title: Az Európai Parlament és a Tanács 2011/51/EU irányelve ( 2011. május 11. ) a 2003/109/EK tanácsi irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               19.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 132/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2011/51/EU IRÁNYELVE
   (2011. május 11.)
   a 2003/109/EK tanácsi irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 79. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjára,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
   mivel:

               (1)

               A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (2) nem alkalmazandó a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvben (3) meghatározott nemzetközi védelmet élvező személyekre.

               (2)

               A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás egy meghatározott idő elteltével történő megszerzésének lehetősége egy tagállamban a nemzetközi védelmet élvező személyek teljes integrációjának fontos eleme a tartózkodási hely szerinti tagállamban.

               (3)

               A nemzetközi védelmet élvező személyeknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás fontos a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítása céljából is, ami az Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglalt alapvető célkitűzése.

               (4)

               A nemzetközi védelmet élvező személyek számára ezért – más harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett – lehetővé kell tenni, hogy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzenek abban a tagállamban, amely nemzetközi védelmet nyújtott számukra.

               (5)

               A nemzetközi védelmet élvező személyek azon joga tekintetében, hogy a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő tagállamokban tartózkodjanak, biztosítani kell, hogy ezeket az eltérő tagállamokat tájékoztassák az érintett személyek védelmi hátteréről, hogy eleget tehessenek a visszaküldés tilalma elvére vonatkozó kötelezettségeiknek.

               (6)

               A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező nemzetközi védelmet élvező személyeket – meghatározott feltételek mellett – számos gazdasági és szociális kérdésben a tartózkodás helye szerinti tagállam állampolgáraival egyenlő bánásmódban kell részesíteni, hogy a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás valódi eszköze lehessen a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek integrálásának abba a társadalomba, ahol élnek.

               (7)

               A nemzetközi védelmet élvező személyek számára a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamban biztosított egyenlő bánásmód nem sértheti a 2004/83/EK irányelv és az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény (a genfi egyezmény) alapján biztosított jogokat és ellátásokat.

               (8)

               A 2003/109/EK irányelvben foglalt, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy azon jogával kapcsolatos feltételeket, hogy egy másik tagállamban tartózkodjon és ott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzen, ugyanúgy kell alkalmazni valamennyi olyan harmadik országbeli állampolgárra, aki „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett.

               (9)

               A nemzetközi védelmet élvező személyek védelmével kapcsolatos felelősség átszállása nem tartozik ezen irányelv hatálya alá.

               (10)

               Amennyiben egy tagállam a 2003/109/EK irányelvben meghatározott indokok egyike alapján kiutasítani szándékozik egy olyan nemzetközi védelmet élvező személyt, aki e tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett, az érintett személy számára biztosítani kell a 2004/83/EK irányelvben és a genfi egyezmény 33. cikkében nyújtott visszaküldés elleni védelmet. Ennek érdekében, amennyiben egy személy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett abban a tagállamban, ahol tartózkodik, egy másik tagállamban pedig nemzetközi védelmet élvez, elő kell írni, hogy – kivéve, ha a 2004/83/EK irányelv értelmében a visszaküldés megengedett – e személyt csak a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamba lehet kiutasítani, és hogy e tagállam köteles őt visszafogadni. Ugyanezen biztosítékokat kell alkalmazni a nemzetközi védelmet élvező olyan személyre, aki egy másik tagállamban tartózkodik, de ott még nem szerzett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást.

               (11)

               Amennyiben a 2004/83/EK irányelv értelmében a nemzetközi védelmet élvező személyt ki lehet utasítani az Unió területéről, a tagállamoknak köteleseknek kell lenniük biztosítani azt, hogy az összes felhasználható forrásból, ezen belül szükség esetén a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól származó valamennyi információ rendelkezésre álljon, továbbá biztosítaniuk kell az információ alapos kiértékelését annak érdekében, hogy a nemzetközi védelmet élvező személy kiutasításáról szóló határozat összhangban legyen az Európai Unió Alapjogi Chartája 4. cikkével és 19. cikkének (2) bekezdésével.

               (12)

               Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikke és az Európai Unió Alapjogi Chartája, különösen annak 7. cikke által elismert elveket.

               (13)

               A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (4) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy – a maguk számára, illetve az Unió érdekében – készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.

               (14)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ezen irányelv elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (15)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2003/109/EK irányelv a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. cikkben az f) pont helyébe a következő szöveg lép:
               „f)   »nemzetközi védelem«: a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (5) 2. cikkének a) pontjában meghatározott nemzetközi védelem;

               2.

               A 3. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a (2) bekezdésben a c) és d) pont helyébe a következő szöveg lép:

                                       „c)

                                       engedéllyel tartózkodnak valamely tagállamban a nemzetközi védelemtől eltérő védelem alapján, vagy engedélyért folyamodtak az ilyen alapon történő tartózkodásra és jogállásukról még nem hoztak döntést;

                                       d)

                                       nemzetközi védelmet kérelmeztek, és akiknek a kérelmével kapcsolatban még nem hoztak jogerős határozatot;”;

                           b)

                           a (3) bekezdésben a c) pont helyébe a következő szöveg lép:

                                       „c)

                                       a letelepedésről szóló, 1955. december 13-i európai egyezmény, az 1961. október 18-i Európai Szociális Charta, az 1987. május 3-i módosított Európai Szociális Charta, a migráns munkavállalók jogállásáról szóló, 1977. november 24-i európai egyezmény, az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény mellékletének (11) bekezdése, valamint a menekültekkel kapcsolatos felelősség átszállásáról szóló, 1980. október 16-i európai megállapodás.”.

               3.

               A 4. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
                           „(1a)   A tagállamok nem adhatnak a nemzetközi védelem alapján »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást, amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor.”;

                           b)

                           a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
                           „Azon személyek tekintetében, akik nemzetközi védelemben részesültek, a fennálló nemzetközi védelem alapjául szolgáló kérelem benyújtásának időpontja, és a 2004/83/EK irányelv 24. cikkében említett tartózkodási engedély megadásának időpontja közötti időtartam legalább felét, vagy ha ez az időtartam a 18 hónapot meghaladja, a teljes időtartamot figyelembe kell venni az (1) bekezdésben említett időtartam kiszámításához.”.

               4.

               A 8. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
               „(4)   Amennyiben egy tagállam egy általa nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár számára állítja ki a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye »Megjegyzések« rovatába a következő megjegyzést jegyzi be: »[Tagállam neve]-ban/-ben, [dátum]-án/-én nemzetközi védelemben részesült«.
               (5)   Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét egy második tagállam állítja ki egy olyan harmadik országbeli állampolgár számára, aki már rendelkezik egy másik tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyével, amely tartalmazza a (4) bekezdésben említett megjegyzést, a második tagállam ugyanezt a megjegyzést jegyzi be a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyébe.
               Mielőtt a második tagállam bejegyzi a (4) bekezdésben említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy szolgáltasson információt arról, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol. Amennyiben a nemzetközi védelmet jogerős határozattal visszavonták, a második tagállam nem jegyzi be az említett megjegyzést.
               (6)   Amennyiben – a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban – a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség az (5) bekezdésben említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítását követően átszállt a második tagállamra, a második tagállam – a felelősség átszállását követő három hónapon belül – ennek megfelelően módosítja a (4) bekezdésben említett megjegyzést.”.

               5.

               A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(3a)   Amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor, a tagállamok visszavonhatják a nemzetközi védelem alapján megadott »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást.”.

               6.

               A 11. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(4a)   A nemzetközi védelmet nyújtó tagállamot illetően a (3) és (4) bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelvet.”.

               7.

               A 12. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
                           „(3a)   Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy kiutasít egy olyan huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, akinek a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy erősítse meg, hogy az érintett személy abban a tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol a megkeresésre.
                           (3b)   Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy a megjegyzésben említett tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez, ebbe a tagállamba kell őt kiutasítani, ennek a tagállamnak pedig a hatályos uniós vagy nemzeti jog, valamint a család egysége elvének sérelme nélkül, és a formalitások mellőzésével azonnal vissza kell fogadnia a nemzetközi védelmet élvező személyt és családtagjait.
                           (3c)   A (3b) bekezdéstől eltérően, az a tagállam, amely a kiutasításról határozott, nemzetközi kötelezettségeivel összhangban jogosult marad arra is, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő országba küldje vissza, amennyiben az adott személy megfelel a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében részletezett feltételeknek.”;

                           b)

                           a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
                           „(6)   E cikk nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.

               8.

               A szöveg a következő cikkel egészül ki:
               „19a. cikk
               A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyének módosítása
               (1)   Amennyiben egy huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, és amenynyiben – a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban – a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye második tagállam általi kiállítása előtt átszáll egy második tagállamra, a második tagállam megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot a megjegyzés ennek megfelelő módosítása céljából.
               (2)   Amennyiben a második tagállam a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítása előtt nemzetközi védelemben részesíti a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot az engedélynek a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzés bejegyzése érdekében történő módosítása céljából.
               (3)   Az (1) és (2) bekezdésben említett megkeresést követően a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállam a második tagállam megkeresésének kézhezvételét követő három hónapon belül kiállítja a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy módosított EU tartózkodási engedélyét.”

               9.

               A 22. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(3a)   Feltéve, hogy időközben nem vonják vissza a nemzetközi védelmet, vagy az érintett személy nem tartozik a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében leírt kategóriák egyikébe, e cikk (3) bekezdése nem alkalmazandó azokra a harmadik országbeli állampolgárokra, akiknek az első tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza az ezen irányelv 8. cikkének (4) bekezdésében említett megjegyzést.
               E bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.

               10.

               A 25. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „A tagállamok kapcsolattartó pontokat jelölnek ki, amelyek felelősek a 8., 12., 19., 19a., 22. és 23. cikkben említett tájékoztatások és dokumentumok fogadásáért és továbbításáért.”.

         2. cikk
   (1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek az irányelvnek 2012. május 20-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2011. május 11-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BUZEK

            a Tanács részéről

            az elnök

         GYŐRI E.

      (1)  Az Európai Parlament 2010. december 14-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2011. április 11-i határozata.

      (2)  HL L 16., 2004.1.23., 44. o.

      (3)  HL L 304., 2004.9.30., 12. o.

