megküldenek számára egy táblázatot az ezen irányelv rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti intézkedések közötti megfelelésről.Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.12. cikkHatálybalépésEz az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.13. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 2004. április 26-án.a Tanács részérőlaz elnökJ. Walsh[1] HL C 331. E., 2002.12.31., 262. o.[2] HL C 133., 2003.6.6., 16. o.[3] A véleményt a Hivatalos Lapban még nem tették közzé.[4] HL L 204., 1998.7.21., 1. o.[5] HL L 176., 2003.7.15., 57. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA 3. cikk (3) bekezdésében és a 4. cikk (3) bekezdésében említett, a gázellátás biztonságát erősítő eszközök nem teljes körű listája- üzemi gázmennyiség a tárolóban,- a tárolóból való gázkivétel kapacitása,- olyan vezetékes szállítási kapacitások kialakítása, amelyek lehetővé teszik a gázellátásnak az érintett területekre történő átirányítását,- a gázpiac likviditása,- a rendszer rugalmassága,- a megszakítható ellátás fejlesztése,- alternatív kisegítő tüzelőanyagok használata az ipari üzemekben és az áramfejlesztő üzemekben,- határokon átnyúló kapacitások,- együttműködés a szomszédos országok szállítórendszereinek működtetőivel a szállítások összehangolt elindítása érdekében,- összehangolt szállítási tevékenység az elosztó és a továbbító rendszerek működtetői között,- hazai gáztermelés,- a termelés rugalmassága,- a behozatal rugalmassága,- a gázellátás forrásainak diverzifikálása,- hosszú távú szerződések,- infrastukturális beruházások az újragázosító állomásokon és csővezetékeken keresztüli gázbehozatalra.--------------------------------------------------


title: A Tanács irányelve (1988. június 13.) az alacsonyabb követelményeknek megfelelő vetőmagvakra és szaporítóanyagokra vonatkozó rendelkezések alkalmazási szabályainak bevezetésére tekintettel a vetőmagvak és szaporítóanyagok forgalmazásával kapcsolatos egyes irányelvek módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31988L0332

Hivatalos Lap L 151 , 17/06/1988 o. 0082 - 0083 finn különkiadás fejezet 3 kötet 26 o. 0212  svéd különkiadás fejezet 3 kötet 26 o. 0212

		A Tanács irányelve(1988. június 13.)az alacsonyabb követelményeknek megfelelő vetőmagvakra és szaporítóanyagokra vonatkozó rendelkezések alkalmazási szabályainak bevezetésére tekintettel a vetőmagvak és szaporítóanyagok forgalmazásával kapcsolatos egyes irányelvek módosításáról(88/332/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],mivel az alábbi irányelvek, melyek a vetőmagok és szaporítóanyagok forgalmazására vonatkozó követelményeket írják elő, olyan rendelkezéseket tartalmaznak, melyek felhatalmazzák a tagállamokat egy adott időtartamra olyan vetőmagok és szaporítóanyagok forgalomba hozatalának engedélyezésére, amelyek alacsonyabb követelményeket tartalmazó kategóriába vagy olyan fajtákba tartoznak, melyek sem a mezőgazdasági növényfajok közösségi fajtajegyzékében, sem pedig a nemzeti fajtajegyzékben nem szerepelnek:- a legutóbb a 88/95/EGK irányelvvel [3] módosított, a cukorrépa-vetőmag forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/400/EGK tanácsi irányelv [4],- a legutóbb a 87/480/EGK irányelvvel [5] módosított, a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelv [6],- a legutóbb a 87/120/EGK irányelvvel [7] módosított, a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelv [8],- a legutóbb a 87/374/EGK irányelvvel [9] módosított, a vetőburgonya forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/403/EGK tanácsi irányelv [10],- a legutóbb a 3768/85/EGK rendelettel [11] módosított, az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/404/EGK tanácsi irányelv [12],- a legutóbb a 86/155/EGK irányelvvel [13] módosított, a vegetatív szőlő-szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló, 1968. április 9-i 68/193/EGK tanácsi irányelv [14],- a legutóbb a 87/480/EGK irányelvvel módosított, az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról szóló, 1969. június 30-i 69/208/EGK tanácsi irányelv [15],- a legutóbb a 87/481/EGK irányelvvel [16] módosított, a zöldségvetőmag forgalmazásáról szóló, 1970. szeptember 29-i 70/458/EGK tanácsi irányelv [17];mivel e rendelkezések hatékony működése érdekében célszerűnek bizonyulhat bizonyos végrehajtási rendelkezések elfogadása;mivel ajánlatos e szabályokat a mezőgazdasági, kertészeti és erdőgazdasági vetőmagok és szaporítóanyagok állandó bizottságának eljárása szerint elfogadni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 66/400/EGK irányelv 17. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."2. cikkA 66/401/EGK irányelv 17. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."3. cikkA 66/402/EGK irányelv 17. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 21. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."4. cikkA 66/403/EGK irányelv 16. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 19. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."5. cikkA 66/404/EGK irányelv 15. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 17. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."6. cikkA 68/193/EGK irányelv 14. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 17. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."7. cikkA 69/208/EGK irányelv 16. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 20. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."8. cikkA 70/458/EGK irányelv 33. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:"(3) Az 1. bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályokat a 40. cikkben megállapított eljárással összhangban lehet elfogadni."9. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1988. június 13-án.a Tanács részérőlaz elnökI. Kiechle[1] HL C 287., 1986.11.14., 4. o.[2] HL C 7., 1987.1.12., 298. o.[3] HL L 56., 1988.3.2., 42. o.[4] HL 125., 1966.7.11., 2290/66. o.[5] HL L 273., 1987.9.26., 43. o.[6] HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o.[7] HL L 49., 1987.2.18., 39. o.[8] HL 125., 1966.7.11., 2309/66. o.[9] HL L 197., 1987.7.18., 36. o.[10] HL 125., 1966.7.11., 2320/66. o.[11] HL L 362., 1985.12.31., 8. o.[12] HL 125., 1966.7.11., 2326/66. o.[13] HL L 118., 1986.5.7., 23. o.[14] HL L 93., 1968.4.17., 15. o.[15] HL L 169., 1969.7.10., 3. o.[16] HL L 273., 1987.9.26., 45. o.[17] HL L 225., 1970.10.12., 7. o.--------------------------------------------------