title: KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) …/…, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja maksujärjestelmästä sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 390/2013 ja (EU) N:o 391/2013 kumoamisesta

text:
               KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) …/…,

               annettu 11.2.2019,

               yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja maksujärjestelmästä sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 390/2013 ja (EU) N:o 391/2013 kumoamisesta

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN KOMISSIO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (puiteasetus) 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 549/2004
                  1
                ja erityisesti sen 11 artiklan 6 kohdan,

               ottaa huomioon lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 550/2004
                  2
                ja erityisesti sen 15 artiklan 4 kohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklassa tarkoitetun suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän olisi parannettava lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyä yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa.

               (2)Asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklassa tarkoitettu lennonvarmistuspalvelujen maksujärjestelmä on keskeinen tekijä suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän onnistuneen täytäntöönpanon kannalta, ja siksi sen olisi täydennettävä kehittämisjärjestelmää. Maksujärjestelmän olisi osaltaan lisättävä avoimuutta ilmatilan käyttäjiltä perittävien maksujen määrittämisessä, määräämisessä ja täytäntöönpanossa, ja sen olisi edistettävä lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen kustannustehokkuutta ja lentojen tehokkuutta siten, että samalla säilytetään optimaalinen turvallisuuden taso. Maksujärjestelmän olisi oltava johdonmukainen Eurocontrolin reittimaksujärjestelmän ja kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksen, jäljempänä ’Chicagon yleissopimus’, 15 artiklan kanssa.

               (3)Jotta suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän kolmatta viiteajanjaksoa varten voitaisiin vahvistaa mukautettu sääntelykehys, on selkeyden vuoksi tarpeen tarkistaa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 390/2013
                  3
                olevia suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää koskevia täytäntöönpanosääntöjä ja komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 391/2013
                  4
                olevia maksujärjestelmää koskevia täytäntöönpanosääntöjä ja konsolidoida nämä säännökset yhdeksi täytäntöönpanoasetukseksi.

               (4)Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän olisi asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti katettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 551/2004
                  5
                6 artiklassa tarkoitetut lennonvarmistuspalvelut ja verkkotoiminnot. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava [tarkistetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen]
                  6
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimitettyyn verkon hallinnoijaan.

               (5)Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän ja maksujärjestelmän olisi parannettava lennonvarmistuspalvelujen suorituskykyä niin lennonaikaiset kuin lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelut kattavan portilta portille -lähestymistavan avulla. Niiden olisi edistettävä ATM-yleissuunnitelmassa
                  7
                esitettyjä lennonvarmistuspalvelujen suorituskyvyn pitkän aikavälin parannuksia niin, että ensisijaiset turvallisuustavoitteet otetaan asianmukaisesti huomioon. Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän olisi edistettävä ilmailun kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä ja mahdollistettava ilmatilan optimaalinen käyttö ottaen huomioon lentoliikennevirrat Euroopan ilmatilassa.

               (6)Suorituskyvyn tarkastuselin voi komission pyynnöstä antaa riippumatonta neuvontaa komissiolle kaikilla aloilla, jotka vaikuttavat lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyyn unionissa.

               (7)Kansallisten valvontaviranomaisten olisi voitava saada kaikilta asianomaisilta osapuolilta, myös niiden valvonnassa olevilta lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilta, merkitykselliset tiedot, jotka tarvitaan tämän asetuksen asianmukaisen täytäntöönpanon ja valvonnan varmistamiseen paikallisella tasolla. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien olisi helpotettava sellaisia kansallisten valvontaviranomaisten suorittamia tarkastuksia ja selvityksiä, joiden tarkoituksena on seurata suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän ja maksujärjestelmän täytäntöönpanoa.

               (8)Verkon hallinnoijan olisi annettava merkitykselliset tiedot tavoitteiden asettamiseksi unionin, kansallisella ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla ja tuettava suorituskykytavoitteiden saavuttamista verkon operaatiosuunnitelmassa vahvistettujen toimenpiteiden ja prosessien avulla.