      (4)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (5)  HL L 304., 2004.9.30., 2. o.”


title: A Tanács 69/335/EGK irányelve (1969. július 17.) a tőkeemelést terhelő közvetett adókról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31969L0335

Hivatalos Lap L 249 , 03/10/1969 o. 0025 - 0029 dán különkiadás sorozat I fejezet 1969(II) o. 0405  angol különkiadás sorozat I fejezet 1969(II) o. 0412  görög különkiadás: fejezet 09 kötet 1 o. 0020  spanyol különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0022  portugál különkiadás fejezet 09 kötet 1 o. 0022

		A Tanács 69/335/EGK irányelve(1969. július 17.)a tőkeemelést terhelő közvetett adókrólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. és 100. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európa Parlament véleményére [1],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],mivel a Szerződés célja egy olyan gazdasági unió létrehozása, amely jellemzői hasonlóak egy hazai piacéhoz, és mivel e cél elérésének egyik lényeges feltétele a tőke szabad mozgásának előmozdítása;mivel a tőkeemelést terhelő, a tagállamokban jelenleg hatályos közvetett adók, nevezetesen a társaságokba apportként történő bevitelire kiróható adó és az értékpapírra kivetett adó megkülönböztetéshez, kettős adóztatáshoz és egyenlőtlenségekhez vezet, amelyek gátolják a tőke szabad mozgását, és amelyeket következésképpen az összehangolás révén ki kell küszöbölni;mivel a tőkeemelést terhelő ilyen adók összehangolását úgy kell megvalósítani, hogy az a lehető legkisebb negatív hatást gyakorolja a tagállamok költségvetéseire;mivel az értékpapírra kivetett adó megállapítása egy tagállam részéről egy másik tagállam által a saját területén kibocsátott vagy bevezetett értékpapírokra, ellentétes a közös piac jellemzőivel, amelynek lényeges vonásai megegyeznek a hazai piacéval; mivel továbbá nyilvánvalóvá vált, hogy a belföldi, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kibocsátása vonatkozásában, valamint a külföldi értékpapíroknak egy tagállam piacán történő kibocsátása vagy bevezetése vonatkozásában az értékpapírra kivetett adó fenntartása egyrészt nem kívánatos gazdasági szempontból, másrészt nincs összhangban a tagállamok vonatkozó adójogszabályainak fejlődési irányaival;mivel ilyen körülmények között kívánatos megszüntetni az értékpapírra kivetett adót, függetlenül az ilyen értékpapírok eredetétől és függetlenül attól, hogy azok a társaság saját tőkéjét vagy kölcsöntőkéjét képviselik;mivel a hazai piac jellegzetességeivel rendelkező közös piac fogalmában benne van, hogy a közös piac területén a társaságok tőkéjének növekedését csak egyszer lehet adóval megterhelni, és ezen adó mértékének az egyes tagállamokban egyenlőnek kell lennie, hogy ne gátolja a tőke szabad mozgását;mivel ezért össze kell hangolni ezen adót, tekintettel összetételére és mértékére;mivel más közvetett adók fenntartása, amelyek a tőkeilletékhez vagy az értékpapírra kivetett adóhoz hasonló jellemzőkkel rendelkeznek, meghiúsíthatná az ezen irányelvben előírt intézkedéseket, és ezért ezen adókat el kell törölni,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA tagállamok a 2-9. cikk rendelkezéseinek megfelelően összehangolt mértékű illetéket vetnek ki a tőketársaságoknak juttatott tőkékre, amely a továbbiakban: "tőkeilleték".2. cikk(1) A tőkeilleték alá tartozó ügyletek kizárólag azon tagállamban adókötelesek, amelynek területén a tőketársaság tényleges ügyvezetési központja található az érintett ügylet időpontjában.(2) Amennyiben egy tőketársaság tényleges ügyvezetési központja egy harmadik országban van, létesítő okirat szerinti székhelye pedig valamelyik tagállamban található, a tőkeilleték alá tartozó ügyletek azon tagállamban illetékkötelesek, ahol a létesítő okirat szerinti székhely található.(3) Ha egy tőketársaság létesítő okirat szerinti székhelye és tényleges ügyvezetési központja egy harmadik országban található, a tagállamban található fióktelep részére juttatott álló- vagy működő tőke azon tagállamban illetékköteles, amelynek területén a fióktelep található.3. cikk(1) Ezen irányelv alkalmazásában "tőketársaság" a következő:a) a belga, német, francia, olasz, luxemburgi és holland jog szerint az alábbi néven ismert társaságok:- société anonymenaamloze vennootschap, Aktiengesellschaft, société anonyme, società per azioni, société anonyme, naamloze vennootschap;- société en commandite par actionscommanditaire vennootschap op aandelen, Kommanditgesellschaft auf Aktien, société en commandite par actions, società in accomandita per azioni, société en commandite par actions, commanditaire vennootschap op aandelen;- société de personnes à responsabilité limitéepersonenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid, Gesellschaft mit beschränkter Haftung, société à responsabilité limitée, società a responsabilità limitata, société à responsabilité limitée;b) minden olyan társaság, egyesület vagy jogi személy, amelynek a tőke- vagy vagyonrészei értéktőzsdén forgalomképesek;c) minden olyan nyereségszerzési céllal működő társaság, egyesület vagy jogi személy, amelynek tagjai (részvényesei) előzetes engedély nélkül jogosultak eladni részesedésüket harmadik személynek, és a társaság, egyesület vagy jogi személy adósságaiért csak részesedésük mértékéig felelősek.(2) Ezen irányelv alkalmazásában tőketársaság minden nyereségszerzési céllal működő társaság, egyesület vagy jogi személy. Mindazonáltal a tagállamok jogosultak ezeket nem tőketársaságnak tekinteni a tőkeilleték megállapítása szempontjából.4. cikk(1) A következő ügyletek tartoznak a tőkeilleték alá:a) egy tőketársaság alapítása;b) egy nem tőketársaságnak minősülő társaság, egyesület vagy jogi személy átalakulása tőketársasággá;c) egy tőketársaság tőkéjének emelése bármilyen jellegű vagyoni hozzájárulással;d) egy tőketársaság vagyonának növelése bármilyen jellegű vagyoni hozzájárulással, amely nem a társaság tőkéjéből vagy vagyonából való részesedés ellenében történik, hanem ugyanolyan jogok fejében, mint amilyenekkel a tagok (részvényesek) rendelkeznek, mint például szavazati jogok, nyereségből vagy felszámolás során keletkező többletből való részesedés joga;e) létesítő okirat szerint egy harmadik országban székhellyel rendelkező társaság, egyesület vagy jogi személy tényleges ügyvezetési központjának áthelyezése harmadik országból egy tagállamba, ahol azt a tőkeilleték megállapítása szempontjából tőketársaságnak tekintik;f) egy harmadik országban tényleges ügyvezetési központtal rendelkező társaság, egyesület vagy jogi személy létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése harmadik országból egy tagállamba, ahol azt a tőkeilleték megállapítása szempontjából tőketársaságnak tekintik;g) egy társaság, egyesület vagy jogi személy tényleges ügyvezetési központjának áthelyezése egy tagállamból egy másik tagállamba, ha azt a tőkeilleték megállapítása szempontjából az utóbbi tagállamban tőketársaságnak tekintik, és az előbbi tagállamban nem tekintik annak;h) egy harmadik országban tényleges ügyvezetési központtal rendelkező társaság, egyesület vagy jogi személy létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése egy tagállamból egy másik tagállamba, ha azt a tőkeilleték megállapítása szempontjából az utóbbi tagállamban tőketársaságnak tekintik, és az előbbi tagállamban nem tekintik annak.(2) A következő ügyletek tartozhatnak a tőkeilleték alá:a) tőketársaság tőkeemelése a nyereség, az általános vagy céltartalékok tőkésítése útján;b) tőketársaság vagyonnövekedése olyan tagi szolgáltatás révén, amely nem jár együtt a társaság tőkéjének növelésével, de amely változást idéz elő a társasági jogokban, vagy amely megnövelheti a társasági részesedés értékét;c) tőketársaság által felvett hitel, ha a hitelező jogosult a társaság nyereségéből részesedni;d) tőketársaság és tag (részvényes), vagy tőketársaság és tag (részvényes) házastársa, vagy tőketársaság és tag (részvényes) gyermeke, vagy tőketársaság és harmadik fél által együttesen felvett hitel, ha egy tag (részvényes) biztosítékot nyújt, hogy a hitel ugyanazon funkciót tölti be, mint a társaság tőkéjének emelése.(3) A tőketársaságnak az (1) bekezdés a) pontja értelmében való létrehozása nem foglalja magában a tőketársaság létesítő okiratának vagy szabályzatának módosítását, különösen nem a következőt:a) a tőketársaság átalakulása egy másfajta tőketársasággá;b) egy olyan társaság, egyesület vagy jogi személy tényleges ügyvezetési központjának vagy létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése egyik tagállamból egy másik tagállamba, amelyet a tőkeilleték kivetése szempontjából mindkét tagállamban tőketársaságnak tekintenek;c) a tőketársaság céljainak megváltozása;d) a tőketársaság fennállása időtartamának meghosszabbítása.5. cikk(1) Az illetéket kivetika) egy tőketársaság létrehozásának, tőkéje vagy vagyona emelésének esetén a 4. cikk (1) bekezdésének a), c) és d) pontjában említettek szerint: a tagok által juttatott vagy juttatandó bármilyen jellegű eszköz tényleges értéke után, levonva abból a vállalt kötelezettségeket és a társaság azon költségeit, amelyek az egyes juttatásokkal összefüggésben merültek fel. A tagállamok elhalaszthatják a tőkeilleték felszámítását, amíg a juttatások nem teljesültek;b) tőketársasággá való átalakulás, vagy tőketársaság tényleges ügyvezetési központjának vagy létesítő okirat szerinti székhelyének áttelepülése esetén a 4. cikk (1) bekezdés b), e), f), g) és h) pontjában említettek szerint: az átalakulás vagy áttelepülés időpontjában a társasághoz tartozó mindennemű eszköz tényleges értéke után, levonva abból azon kötelezettségeket és kiadásokat, amelyek a társaságot az adott időpontban terhelik;c) az általános tartalékok vagy céltartalékok tőkésítése útján történő tőkeemelés esetén a 4. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említettek szerint: az ilyen emelés névértéke után;d) vagyonnövekedés esetén a 4. cikk (2) bekezdése b) pontjában említettek szerint: a nyújtott szolgáltatások tényleges értéke után, levonva a társaság vállalt kötelezettségeit és a szolgáltatásokkal összefüggésben felmerült költségeit;e) a 4. cikk (2) bekezdésének c) és d) pontjában említett esetekben: a felvett hitel névértéke után.(2) Az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett esetekben ugyanakkor az illeték kivetése alapjául szolgáló összeg nem lehet kisebb, mint azon részesedések tényleges értéke, amelyeket az egyes tagoknak (részvényeseknek) juttattak, vagy mint a tulajdonukban lévő részesedés tényleges értéke, vagy a társasági részesedés névértéke, ha ez utóbbi meghaladja tényleges értéküket.(3) Tőkeemelés esetén a tőkeilleték felszámítása alapjául szolgáló összeg nem foglalhatja magában a következőket:- a tőketársaság azon eszközeinek összege, amelyeket tőkeemelésre különítenek el, és amelyeket már a tőkeilleték alá vetettek,- a tőketársaság által felvett hitelek összege, amelyeket társasági részvényekké alakítottak át, és amelyeket már a tőkeilleték alá vetettek.6. cikk(1) Az 5. cikk rendelkezéseivel összhangban, minden tagállam kizárhatja az adóalapból a tőketársaság kötelezettségeiért korlátlan felelősséget vállaló tag által juttatott tőke, valamint az ilyen tag társasági vagyonrészesedésének összegét.(2) Ha egy tagállam az (1) bekezdésben említett rendelkezést alkalmazza, akkor a tőkeilleték alá tartoznak a következők:- a tőketársaság tényleges ügyvezetési központjának áttelepítése egy másik olyan tagállamba, amely nem alkalmazza az említett rendelkezést,- egy harmadik országban tényleges ügyvezetési központtal rendelkező tőketársaság létesítő okirat szerinti székhelyének áttelepítése egy másik olyan tagállamba, amely nem alkalmazza az említett rendelkezést,- bármely ügylet, amely esetén egy tag felelőssége a társaság tőkéjéből való részesedésére korlátozódik, különösen akkor, ha a felelősség korlátozódása a tőketársaság másfajta tőketársasággá való átalakulásából fakad.A tőkeilletéket a fenti esetekben ki kell vetni a társaság kötelezettségeiért korlátlan felelősséget viselő tagjaihoz tartozó társasági vagyon után is.7. cikk(1) Amíg a Tanács el nem fogadta a rendelkezéseket és azok hatályba nem léptek, a (2) bekezdés értelmében:a) a tőkeilleték mértéke nem haladhatja meg a 2 %-ot, ill. nem lehet kevesebb 1 %-nál;b) a tőkeilleték összegét 50 %-kal vagy még nagyobb mértékben csökkenteni kell, ha egy vagy több tőketársaság ruházza át eszközeit és forrásait, vagy egy vagy több üzletrészét egy vagy több olyan tőketársaságra, amelynek alapítása folyamatban van, vagy amelyet már létrehoztak.A fenti csökkentés feltétele a következő:- a tőkejuttatások ellentételezése kizárólag a társaság vagy társaságok részesedéseinek felosztását foglalja magában, ugyanakkor a tagállamoknak joguk van kiterjeszteni a csökkentést olyan esetekre, amelyekben a tőkejuttatások ellentételezése a társaság vagy társaságok részesedésének felosztása mellett a részvények névértékének 10 %-át meg nem haladó készpénzfizetést is tartalmaz,- az ügyletben résztvevő társaságok tényleges ügyvezetési központja vagy létesítő okirat szerinti székhelye egy tagállam területén található;c) a tőkeilleték mértékét 1973. január 1-ig 0,5 %-ra, és ettől az időponttól kezdve 1 %-ra lehet csökkenteni olyan holding- vagy tőkebefektetési társaságok tőkéjének összeadásakor vagy megemelésekor, amelyek kizárólagos célja a más vállalkozásokban való részesedés és az ilyen részesedések kezelése és nyereségessé tétele azon feltétellel, hogy az érintett társaságok nem folytatnak közvetlen ipari vagy kereskedelmi tevékenységet, és nem működtetnek a nyilvánosság számára nyitott kereskedelmi telephelyet.(2) Annak érdekében, hogy a Tanács az átmeneti időszak végéig meghatározhassa a közös tőkeilleték-mértéket, a Bizottság legkésőbb 1971. január 1-ig javaslatot nyújt be a Tanácsnak.(3) Egy társaságnak a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti tőkeemelése esetén, miután a veszteségek következtében csökkentették a társaság tőkéjét, az illeték mértékét csökkenteni lehet az emelés azon része után, amely megfelel a tőkecsökkentésnek, amennyiben az emelésre a tőkecsökkentést követő négy éven belül kerül sor.(4) Ha egy tagállam gyakorolja a 4. cikk (2) bekezdésében előírt jogkört, a tőkeilletékre kedvezményes mértéket is alkalmazhatnak.8. cikkEgy tagállam részlegesen vagy teljesen mentesítheti a tőkeilleték alól a 4. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott, következőkkel kapcsolatos ügyleteket:- olyan tőketársaságok, amelyek közszolgáltatásokat látnak el, így a tömegközlekedési vállalkozások, kikötői hatóságok vagy a víz-, gáz- vagy áramszolgáltató vállalkozások, olyan esetekben, amikor az állam, a regionális vagy a helyi szervek a társaság tőkéjének legalább felét birtokolják,- olyan tőketársaságok, amelyek alapszabályuknak megfelelően és ténylegesen kizárólag és közvetlenül kulturális, közhasznú, jótékonysági vagy oktatási célokat követnek.9. cikkBizonyos típusú ügyletek vagy tőketársaságok részesülhetnek mentességekben, tőkeilleték-csökkentésben vagy -emelésben az egyenlő adóterhelés érdekében, vagy szociális megfontolásokból, vagy hogy lehetővé váljon egy tagállam számára a különleges esetek kezelése. Azon tagállamok, amelyek ilyen intézkedést tartanak kívánatosnak, megfelelő időben a Bizottsághoz fordulnak, tekintettel a Szerződés 102. cikkének alkalmazására.10. cikkA tőkeilletéktől eltekintve, a tagállamok nem számíthatnak fel semmilyen adót vagy illetéket a nyereségszerzési céllal működő társaságoknak, egyesületeknek vagy jogi személyeknek:a) a 4. cikkben említett ügyletek tekintetében;b) a 4. cikkben említett ügyletek keretében a hozzájárulások, hitelek vagy szolgáltatások teljesítése tekintetében;c) nyilvántartásba vétel vagy más alaki követelmény tekintetében, amelyre egy nyereségszerzési céllal működő társaságnak, egyesületnek vagy jogi személynek van szüksége a jogi forma alapján a tevékenység gyakorlásának megkezdése előtt.11. cikkA tagállamok semmilyen adót nem vetnek ki, amelya) értéktőzsdei megjelenéssel, kibocsátással, jegyzésre engedélyezéssel függ össze, s amely a piacon elérhetővé vagy forgalomképessé teszi a részvényeket és más hasonló jellegű értékpapírokat, vagy az ilyen értékpapírokat megtestesítő bizonyítványokat, függetlenül a kibocsátótól;b) hitel, beleértve az államkötvényeket, amelyet adósságlevelek vagy más forgalomképes értékpapírok kibocsátásával vesznek fel, függetlenül a kibocsátótól, vagy a kapcsolódó formai követelményektől; vagy amely értéktőzsdei megjelenéssel, kibocsátással, jegyzésre engedélyezéssel függ össze, amely műveletek a piacon elérhetővé vagy kereskedelemre alkalmassá teszik az ilyen adósságleveleket vagy más forgalomképes értékpapírokat.12. cikk(1) A 10. és 11. cikktől függetlenül, a tagállamok kivethetik a következőket:a) illetékek értékpapírok átruházására, átalánydíjas formában vagy másként;b) a nyereségszerzési céllal működő társaságot, egyesületet vagy jogi személyt terhelő, a tagállamok területén lévő üzleti- vagy cégérték vagy ingatlan átruházása utáni illetékek, beleértve a földhivatali nyilvántartás illetékeit;c) átruházási illetékek olyan vagyoneszközök után, amelyeket nyereségszerző tevékenységet folytató társaság, egyesület vagy jog személy javára ruháztak át, amennyiben a szóban forgó vagyoneszközt nem a társasági részesedés fejében ruházták át;d) illetékek, jelzálogok vagy más földet, egyéb ingatlant terhelő díjak létesítése, ill. megállapítása, nyilvántartásba vétele vagy törlése után;e) díjak és hasonlók útján fizetendő illetékek;f) hozzáadottérték-adó.(2) Az (1) bekezdés b), c), d) és e) bekezdésében említett illetékek és adók mértéke ugyanaz, függetlenül attól, hogy nyereségszerzési céllal működő társaság, egyesület vagy jogi személy tényleges ügyvezetési központja, vagy létesítő okirat szerinti székhelye az illetékeket vagy adókat kivető tagállam területén fekszik-e vagy sem; ezen illetékek és adók mértéke nem haladhatja meg azokat, amelyeket a kivető tagállamban a hasonló ügyletekre állapítanak meg.13. cikkA tagállamok 1972. január 1-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.14. cikkA tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.15. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1969. július 17-én.a Tanács részérőlaz elnökH. J. Witteveen[1] HL 119., 1965.7.3., 2057/65. o.[2] HL 134., 1965.7.23., 2227/65. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács 89/429/EGK irányelve (1989. június 21.) a meglévő településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés csökkentéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989L0429