               (9)Komission ja jäsenvaltioiden olisi suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää täytäntöön pannessaan koordinoitava toimintansa Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston kanssa sen varmistamiseksi, että turvallisuusnäkökohdat otetaan asianmukaisesti huomioon asetuksesta (EU) 2018/1139
                  8
                johtuvien turvallisuustavoitteiden ja -vaatimusten mukaisesti.

               (10)Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän viiteajanjakson keston olisi oltava sellainen, että se antaa monivuotisten pääomameno-ohjelmien täytäntöönpanon edellyttämän varmuuden siitä, että investoinneista saadaan odotettu tuotto suorituskyvyn parannuksina ja tarkat ennusteet ovat edelleen mahdollisia.

               (11)Keskeiset suorituskykyindikaattorit olisi määriteltävä turvallisuuteen, ympäristöön, kapasiteettiin ja kustannustehokkuuteen liittyvillä suorituskyvyn keskeisillä osa-alueilla. Näitä keskeisiä suorituskykyindikaattoreita olisi käytettävä saavutettavissa olevien, kestävien, realististen ja ajallisesti rajoitettujen suorituskykytavoitteiden asettamiseksi unionin, kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla. Verkon yleisen suorituskyvyn parantamiseksi keskeisten suorituskykyindikaattoreiden olisi katettava niin lennonaikaiset kuin lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelut sekä verkkotoiminnot.

               (12)Komission olisi asetettava unionin laajuiset suorituskykytavoitteet ottaen huomioon edellisellä viiteajanjaksolla tai edellisillä viiteajanjaksoilla saavutettu suorituskyvyn taso sekä suorituskyvyn tarkastuselimen, verkon hallinnoijan ja kansallisten valvontaviranomaisten antamat tiedot. Kansallisilta valvontaviranomaisilta saataviin tietoihin olisi sisällyttävä erityisesti alustavat kustannukset ja liikenne-ennusteita koskevat tiedot kyseiseltä viiteajanjaksolta. Komission olisi perusteltava unionin laajuiset suorituskykytavoitteet kuvaamalla niiden perustana olevat oletukset ja perusteet. Unionin laajuisia suorituskykytavoitteita laadittaessa olisi kuultava sidosryhmiä.

               (13)Jäsenvaltioiden olisi paikalliset olosuhteet huomioon ottaen voitava päättää, vahvistetaanko niiden suorituskykysuunnitelmat kansallisella vai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla.

               (14)Kansallisten valvontaviranomaisten olisi oltava vastuussa kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla sovellettaviin keskeisiin suorituskykyindikaattoreihin perustuvien kansallisten tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien suorituskykysuunnitelmien laatimisesta, sitovat suorituskykytavoitteet mukaan luettuina. Kansallisiin tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskeviin suorituskykysuunnitelmiin olisi sisällyttävä aloitteita, joilla tuetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien rajat ylittävää yhteistyötä niiden maantieteellisestä kattavuudesta riippumatta.

               (15)Suorituskykysuunnitelmien olisi oltava täysin läpinäkyviä käyttöomaisuuden hankkimiseen, kehittämiseen tai leasing-vuokraukseen tehtävien uusien ja jo tehtyjen investointien määritettyjen kustannusten suhteen. Suurten investointien olisi oltava yksityiskohtaisia ja perusteltuja sekä johdonmukaisia SESARin käyttöönoton ja odotettavan suorituskyvyn tehostumisen kanssa.

               (16)Kuulemiset olisi toteutettava kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla sen varmistamiseksi, että sidosryhmien näkemykset otetaan huomioon laadittaessa suorituskykysuunnitelmia ja niihin sisältyviä tavoitteita.

               (17)Koska suorituskyvyn keskeisten osa-alueiden välillä on vahvat yhteydet, suorituskykytavoitteiden väliset riippuvuussuhteet olisi turvallisuustavoitteiden ensisijaisuutta unohtamatta otettava asianmukaisesti huomioon tavoitteita asetettaessa.