Hivatalos Lap L 203 , 15/07/1989 o. 0050 - 0054 finn különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0081  svéd különkiadás fejezet 15 kötet 9 o. 0081

		A Tanács 89/429/EGK irányelve(1989. június 21.)a meglévő településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés csökkentésérőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 130s. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],mivel az Európai Közösség 1973-as [4], 1977-es [5], 1983-as [6] és 1987-es [7] környezetvédelmi cselekvési programja hangsúlyozza a légszennyezés megakadályozásának és csökkentésének jelentőségét.mivel az 1987 és 1992 közötti környezetvédelmi cselekvési programról szóló, 1987. október 19-i tanácsi állásfoglalás [8] kimondja, hogy a közösségi cselekvésnek többek között a közegészség és környezetvédelem magas szintjét biztosító előírások végrehajtására kell irányulnia.mivel a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv [9] kimondja, hogy a hulladékot az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül kell ártalmatlanítani; mivel ugyanezen irányelv e célból kilátásba helyezi, hogy minden olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amely hulladékot dolgoz fel, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyével kell rendelkeznie, amelyben többek között megnevezik a végrehajtandó biztonsági intézkedéseket.mivel az ipari létesítmények által okozott légszennyezés elleni küzdelemről szóló, 1984. június 28-i 84/360/EGK tanács irányelv [10] kilátásba helyezi, hogy a tagállamok megfelelő intézkedéseket alkalmazva olyan politikát és stratégiát kövessenek, hogy a meglévő létesítményeket fokozatosan ahhoz elérhető legjobb technikához igazítsák, amely nem jár túlzottan magas költségekkel; mivel ezek az előírások többek között a meglévő településihulladék-égető művekre is alkalmazhatók.mivel a 84/360/EGK irányelv kilátásba helyezi, hogy szükség esetén a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúan az elérhető legjobb technika alapján, mely nem jár aránytalanul magas költségekkel, kibocsátási határértékeket és megfelelő mérési eljárásokat, illetve módszereket állapít meg.mivel a települési hulladék elégetése légszennyezést okozó, és ezáltal az emberi egészséget és a környezetet veszélyeztető anyagok kibocsátásával jár; mivel e légszennyezésnek bizonyos esetekben országhatárokon átterjedő hatása van.mivel rendelkezésre állnak azok az eljárások, amelyek segítségével a településihulladék–égető művekből származó bizonyos szennyező anyag-kibocsátás csökkenthető; mivel ezek a meglévő égetőművekben fokozatosan kerülhetnek alkalmazásra, miközben figyelembe kell venni a létesítmények műszaki adottságait, és azt az elvet, hogy ne okozzanak túlzottan magas költségeket; mivel ezek az eljárások lehetővé teszik, hogy a füstgázokban előforduló káros anyagok mennyiségét a megállapított határérték alatt tartsák.mivel minden tagállam rendelkezik törvényi, rendeleti és hatósági előírásokkal a helyhez kötött ipari létesítmények által okozott légszennyezés leküzdésére, egyes tagállamokban ezen felül a településihulladék-égető művekre külön előírások vonatkoznak.mivel a kibocsátási határértékek megállapításával és az egyéb előírásokkal, amelyek a légszennyezés megakadályozására irányulnak a Közösség hozzájárul ahhoz, hogy a tagállamoknak a településihulladék-égető művek által okozott légszennyezés elleni küzdelme hatékonyabbá váljon.mivel a környezetvédelem hatékonyságának gyors biztosítása érdekében megfelelő határidőket kell megállapítani annak érdekében, hogy a meglévő égetőműveket ahhoz az elérhető legjobb technikához igazítsák, amely nem jár túlzottan magas költségekkel. Hosszú távon kívánatos, hogy minden egyes meglévő létesítmény, amely a települési hulladék elégetésére szolgál, ugyanazokat az előírásokat tartsa be, amelyek a kategóriájuknak megfelelő új létesítményekre alkalmazandók.mivel a meglévő égetőművekre alkalmazandó követelményeknek magukba kell foglalniuk azt a kötelezettséget, hogy ne csak a legjelentősebb szennyezőanyagok kibocsátási határértékét, hanem a megfelelő égetési feltételeket is betartsák; mivel az égetési feltételek megállapításánál figyelembe kell venni az előre nem látható nagyobb műszaki nehézségeket; mivel az égetőművek számára megfelelő mérési módszereket és ellenőrzési eljárásokat kell bevezetni és a nyilvánosságot tájékoztatni kell az elért eredményekről.mivel a dioxinok és furánok kibocsátásából adódó problémákat figyelembe kell venni.mivel a kibocsátási határértékek megállapítása mellett kívánatos, hogy a megelőző intézkedések részeként, melyek a Közösségen belül – különös tekintettel a hulladék ártalmatlanításra – a környezetszennyezés elleni küzdelmet szolgálják, állandó jelleggel támogassák a tiszta technológiák alkalmazására vonatkozó ismeretek fejlesztését és terjesztését.mivel a Szerződés 130t. cikkével összhangban az ilyenfajta közösségi előírások engedélyezése nem akadályozza meg az egyes tagállamokat abban, hogy megtartsák a szigorított környezetvédelmi intézkedéseiket illetve, hogy ilyen intézkedéseket hozzanak, ha ezek az intézkedések összeegyeztethetőek a Szerződéssel,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkEzen irányelv alkalmazásában:1. "Levegőszennyezés": anyagok vagy energia ember általi közvetlen vagy közvetett módon való levegőbe juttatása, ami olyan káros hatásokkal jár, mint az emberi egészség veszélyeztetése, a biológiai erőforrások és az ökoszisztémák, továbbá az anyagi javak károsodása, a természeti környezet rekreációs értékének, vagy egyéb rendeltetésszerű módon való használatának a korlátozása.2. "Kibocsátási határérték": az égetőművek által kibocsátott anyagokban jelenlevő szennyező anyag koncentráció és/vagy tömeg, amelyett meghatározott időtartam alatt nem szabad túllépni.3. "Települési hulladék": háztartási, valamint irodai, üzemi és egyéb olyan hulladék, amelyet a tulajdonságánál vagy az összetételénél fogva a háztartási hulladékhoz lehet sorolni.4. "Településihulladék-égető művek": olyan műszaki létesítmények, amelyek a települési hulladék égetéssel történő kezelését szolgálják – az égetés során felszabaduló hő hasznosításával vagy anélkül, kivéve azokat a létesítményeket, amelyekben a szárazföldön vagy a tengeren szennyvíziszapot, vegyi, mérgező vagy veszélyes hulladékot, kórházakból származó egészségügyi hulladékot vagy egyéb különleges hulladékot égetnek el, még akkor is, ha ezek az égetőművek települési hulladékot is égetnek.A meghatározás magában foglalja az egész létesítményt és az üzemi területet a tényleges tüzelőberendezéssel, és annak a hulladék, a tüzelőanyagok és a levegő odavezetésére szolgáló berendezéseivel, továbbá az égési folyamatok ellenőrzésére szolgáló berendezésekkel és felszerelésekkel együtt, amelyek az égési körülményeket folyamatosan mérik és felügyelik.5. "Meglévő létesítmény": településihulladék-égető mű, amelynek üzemeltetését először 1990. december 1. előtt engedélyezték.6. "Az égetőmű névleges teljesítménye": a létesítményt alkotó kemencék – a gyártó által tervezett és az üzemeltető által igazolt – égetési teljesítményének az összege, az óránként elégethető hulladék mennyiségében kifejezve, amelyben különösen figyelembe kell venni a hulladék fűtőértékét.2. cikkA 84/360/EGK irányelv 13. cikke alapján a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a meglévő településihulladék-égető művek üzemeltetése az alábbi módon legyen szabályozva:a) Azon létesítményeknek, amelyek névleges teljesítménye óránként 6 tonna hulladék vagy annál több, legkésőbb 1996. december 1-jéig meg kell felelniük az ugyanilyen teljesítményű új égetőművekre vonatkozó feltételeknek, amint azt az új településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés megelőzéséről szóló, 1989. június 8-i 89/369/EGK tanácsi irányelv [11] szabályozza; ez nem vonatkozik a 4. cikkben leírt előírásokra, amelyeket ebben az irányelvben, a 4. cikkben szereplő előírások helyettesítenek.b) A többi létesítményre az alábbiak vonatkoznak:i. legkésőbb 1995. december 1-jéig meg kell felelniük az ezen irányelv 3-7. cikkében megállapított feltételeknek;ii. a 89/369/EGK irányelv értelmében legkésőbb 2000. december 1-jéig meg kell felelniük az ugyanilyen teljesítményű új égetőművekre vonatkozó feltételeknek, ez nem érvényes a 4. cikkben leírt előírásokra, amelynek helyébe ezen irányelv 4. cikkében szereplő előírások lépnek.3. cikk(1) A meglévő településihulladék-égető művek számára legkésőbb 1995. december 1-jéig az alábbi kibocsátási határértékek érvényesek, a következő körülmények esetén: hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2 és száraz gáz:a) azoknál a létesítményeknél, amelyek névleges teljesítménye óránként 6 tonna hulladéknál kisebb, de legalább 1 tonna óránként:– por összesen: | 100 mg/Nm3 |b) azoknál a létesítményeknél, amelyek névleges teljesítménye óránként kevesebb, mint 1 tonna hulladék:– por összesen: | 600 mg/Nm3 |(2) Az óránként 1 tonnánál kisebb teljesítményű létesítmények esetén a kibocsátási határértékek 17 %-os oxigénkoncentrációra vonatkozhatnak. Ebben az esetben a koncentráció-értékek nem haladhatják meg az (1) bekezdés 2,5-del osztott értékeit.