               (18)Suorituskykytavoitteisiin olisi liitettävä kannustimia, joilla edistetään suorituskyvyn parantamista muun muassa soveltamalla liikenneriskin jakomekanismia kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella. Kannustinjärjestelmien olisi oltava tehokkaita, ja niiden muuttujien olisi oltava syrjimättömiä ja avoimia, jotta voidaan palkita tai rangaista todellisesta suorituskyvystä suhteessa asetettuihin suorituskykytavoitteisiin. Turvallisuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella ei pitäisi soveltaa mitään kannustimia sen ensisijaisen luonteen vuoksi. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei kannustinjärjestelmien täytäntöönpano vaikuta kielteisesti suunniteltuihin ja jatkuviin investointeihin, joilla pyritään tarjoamaan käyttäjille riittävä kapasiteetti ja lentojen tehokkuus.

               (19)Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä suorituskykysuunnitelmien luonnokset ja toimitettava ne komissiolle arviointia ja tarkastelua varten. Tässä yhteydessä komission olisi ensin tarkastettava, ovatko suorituskykysuunnitelmat täydelliset. Jos suunnitelmat ovat täydellisiä, komission olisi arvioitava, ovatko suorituskykysuunnitelmiin sisältyvät suorituskykytavoitteet johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa. Jos vaadittua johdonmukaisuutta ei voida vahvistaa, komission olisi pyydettävä jäsenvaltioita tarkistamaan suorituskykysuunnitelmiaan ja -tavoitteitaan tai toteuttamaan korjaavia toimenpiteitä.

               (20)Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä ja julkaistava suorituskykysuunnitelmiensa lopulliset versiot vasta sen jälkeen, kun komissio on todennut, että niihin sisältyvät kansalliset suorituskykytavoitteet tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla asetetut suorituskykytavoitteet, jäljempänä ’toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suorituskykytavoitteet’, ovat johdonmukaisia unionin laajuisten tavoitteiden kanssa.

               (21)Suorituskykysuunnitelmien luonnoksissa vahvistettuja tavoitteita olisi sovellettava arviointimenettelyissä viiteajanjakson alusta alkaen ja tarvittaessa kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla asetettujen suorituskykytavoitteiden tarkistamisen yhteydessä. Lopullisten suorituskykysuunnitelmien hyväksymisen jälkeen kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella vahvistettuja suorituskykytavoitteita olisi sovellettava takautuvasti mukauttamalla yksikköhintoja sen varmistamiseksi, että ilmatilan käyttäjät hyötyvät suorituskyvyn parannuksista viiteajanjakson alusta alkaen.

               (22)Jäsenvaltioiden olisi pyydettävä komissiolta lupa, jos ne haluavat tarkistaa yhtä tai useampaa suorituskykytavoitetta viiteajanjakson aikana. Tällainen pyyntö voidaan esittää silloin, kun varoituskynnykset saavutetaan, tai jos jäsenvaltio osoittaa, että suorituskykytavoitteiden perustana olevat alkuperäiset tiedot, oletukset ja perusteet eivät sellaisten olosuhteiden vuoksi, joita ei voitu ennakoida suorituskykysuunnitelman hyväksymisen aikaan, myöskään investointien osalta, enää ole merkittävässä määrin ja pysyvästi oikeita. Komission olisi annettava asianomaiselle jäsenvaltiolle lupa toteuttaa aiottu tarkistus ainoastaan, jos se on tarpeen ja oikeassa suhteessa edellä mainittuihin olosuhteisiin nähden ja jos tarkistetuilla suorituskykytavoitteilla varmistetaan, että johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa säilyy.

               (23)Yhdennettyä palveluntarjontaa vauhdittavien uusien teknologioiden ja liiketoimintamallien olisi ajan mittaan johdettava merkittäviin kustannussäästöihin käyttäjien eduksi, vaikka ne aluksi voivat johtaa rakenneuudistuskustannuksiin. Jos jäsenvaltio osoittaa, että rakenneuudistustoimenpiteistä koituu käyttäjille nettohyötyä, sen olisi myös voitava pyytää paikallisten kustannustehokkuustavoitteiden tarkistamista niihin liittyvien rakenneuudistuskustannusten kattamiseksi tarkistamalla suorituskykysuunnitelmiinsa sisältyvät määritetyt kustannukset komission luvalla.