(3) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az (1) bekezdésben nem szereplő káros anyagokra nézve akkor szabnak meg kibocsátási határértékeket, ha azt az elégetendő hulladékok összetétele és az égetőmű adatai alapján indokoltnak tartják. Az ilyen kibocsátási határértékek megszabásakor a hatóságok figyelembe veszik az említett szennyezőanyagoknak az egészségre és a környezetre gyakorolt esetleges káros hatását, és az elérhető legjobb technikát, amely nem jár aránytalanul magas költségekkel. A hatáskörrel rendelkező hatóságok főleg dioxinokra és furánokra vonatkozó kibocsátási határértékeket állapíthatnak meg.4. cikk(1) a) Az óránként legalább 6 tonna teljesítményű meglévő létesítményeknek legkésőbb 1996. december 1-jéig az alábbi égetési feltételeket kell betartaniuk: a füstgázoknak az égési levegő utolsó adagolása után a legkedvezőtlenebb körülmények között is legalább két másodperc időtartamra legkevesebb 850 oC hőmérsékletet kell elérniük, legalább 6 %-os oxigénkoncentráció mellett. Nagyobb műszaki nehézségek esetén azonban a 2 másodpercnyi időtartamra vonatkozó előírást csak a kemencék felújítása után kell alkalmazni.b) A többi meglévő létesítménynek legkésőbb 1995. december 1-jéig az alábbi égetési feltételeknek meg kell felelniük: a füstgázoknak az égési levegő utolsó adagolása után a legkedvezőtlenebb körülmények között is egy elegendően hosszú, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által még megállapítandó időtartamra legalább 850 oC hőmérsékletet kell elérniük, legalább 6 %-os oxigénkoncentráció mellett.(2) A meglévő létesítményeknek az üzemelésük közben minden berendezés-kategóriára az (1) bekezdésben megállíptott határidőn belül be kell tartaniuk a füstgázokban jelenlevő szénmonoxid (CO) koncentrációra vonatkozó 100 mg/Nm3-es határértéket.Ez a határérték a következő körülményekre vonatkoztatva: hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2 és száraz gáz.(3) Az (1) bekezdésben megállapítottaktól eltérő feltételek akkor engedhetők meg, ha az égetőkemencékhez kapcsolódóan vagy a berendezésben a füstgázok kezelésére megfelelő műszaki eljárásokat alkalmaznak, amennyiben a poliklórozott-dibenzodioxin (PCDD) és a poliklórozott-dibenzofurán (PCDF) kibocsátási értékei megfelelnek az (1) bekezdésben leírt műszaki feltételek mellett elérhető értékeknek, vagy ezek alatt az értékek alatt maradnak.Az e bekezdés értelmében hozott határozatokat a tagállamok által e célból kijelölt hatáskörrel rendelkező hatóság a Bizottsággal közli.5. cikk(1) A hőmérsékletre és az oxigénkoncentrációra a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott értékek alsó határértéket jelentenek, amelyeket a létesítmény üzemeltetése során állandóan be kell tartani.(2) A szén-monoxid (CO) koncentrációjának a 4. cikk (2) bekezdésében megszabott értéke:a) az óránként legalább 6 tonna névleges teljesítményű létesítmények esetén az órás átlag határértékét jelenti. Ezenfelül ennek az értéknek minden 24 órán belül elvégzett mérés legalább 90 %-ában 150 mg/Nm3 alattinak kell lennie;b) az óránként kevesebb, mint 6 tonna, de legalább 1 tonna névleges teljesítményű létesítmények esetén az órás átlag határértékét jelenti;c) az óránként 1 tonnánál kisebb névleges teljesítményű létesítmények esetén a napi átlag határértékét jelenti.Az előbb említett átlagértékek kiszámításához csak a létesítmény tényleges üzemóráit kell figyelembe venni, beleértve a kemencék indulási és leállási szakaszait.(3) A porra, melyekre a 6. cikk alapján folyamatos méréseket írnak elő, a következő vonatkozik:a) Ezen anyagok egyetlen - 7 napos mozgóátlagban képzett – koncentrációs értéke sem haladhatja meg a vonatkozó határértéket.b) Ezen anyagok egyetlen – napi átlagban képzett – koncentrációs értéke sem haladhatja meg több mint 30 %-kal a vonatkozó határértéket.A fent említett átlagértékek kiszámításához csak a létesítmény tényleges üzemeltetési idejét veszik figyelembe, beleértve a kemencék indulási és leállási szakaszait.(4) Amennyiben az összes porra a 6. cikknek megfelelően időszakos méréseket írnak elő, úgy ezen anyagok koncentrációi, amelyek a vonatkozó mérésből adódnak, és amelyeket a hatáskörrel rendelkező hatóságok előírásai szerint a 6. cikk (3),(4) és (5) bekezdése alapján határoznak meg, nem haladhatják meg a vonatkozó határértéket.6. cikk(1) A meglévő égetőművekben legkésőbb 1995. december 1-ig a 2. cikk b) pontja értelmében a következő méréseket kell elvégezni:a) bizonyos anyagok koncentrációjának mérése a füstgázokban:i. Az óránként legalább 1 tonna hulladék névleges teljesítményű létesítmények esetén az összes por koncentrációját, továbbá a CO- és az oxigénkoncentrációt folyamatosan kell mérni és rögzíteni.ii. Az óránként kevesebb,- mint 1 tonna hulladék névleges teljesítményű létesítmények esetén az összes por koncentrációját, továbbá a CO- és az oxigénkoncentrációt időszakosan kell mérni.b) az üzemi jellemzők mérése:i. A gázok hőmérsékletét abban a tartományban, amelyben a 4. cikk (1) bekezdésében megállapított körülmények uralkodnak, folyamatosan kell mérni és regisztrálni.ii. A füstgázok tartózkodási idejét, a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott alsó hőmérsékleti határon (850 oC-on), a létesítmény számára feltételezett legkedvezőtlenebb körülmények között legalább egyszer, a létesítmény korszerűsítése után, és mindenképpen 1995. december 1-je előtt a megfelelő módon ellenőrizni kell.(2) Az (1) bekezdésben előírt mérések eredményei az alábbi körülmények esetén:- hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 11 % oxigén vagy 9 % CO2 (száraz gáz)Amennyiben viszont a 3. cikk (2) bekezdését alkalmazzák, úgy a következő körülményekre kell vonatkoztatni:- hőmérséklet: 273 K, nyomás: 101,3 kPa, 17 % oxigén (száraz gáz).(3) A mérési eredményeket olyan formában rögzítik, dolgozzák fel és ábrázolják, hogy azokat a hatáskörrel rendelkező hatóságok, az előírt feltételek betartására általuk meghatározott eljárásoknak megfelelően ellenőrizni tudják.(4) A mintavételt és a mérést szolgáló eljárásokat, módszereket és eszközöket, amelyek az e cikk (1) bekezdésében megállapított kötelezettségek betartását biztosítják, valamint a mintavételi vagy mérési pontok elrendezését a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak előzetesen engedélyezniük kell.(5) Időszakos mérések estén a hatáskörrel rendelkező hatóságok megfelelő mérési programot dolgoznak ki, hogy biztosítsák az említett anyagok normális kibocsátási értékét reprezentáló eredményeket.A kapott eredménynek az érvényes határértékek betartásának ellenőrzését lehetővé kell tennie.7. cikk(1) Ha a mérésekből kiderül, hogy az ezen irányelvben megállapított határértékeket túllépik, akkor a hatáskörrel rendelkező hatóságot erről azonnal értesíteni kell. A hatóság gondoskodik arról, hogy az illető létesítmény üzemeltetője a létesítményt csak a kibocsátási határértékek betartásával üzemeltethesse tovább, továbbá, hogy megtegye a szükséges lépéseket a létesítmény átalakítására vagy leállítására.(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok megállapítják, hogy a tisztítóberendezések műszakilag elkerülhetetlen működéskiesése esetén milyen időtartamra haladhatja meg a kibocsátott anyagokban levő szennyező anyag-koncentráció, amely koncentrációt e létesítményeknek mérsékelniük kellene, az előirányzott határértékeket. Az üzemeltetőnek működéskiesés esetén olyan gyorsan, ahogy csak lehetséges, a normális üzemi körülmények helyreállításáig csökkentenie kell, vagy le kell állítania az üzemeltetést. Ez az időtartam a létesítmény folyamatos üzemeltetése esetén legfeljebb 16 órát tehetnek ki, és ilyen üzemeltetésnél egész évre vonatkoztatva nem érheti el a 200 órát.A kibocsátott anyagokban jelenlevő por koncentrációja az (1) albekezdésben említett időszak alatt semmi esetre sem haladhatja meg a 600 mg/Nm3 értéket, és minden további feltételt, leginkább az elégetésre vonatkozó feltételeket, be kell tartani.8. cikkA meglévő létesítményekre az ebben az irányelvben előírt adatokat és az 5. illetve 6. cikk szerinti ellenőrzés eredményét – megfelelő eljárást követve, és a hatáskörrel rendelkező hatóságok által megszabott formában – a vállalati és üzleti titokról szóló előírások betartása mellett nyilvánosságra kell hozni.9. cikkA tagállamok megteszik azokat a szükséges intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok ellenőrizzék az ezen irányelvnek megfelelő feltételek betartását a meglévő égetőművekre vonatkozóan.10. cikk(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1990. december 1-jéig megfeleljenek. A Bizottságot erről haladéktalanul tájékoztatják.(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.11. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Luxembourgban, 1989. június 21-én.a Tanács részérőlaz elnökC. Aranzadi[1] HL C 75., 1988.3.23., 8. o.[2] HL C 69., 1989.3.20., 223. o.[3] HL C 318., 1988.12.12., 3. o.[4] HL C 112., 1973.12.20., 1. o.[5] HL C 139., 1977.6.13., 1. o.[6] HL C 46., 1983.2.17., 1. o.[7] HL C 328., 1987.12.7., 1. o.[8] HL C 328., 1987.12.7., 1. o.[9] HL L 194., 1975.7.25., 47. o.[10] HL L 188., 1984.7.16., 20. o.[11] HL L 163., 1989.6.14., 32. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság irányelve (1988. május 17.) a gépjárművek vezetőinek látóterére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/649/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31988L0366

Hivatalos Lap L 181 , 12/07/1988 o. 0040 - 0044 finn különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0072  svéd különkiadás fejezet 13 kötet 17 o. 0072

		A Bizottság irányelve(1988. május 17.)a gépjárművek vezetőinek látóterére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/649/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról(88/366/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 11. cikkére,tekintettel a legutóbb a 81/643/EGK irányelvvel [3] módosított, a gépjárművek vezetőinek látóterére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. szeptember 27-i 77/649/EGK tanácsi rendeletre [4] és különösen annak 5. cikkére,mivel fejlődés történt a járműtervezésben, különösen a tüzelőanyag-megtakarítást célzó aerodinamikai kutatás hatásának eredményeként, amely gyakran igen jelentős mértékben megdőlt szélvédőoszlopokat eredményezett; mivel módosítani kell a szélvédő oszlopok miatti binokuláris takarásra vonatkozó jelenlegi követelményeket, azon nehézségek csökkentésére, amelyekkel a gyártók optimális súrlódási tényezőkkel (Cd) rendelkező járművek gyártása során találkoznak;mivel a gyakorlati tapasztalat bebizonyította, hogy a szélvédővel egybeépített „rádióantennákra” és „jegesedésgátló/páramentesítő” vezetékekre vonatkozó egyes követelményeket is módosítani kell olyan optimális minőség és teljesítmény elérésének lehetővé tételére, mely összhangban van a legnagyobb teljesítményű rádióberendezésekkel, valamint a szélvédő jegesedésgátlás és páramentesítés teljesítménye, illetve hatékonysága növelésének lehetővé tételére jó optikai minőség fenntartása mellett és a látótér takarása nélkül;mivel az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a motorgépjárművek ágazatában a kereskedelem technikai akadályainak megszüntetését célzó irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:1. cikkA 77/649/EGK irányelv mellékleteinek jegyzéke és I. és IV. melléklete ezen irányelv mellékletével összhangban módosul.2. cikkA tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1988. október 1.-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.3. cikkEnnek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, 1988. május 17-én.a Bizottság részérőlCockfieldalelnök[1] HL L 220., 1987.8.8, 44. o.[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.[3] HL L 231., 1981.8.15., 41. o.[4] HL L 267., 1977.10.19., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA mellékletek jegyzéke a következőképpen módosul:A III. melléklet után a"Függelék: 1. és 2. ábra" szöveggel egészül ki,A IV. melléklet után a"Függelék: 1. – 7. ábra" szöveggel egészül ki.Az I. melléklet a következőképpen módosul:Az 5.1.2–5.1.2.1.2. pont helyébe a következő pontok lépnek:"5.1.2. Az egyes "A" oszlopok takarási szöge, úgy, ahogyan ezt az 5.1.2.1. pont leírja, nem haladhatja meg a 6°-ot (lásd a IV. melléklet függelékében a 3. ábrát).Az utas oldalon az "A" oszlop takarási szögét, úgy, ahogyan ezt az 5.1.2.1.2. pont leírja, nem kell meghatározni, ha a két oszlop szimmetrikusan helyezkedik el a jármű hosszirányú függőleges felezősíkjához viszonyítva.5.1.2.1. Minden egyes "A" oszlop takarási szögét valamely síkban a következő két vízszintes szakasz szuperponálásával kell mérni:1. szakasz : Az 5.3.1.1. pontban meghatározott helyen elhelyezkedő Pm pontból kiindulva rajzolni kell egy síkot, mely a vízszintes sík fölött, azzal 2°-os szöget bezárva helyezkedik el, előrefelé halad és keresztül megy a Pm ponton. Meg kell határozni az "A" oszlop vízszintes szakaszát az "A" oszlop és a megdöntött sík legelső metszéspontjából kiindulva (lásd a IV. melléklet függelékének 2. ábráját).2. szakasz : Meg kell ismételni a fenti eljárást a vízszintes síkhoz viszonyítva 5°-os szögben lefelé hajló, a Pm pontból kiinduló és előre haladó síkot alapul véve (lásd a IV. melléklet függelékének 2. ábráját).5.1.2.1.1. A gépjárművezető oldalán az "A" oszlop takarási szöge a megfigyelt síkban az E2-ből kiinduló az E1-et az S2 szakasz külső szélével összekötő érintő egyenessel párhuzamos vonal és az E2-öt az S1-es szakasz belső szélével összekötő érintő egyenes közötti szög (lásd a IV. melléklet függelékének 3. ábráját).5.1.2.1.2. Az utas oldalon az "A" oszlop takarási szöge a megfigyelt síkon az E3-at az S1-es szakasz belső szélével összekötő érintő egyenes és az E4-et az S2 szakasz külső szélével összekötő érintő egyenessel párhuzamos, az E3-ból kiinduló vonal közötti szög (lásd a IV. melléklet függelékének 3. ábráját)."Az 5.1.3 pont helyébe a következő szöveg lép:"5.1.3. Nem lehet más takarás, mint amelyet az A. oszlopok, rögzített vagy mozgatható szellőző vagy oldalablak osztólécek, külső rádióantennák, visszapillantó tükrök és ablaktörlők hoznak létre a vezető 180°-os menetirányú közvetlen látóterében, a V1-en keresztülhaladó vízszintes sík alatt és a V2-őn keresztülhaladó három függőleges sík fölött, amelyek egyike merőleges az X-Z síkra és a vízszintes sík alatt 4°-kal előrehajlik, a másik kettő pedig merőleges az Y-Z síkra és a vízszintes sík alatt 4°-ra hajlik (lásd a IV. melléklet 4. ábráját).A következőket nem kell a látóteret zavaró tényezőknek tekinteni:- a következőnél nem szélesebb beágyazott vagy nyomtatott "rádióantenna" vezetékek:- beágyazott vezetékek: 0,5 mm- nyomtatott vezetékek: 1,0 mmEzek a "rádióantenna" vezetékek nem haladhatnak keresztül a gépjárművek ablaktörlő és ablakmosó rendszereire vonatkozó 78/318/EGK irányelvben [1] meghatározott A. zónán. Azonban, három "rádióantenna" vezeték keresztül haladhat az A. zónán, ha a szélességük nem haladja meg a 0,5 millimétert.- az A. zónán belüli, általában "cikk-cakk" vagy szinuszos alakban elhelyezkedő és a következő méretekkel rendelkező "jegesedésgátló/páramentesítő" vezetékek:- legnagyobb látható szélesség: 0,030 mm- legnagyobb vezetéksűrűség:- függőleges vezetékek esetében: 8/cm- vízszintes vezetékek esetében: 5/cm."Az 5.3.1.1. pont helyébe a következő szöveg lép:"5.3.1.1. A II. táblázat tartalmazza a 25°-os üléstámla tervezett dőlésszöghöz tartozó alapkoordinátákat. A koordináták pozitív irányát a IV. melléklet függelékének 1. ábrája mutatja.A Pm pont a P1, P2 egyenes vonal és az R ponton keresztülhaladó hosszirányú függőleges sík közötti metszéspont.II. TÁBLÁZATP pont | X | Y | Z |P1 | 35 mm | – 20 mm | 627 mm |P2 | 63 mm | 47 mm | 627 mm |Pm | 43,36 mm | 0 mm | 627 mm" |Az 5.5.2. pont helyébe a következő szöveg lép:"5.5.2. Az E1 és E2 pontokat összekötő egyenes vonal addig forog el a P1 pont körül, amíg az E1-et a vezető oldalon az A. oszlop 2. szakaszának külső szélével összekötő érintő egyenes merőleges nem lesz az E1 – E2 egyenes vonalra (lásd a IV. melléklet függelékében a 3. ábrát)."Az 5.5.2.1. és 5.5.2.2. pontot el kell hagyniA Az 5.5.2. pont helyébe a következő szöveg lép:"5.5.4. Az E3 – E4 egyenes vonal addig forog el a P2 pont körül, amíg az E4-et az utas oldalon az A. oszlop 2. szakaszának külső szélével összekötő érintő egyenes merőleges nem lesz az E3 – E4 egyenes vonalra (lásd a IV. melléklet függelékében a 3. ábrát)."A 6.1.4. pont helyébe a következő szöveg lép:"6.1.4. A takarás szögét (lásd az 5.1.2. pontot) a IV. melléklet függelékének 2. ábrájában jelzett módon, a ferde síkban mérik. A P1 és P2 pontok közötti összefüggést, amelyek kapcsolódnak az E1 és E2, illetve az E3 és E4 pontokkal, a IV. melléklet függelékének 5. ábrája mutatja."A 6.1.4.1. és 6.1.4.2. pont helyébe a következő szöveg lép:"6.1.4.1. Az E1–E2 egyenes vonalat az 5.5.2. pontban leírtak szerint kell meghúzni. A vezető oldalon az A. oszlop takarási szögét ezután az 5.2.1.1. pontban meghatározottnak megfelelően kell mérni.6.1.4.2. Az E3–E4 egyenes vonalat az 5.5.4. pontban leírtak szerint kell meghúzni. Az utas oldalon az A. oszlop takarási szögét ezután az 5.1.2.1.2. pontban meghatározottnak megfelelően kell mérni."A 6.1.5. ponttal egészül ki a következőképpen:"6.1.5. A gyártó, vagy a járművön vagy a rajzokon méri a takarás szögét. Kétely esetén, a műszaki szolgálatok a járművön végrehajtandó vizsgálatokat írhatnak elő."A IV. melléklet a következőképpen módosul:Az ábrák előtt a"függelék" szóval egészül ki.A 2. ábra helyébe a következő 2. ábra lép:+++++ TIFF +++++Az irányelv a 2. ábrát követően következő, új 3. ábrával egészül ki:+++++ TIFF +++++A 3., 4., 5. és 6. ábra számozása 4., 5., 6., illetve 7. ábrára változik.[1] HL L 81., 1978.3.28., 49. o.--------------------------------------------------


title: A Bizottság 2011/29/EU irányelve ( 2011. március 7. ) a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az etridiazol hatóanyag felvétele céljából történő módosításáról és a 2008/934/EK bizottsági határozat módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               8.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 61/9

         A BIZOTTSÁG 2011/29/EU IRÁNYELVE
   (2011. március 7.)
   a 91/414/EGK tanácsi irányelvnek az etridiazol hatóanyag felvétele céljából történő módosításáról és a 2008/934/EK bizottsági határozat módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 451/2000/EK (2) és az 1490/2002/EK bizottsági rendelet (3) megállapítja a 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, és létrehozza azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelni kell. E jegyzék tartalmazza az etridiazolt is.

               (2)

               Az 1490/2002/EK rendelet 11e. cikkének megfelelően a bejelentő az értékelési jelentéstervezet kézhezvételétől számított két hónapon belül visszavonta a hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvételéhez biztosított támogatását. Következésképpen elfogadásra került az egyes hatóanyagoknak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról szóló, 2008. december 5-i 2008/934/EK bizottsági határozat (4), amely az etridiazol felvételének megtagadásáról határozott.

               (3)

               A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése alapján az eredeti bejelentő (a továbbiakban: kérelmező) gyorsított eljárás alkalmazása iránti új kérelmet nyújtott be a 91/414/EGK tanácsi irányelv alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak az irányelv 8. cikke (2) bekezdésében említett munkaprogramban szereplő, de az irányelv I. mellékletébe fel nem vett hatóanyagok szokásos és gyorsított eljárással való értékelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet (5) 14–19. cikkében előírtak alapján.

               (4)

               A kérelmet az 1490/2002/EK rendelettel kijelölt referens tagállamhoz, Hollandiához nyújtották be. A gyorsított eljárásra vonatkozó határidőt betartották. A hatóanyag specifikációja és a támogatott felhasználások azonosak a 2008/934/EK határozatban szereplőkkel. A kérelem megfelel továbbá a 33/2008/EK rendelet 15. cikkében foglalt többi lényegi és eljárási követelménynek is.

               (5)

               Hollandia elvégezte a kérelmező által benyújtott kiegészítő adatok értékelését, és kiegészítő jelentést készített. Az említett jelentést 2009. december 2-án továbbította az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (a továbbiakban: Hatóság) és a Bizottságnak. A Hatóság megküldte a többi tagállamnak és a kérelmezőnek a kiegészítő jelentést, felkérte őket észrevételeik megtételére, majd a kapott észrevételeket továbbította a Bizottságnak. A 33/2008/EK rendelet 20. cikke (1) bekezdésének megfelelően és a Bizottság kérésére a Hatóság 2010. szeptember 24-én benyújtotta az etridiazolra vonatkozó következtetését (6) a Bizottságnak. Az értékelő jelentés tervezetét, a kiegészítő jelentést, valamint a Hatóság következtetését a tagállamok és a Bizottság az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében megvizsgálták, és 2011. január 28-án az etridiazolra vonatkozó bizottsági felülvizsgálati jelentés formájában véglegesítette.

               (6)

               Az elvégzett különböző vizsgálatokból az derült ki, hogy az etridiazolt tartalmazó növényvédő szerek általában várhatóan megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek, különös tekintettel a Bizottság felülvizsgálati jelentésében megvizsgált és részletezett felhasználási célokra. Ezért az etridiazolt indokolt felvenni az I. mellékletbe annak biztosítása érdekében, hogy az említett irányelv rendelkezéseivel összhangban valamennyi tagállamban engedélyezni lehessen az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szereket.

               (7)

               Az említett következtetés sérelme nélkül egyes konkrét kérdésekről indokolt további információkat beszerezni. A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe való felvétele feltételekhez köthető. Az előbbiekre figyelemmel, az etridiazolt tartalmazó növényvédő szereknek a dísznövényeken kívüli felhasználásának engedélyezése iránti kérelmek elbírálásakor a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az ilyen engedély megadását megelőzően minden szükséges információ rendelkezésre álljon. Helyénvaló továbbá előírni, hogy a kérelmező további információkat nyújtson be, amely megerősíti az alábbiakat: a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag specifikációja a megfelelő analitikai adatokkal ellátva; a szennyeződések relevanciája; a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag és az ökotoxicitási dossziékhoz felhasznált vizsgálati anyag specifikációinak egymásnak való megfelelősége; az 5-hidroxi-etoxi-etridiazolsav és a 3-hidroxi-metil-etridiazol növényi metabolitok relevanciája; a talajvíznek és a talajban élő organizmusoknak az etridiazolnak és annak talaj-metabolitjainak, a diklór-etridiazolnak és az etridiazolsavnak való közvetett expozíciója; az etridiazolsav légkörben történő rövid, illetve hosszú távú terjedése.

               (8)

               Valamely hatóanyagnak az I. mellékletbe való felvétele előtt ésszerű határidőt kell biztosítani arra, hogy a tagállamok és az érdekelt felek felkészülhessenek a hatóanyag felvételéből adódó új követelmények teljesítésére.

               (9)

               A 91/414/EGK irányelvben meghatározott – és valamely hatóanyag I. mellékletbe történő felvételéből következő – kötelezettségek sérelme nélkül a felvételt követően hat hónapos időszakot kell biztosítani a tagállamoknak arra, hogy felülvizsgálják az etridiazolt tartalmazó növényvédő szerekre már kiadott engedélyeket annak biztosítására, hogy teljesüljenek a 91/414/EGK irányelvben, különösen az annak 13. cikkében előírt követelmények, valamint az I. mellékletben meghatározott vonatkozó feltételek. A tagállamoknak a 91/414/EGK irányelv rendelkezéseinek megfelelően szükség szerint módosítaniuk kell, újakkal kell helyettesíteniük vagy vissza kell vonniuk a már meglévő engedélyeket. A fenti határidőtől eltérve hosszabb időszakot kell biztosítani a III. melléklet szerinti, a növényvédő szerek minden egyes tervezett alkalmazására vonatkozó, teljes dossziénak – a 91/414/EGK irányelvben meghatározott egységes alapelvekkel összhangban történő – benyújtására és értékelésére.

               (10)

               A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram első szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1992. december 11-i 3600/92/EGK bizottsági rendelet (7) keretében értékelt hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő korábbi felvétele során szerzett tapasztalatok azt mutatták, hogy nehézségek merülhetnek fel annak értelmezésében, hogy a már kiadott engedélyek jogosultjainak milyen kötelezettségei vannak az adatokhoz való hozzáférést illetően. A további nehézségek elkerülése érdekében ezért szükségesnek tűnik pontosítani a tagállamok kötelezettségeit és különösen azt, hogy meg kell győződniük arról, hogy az engedély jogosultja bizonyítottan hozzáfér az említett irányelv II. melléklete követelményeinek megfelelő dossziéhoz. Ez a pontosítás azonban nem ró új kötelezettségeket a tagállamokra vagy az engedélyek jogosultjaira az I. mellékletet módosító, eddig elfogadott irányelvekhez képest.

               (11)

               A 91/414/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (12)

               A 2008/934/EK határozat előírja az etridiazol felvételének elutasítását és a szóban forgó hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyeinek 2011. december 31-ig történő visszavonását. Az említett határozat mellékletének etridiazolra vonatkozó sorát ezért el kell hagyni.

               (13)

               A 2008/934/EK határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (14)

               Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban állnak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 91/414/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   A 2008/934/EK határozat mellékletének etridiazolra vonatkozó sorát el kell hagyni.
   3. cikk
   A tagállamok legkésőbb 2011. november 30-ig elfogadják és kihirdetik az ezen irányelv előírásainak betartásához szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
   Ezeket a rendelkezéseket 2011. december 1-jétől kell alkalmazni.
   A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   4. cikk
   (1)   A tagállamok a 91/414/EGK irányelvnek megfelelően az etridiazol hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerekre kiadott, érvényben lévő engedélyeket – amennyiben szükséges – 2011. november 30-ig módosítják vagy visszavonják.
   Az említett időpontig a tagállamok elsősorban azt ellenőrzik, hogy az említett irányelv I. mellékletében meghatározott, az etridiazolra vonatkozó feltételek – az érintett hatóanyagra vonatkozó bejegyzés B. részében találhatóak kivételével – teljesülnek-e, valamint arról, hogy az engedély jogosultja az említett irányelv 13. cikkében meghatározott feltételek szerint rendelkezik-e az említett irányelv II. mellékletében szereplő követelményeknek megfelelő dossziéval vagy a dossziéhoz való hozzáféréssel.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérően valamennyi olyan engedélyezett növényvédő szer esetében, amely egyedüli hatóanyagként, illetve a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe legkésőbb 2011. május 31-ig felvett hatóanyagok egyikeként etridiazolt tartalmaz, a 91/414/EGK irányelv VI. mellékletében előírt egységes elvekkel összhangban a tagállamoknak újból el kell végezniük a növényvédő szer értékelését az említett irányelv III. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő dosszié alapján, figyelembe véve az említett irányelv I. melléklete etridiazolra vonatkozó bejegyzésének B. részét. Ezen értékelés alapján a tagállamok megállapítják, hogy a szer megfelel-e a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában megállapított feltételeknek.
   E megállapítást követően a tagállamok:

               a)

               etridiazolt egyedüli hatóanyagként tartalmazó szer esetében az engedélyt szükség esetén legkésőbb 2015. május 31-ig módosítják vagy visszavonják, vagy

               b)

               etridiazolt több hatóanyag egyikeként tartalmazó termék esetében szükség esetén 2015. május 31-ig – vagy a kérdéses anyago(ka)t a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe felvevő irányelv(ek)ben az ilyen módosításra, illetve visszavonásra meghatározott időpontig, amennyiben az a fent említett időponttól későbbre esik – módosítják vagy visszavonják az engedélyt.

         5. cikk
   Ez az irányelv 2011. június 1-jén lép hatályba.
   6. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. március 7-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o.

      (2)  HL L 55., 2000.2.29., 25. o.

      (3)  HL L 224., 2002.8.21., 23. o.

      (4)  HL L 333., 2008.12.11., 11. o.

      (5)  HL L 15., 2008.1.18., 5. o.

      (6)  European Food Safety Authority (Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság): Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance etridiazole (Az etridiazol hatóanyag esetében felmerülő kockázatok felméréséről szóló, peszticideket vizsgáló szakértői értékelésből levont következtetés). EFSA Journal 2010;8(10):1823. [66 oldal]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1823. Elérhető a következő internetcímen www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (7)  HL L 366., 1992.12.15., 10. o.

      MELLÉKLET
      A 91/414/EGK irányelv I. mellékletében található táblázat vége a következő bejegyzéssel egészül ki:

                     Sorszám

                     Közhasználatú név, azonosító szám

                     IUPAC-név

                     Tisztaság (1)

                     Hatálybalépés

                     Felvétel lejárata

                     Különös rendelkezések

                     „332

                     Etridiazol
                     CAS-szám: 2593-15-9

                     CIPAC-szám: 518

                        etil-3-triklór-metil-1,2,4-tiadiazol-5-il-éter

                     ≥ 970 g/kg

                     2011. június 1.

                     2021. május 31.

                     A.   RÉSZ
                     Felhasználása kizárólag talaj nélküli rendszerű üvegházakban, gombaölő szerként engedélyezhető.
                     B.   RÉSZ
                     Az etridiazolt tartalmazó növényvédő szereknek a dísznövényeken kívüli felhasználása engedélyezésekor a tagállamoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjára, és gondoskodniuk kell arról, hogy az ilyen engedélyek kibocsátása előtt minden szükséges adat és információ rendelkezésre álljon.
                     A VI. mellékletben meghatározott egységes elvek érvényesítése érdekében figyelembe kell venni az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által 2011. január 28-án véglegesített felülvizsgálati jelentésnek az etridiazolra vonatkozó következtetéseit és különösen a jelentés I. és II. függelékét.
                     Ebben az átfogó értékelésben a tagállamoknak:

                                 1.

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a szerrel foglalkozók és a dolgozók biztonságára, valamint gondoskodniuk kell arról, hogy a felhasználási feltételek között megfelelő kockázatcsökkentő intézkedések szerepeljenek;

                                 2.

                                 biztosítaniuk kell, hogy a talaj nélküli termesztési rendszerekből származó szennyvíz esetében megfelelő hulladékkezelési módszerek alkalmazására kerül sor; Azoknak a tagállamoknak, amelyek engedélyezik a szennyvíz csatornarendszerbe vagy természetes víztestbe való kibocsátását, gondoskodniuk kell megfelelő kockázatelemzés elvégzéséről;

                                 3.

                                 különös figyelmet kell fordítaniuk a vízi szervezetekre jelentett kockázatra, valamint gondoskodniuk kell arról, hogy a felhasználási feltételek között megfelelő kockázatcsökkentő intézkedések szerepeljenek.

                           Az érintett tagállamoknak a következőkre vonatkozó megerősítő információ benyújtását kell előírniuk:

                                 1.

                                 a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag specifikációja a megfelelő analitikai adatokkal ellátva;

                                 2.

                                 a szennyeződések relevanciája;

                                 3.

                                 a kereskedelmi forgalomba hozatalra gyártott technikai anyag és az ökotoxicitási dossziékhoz felhasznált vizsgálati anyag specifikációinak egymásnak való megfelelősége;

                                 4.

                                 az 5-hidroxi-etoxi-etridiazolsav és a 3-hidroxi-metil-etridiazol növényi metabolitok relevanciája;

                                 5.

                                 a talajvíznek és a talajban élő organizmusoknak az etridiazolnak és annak talaj-metabolitjainak, a diklór-etridiazolnak és etridiazolsavnak való közvetett expozíciója;

                                 6.

                                 az etridiazolsav légkörben történő rövid, illetve hosszú távú terjedése.

                           A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kérelmező a fenti 1., 2. és 3. pontban meghatározott információkat 2011. december 1-ig és a 4., 5. és 6. pontban szereplő információkat 2013. május 31-ig benyújtja a Bizottságnak.”

         (1)  A hatóanyag azonosítására és specifikációjára vonatkozó további részletek a felülvizsgálati jelentésben találhatók.


title: A Bizottság 2004/79/EK irányelve (2004. március 4.) az adózásról szóló 2002/94/EK irányelv Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozása miatti alkalmazásáról

text:
               1.5.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 168/68

      A BIZOTTSÁG 2004/79/EK IRÁNYELVE

   (2004. március 4.)
   az adózásról szóló 2002/94/EK irányelv Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozása miatti alkalmazásáról
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozási szerződésére (1) és különösen annak 2. cikkének (3) bekezdésére,
   ekintettel Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozási okmányára (2) és különösen annak 57. cikkének (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Bizonyos 2004. május 1-je után is érvényes jogi aktusok a csatlakozás miatt kiigazításra szorulnak, és ezek nem történtek meg 2003-ban a csatlakozási okmánnyal, vagy megtörténtek, de további kiigazításokat igényelnek. Az összes kiigazítást a csatlakozás előtt kell elfogadni, hogy a csatlakozástól kezdve alkalmazhatóak lehessenek.

               (2)

               A csatlakozási okmány 57. cikkének (2) bekezdése alapján ezeket a kiigazításokat a Bizottságnak kell elfogadnia minden olyan esetben, amikor a Bizottság fogadta el az eredeti jogszabályt.

               (3)

               A 2002/94/EK bizottsági irányelvet (3) ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2002/94/EK irányelv a mellékletben megállapított módon módosul.
   2. cikk
   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a csatlakozás napjától kezdődő hatállyal megfeleljenek. Haladéktalanul ismertetniük kell a Bizottsággal ezeket a rendelkezéseket, valamint a rendelkezések és az irányelv megfelelési táblázatát.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   3. cikk
   Ez az irányelv Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia Csatlakozási Szerződésének hatálybalépésétől függően és annak napján lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2004. március 4.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 236., 2003.9.23., 17. o.

      (2)  HL L 236., 2003.9.23., 33. o.

      (3)  HL L 337., 2002.12.13., 41. o.

      MELLÉKLET
      ADÓÜGY
      A bizonyos díjak, vámok, adók és egyéb intézkedésekre vonatkozó követelések behajtásának kölcsönös elősegítéséről szóló, 76/308/EGK tanácsi irányelv bizonyos végrehajtási rendelkezéseire részletes szabályokat meghatározó, 2002. december 9-i 2002/94/EK bizottsági irányelv.
      A IV. mellékletben a „tagállamok” alatti bal oldali oszlopot a következők helyettesítik:

                  „Belgique/België

                  Česká Republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Eλλάδα

                  España

                  France

                  Ireland

                  Italia

                  Kύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Finland/Suomi

                  Sverige

                  United Kingdom”


title: A Bizottság (EU) 2017/898 irányelve (2017. május 24.) a játékokban található vegyi anyagokra vonatkozó egyedi határértékek elfogadása céljából a játékok biztonságáról szóló 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. melléklete C. függelékének a biszfenol-A tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg. )

text:
               25.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 138/128

         A BIZOTTSÁG (EU) 2017/898 IRÁNYELVE
   (2017. május 24.)
   a játékokban található vegyi anyagokra vonatkozó egyedi határértékek elfogadása céljából a játékok biztonságáról szóló 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. melléklete C. függelékének a biszfenol-A tekintetében történő módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a játékok biztonságáról szóló, 2009. június 18-i 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 46. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2009/48/EK irányelv követelményeket határoz meg az 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) értelmében rákkeltőnek, mutagénnek vagy reprodukciót károsítónak minősülő vegyi anyagok tekintetében. A 2009/48/EK irányelv II. mellékletének C. függeléke egyedi határértékeket állapít meg a 36 hónaposnál fiatalabb gyermekek általi használatra szánt játékokban vagy más, szájba vehető játékokban használt vegyi anyagok tekintetében.

               (2)

               A biszfenol-A-ra (CAS-szám: 80-05-7) vonatkozó egyedi határérték 0,1 mg/l (kioldódási határérték). Az EN 71-10:2005 (minta előkészítése) és az EN 71-11:2005 (mérés) európai szabvány határozza meg a vonatkozó vizsgálati módszereket.

               (3)

               Az EN 71-10:2005 szabvány szerint a játék anyagát 10 cm2-en 100 ml vízzel kell egy órán keresztül extrahálni. A 0,1 mg/l egyedi határértéknek való megfelelés azt jelenti, hogy az extrahálás alatt legfeljebb 0,01 mg biszfenol-A oldódhat ki a játék anyagából.

               (4)

               A Bizottság létrehozta a játékok biztonságával foglalkozó szakértői csoportot, amelynek feladata, hogy a játékok biztonságával kapcsolatos jogalkotási javaslatok és szakpolitikai kezdeményezések előkészítése során tanácsokkal lássa el az Európai Bizottságot. A szakértői csoport vegyi anyagokkal foglalkozó alcsoportjának feladata az, hogy a játékokban felhasználható vegyi anyagok tekintetében adjon tanácsot a Bizottságnak. A játékok biztonságával foglalkozó szakértői csoport vegyi anyagokkal foglalkozó alcsoportja 2015. október 1-i ülésén úgy ítélte meg, hogy egy olyan 10 kg testtömegű gyermek esetében, aki a játékot napi 3 órán keresztül veszi szájba, a fent ismertetett egyedi határérték és vizsgálati módszerek alkalmazásával kapott expozíció 3 mikrogramm/testtömegkilogramm/nap.

               (5)

               A biszfenol-A-ra vonatkozó új adatok és a továbbfejlesztett módszerek alapján az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagok, enzimek, aromaanyagok és technológiai segédanyagok tudományos testülete (a továbbiakban: CEF-panel) 4 mikrogramm/testtömegkilogramm/nap értékű „ideiglenes” tolerálható napi bevitelt (TDI) állapított meg a biszfenol-A esetében (3). Az Egyesült Államok Élelmiszer-biztonsági és Gyógyszerészeti Hivatala nemzeti toxikológiai programjának keretében jelenleg folyamatban lévő, a biszfenol-A-nak prenatális és posztnatális szakaszban kitett patkányok hosszú távú vizsgálatának eredményére várva a CEF-panel a TDI értéket ideiglenesnek minősítette.

               (6)

               A fentiekre való tekintettel a játékok biztonságával foglalkozó szakértői csoport vegyi anyagokkal foglalkozó alcsoportja 2015. október 1-i ülésén azt az ajánlást fogalmazta meg, hogy a játékokban előforduló biszfenol-A-nak, az EN 71-10:2005 és az EN 71-11:2005 szabvány szerint vizsgált mennyiségére vonatkozó határérték – egy 10 kg testtömegű gyermeket feltételezve, aki a 10 cm2 felületű játékot napi 3 órán keresztül veszi szájba, továbbá az ideiglenes TDI 10 %-át vonatkoztatva a gyermekek játékokban előforduló biszfenol-A-nak való kitettségére – 0,04 mg/l (kioldódási határérték) legyen. A játékok biztonságával foglalkozó szakértői csoport 2016. január 14-i ülésén támogatta ezt az ajánlást.

               (7)

               Noha a 10/2011/EU bizottsági rendelet (4) egyedi határértéket határoz meg az élelmiszerrel érintkező egyes anyagokban monomerként felhasznált biszfenol-A tekintetében, valamint megtiltja a biszfenol-A csecsemőknek szánt polikarbonát cumisüvegek előállítására való felhasználását, a kioldódási határérték megállapításakor és a tilalom előírásakor alapul vett alapfeltételezések különböznek a játékokban előforduló biszfenol-A-ra vonatkozó kioldódási határérték meghatározásakor alkalmazottaktól.

               (8)

               A rendelkezésre álló tudományos bizonyítékok fényében, valamint figyelembe véve a játékok és az élelmiszerrel érintkező anyagok közötti különbségeket, a játékokban előforduló biszfenol-A-ra jelenleg vonatkozó egyedi határérték túl magas és felülvizsgálatra szorul.

               (9)

               A tudományos fórumok jelenleg vizsgálják a biszfenol-A hatásait. Noha lehetséges, hogy a kioldódási határértéket felül kell vizsgálni, ha a jövőben új, releváns tudományos adatok válnak elérhetővé, az aktuális tudományos ismereteket tükröző határértéket a gyermekek megfelelő védelmének biztosítása érdekében meg kell állapítani.

               (10)

               A 2009/48/EK irányelv II. mellékletének C. függelékét ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (11)

               Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az 2009/48/EK irányelv 47. cikke alapján létrehozott játékbiztonsági bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
   1. cikk
   A 2009/48/EK irányelv II. mellékletének C. függelékében a táblázat biszfenol-A-ra vonatkozó bejegyzése helyébe a következő szöveg lép:

                  „Biszfenol-A

                  80-05-7

                  0,04 mg/l (kioldódási határérték) az EN 71-10:2005 és az EN 71-11:2005 szabványban meghatározott módszerek szerint mérve.”

   2. cikk
   (1)   A tagállamok legkésőbb 2018. november 25-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
   Ezeket a rendelkezéseket a tagállamok 2018. november 26-tól alkalmazzák.
   Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
   (2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
   3. cikk
   Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2017. május 24-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 170., 2009.6.30., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2008. december 16-i 1272/2008/EK rendelete az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról (HL L 353., 2008.12.31., 1. o.).

      (3)  Az EFSA-nak az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagok, enzimek, aromaanyagok és technológiai segédanyagok tudományos testülete (CEF) (2015) Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of bisphenol A (BPA) in foodstuffs: PART II – Toxicological assessment and risk characterisation (Tudományos vélemény a biszfenol-A [BPA] élelmiszerekben való előfordulásának közegészségügyi kockázatairól: II. RÉSZ: Toxikológiai értékelés és kockázatjellemzés). EFSA Journal 2015;13(1):3978, 196. o.
   http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf

      (4)  A Bizottság 2011. január 14-i 10/2011/EU rendelete az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról (HL L 12., 2011.1.15., 1. o.).