               (24)Komission olisi tarkasteltava unionin laajuisia suorituskykytavoitteita viiteajanjaksolla sen määrittämiseksi, ovatko ne edelleen riittävät. Komission olisi harkittava unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden tarkistamista, jos viiteajanjakson aikana osoitetaan, etteivät tavoitteet muuttuneiden olosuhteiden vuoksi ole enää riittäviä ja että tavoitteiden tarkistaminen on tarpeen ja oikeasuhteista. Unionin laajuisten tavoitteiden tarkistamisen viiteajanjakson aikana olisi käynnistettävä uusi viiteajanjakso, johon sisältyy kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla laadittavien suorituskykysuunnitelmien ja suorituskykytavoitteiden vahvistaminen.

               (25)Verkkotoiminnoilla olisi myös oltava suorituskykytavoitteet, ja verkkotoimintojen olisi edistettävä unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden saavuttamista. Tätä varten verkon hallinnoijan olisi laadittava verkon suorituskykysuunnitelma, joka komission olisi tarkastettava ja hyväksyttävä.

               (26)Tehokas operatiivinen kumppanuus ja yhteistyöhön perustuva päätöksenteko lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, toiminnallisten ilmatilan lohkojen, lentoasemien sekä siviili- ja sotilasilmailmatilan käyttäjien ja verkon hallinnoijan kaltaisten keskeisten sidosryhmien välillä on olennaisen tärkeää verkkotoiminnoille asetettujen suorituskykytavoitteiden saavuttamisen kannalta.

               (27)Lennonvarmistuspalvelujen määritetyt kustannukset olisi rahoitettava ilmatilan käyttäjiltä perittävillä maksuilla. Nämä maksut olisi perittävä lennonaikaisia ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja varten perustetuilla maksuvyöhykkeillä. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että maksuvyöhykkeiden maantieteellinen kattavuus on selkeästi määritelty ja että maksuvyöhykkeet ovat johdonmukaisia lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen kanssa. Lentoasemien toiminnan muuttumisen vuoksi lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykettä voi olla tarpeen muuttaa viiteajanjakson aikana.

               (28)Kullekin maksuvyöhykkeelle olisi vahvistettava maksujen kustannusperusta, joka kattaa kyseeseen tulevien lennonvarmistuspalvelujen ja maaorganisaatioiden määritetyt kustannukset. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava sisällyttää näihin kustannusperustoihin kansallisten valvontaviranomaistensa määritetyt kustannukset sekä lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen liittyvät muut valtion kustannukset.

               (29)Lennonaikaisten ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen määritetyt kustannukset olisi vahvistettava ennen kunkin viiteajanjakson alkua suorituskykysuunnitelmien osana. Nämä määritetyt kustannukset on eriteltävä kyseessä olevan viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta. Kansallisten valvontaviranomaisten olisi varmistettava, että määritetyt kustannukset kattavat vain kustannuserät, jotka voidaan ottaa huomioon suorituskyvyn kehittämisjärjestelmässä ja maksujärjestelmässä.

               (30)Lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen kustannuspohjaan sisältyviin määritettyihin kustannuksiin olisi kuuluttava henkilöstökustannukset, muut toimintakustannukset kuin henkilöstökustannukset, poistokustannukset, pääomakustannukset ja poikkeukselliset kustannukset. Johdonmukaisuuden ja avoimuuden varmistamiseksi toteutuneet kustannukset olisi ilmoitettava vuosittain samoin luokiteltuina.

               (31)Kansallisten valvontaviranomaisten olisi ennen kunkin viiteajanjakson alkua määriteltävä perusteet, joita käytetään jaettaessa kustannuksia lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen välillä, ja ilmoitettava niistä komissiolle. Näillä perusteilla olisi varmistettava määritettyjen kustannusten läpinäkyvyys ja taattava, ettei lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen välillä esiinny ristikkäistukia.

               (32)Jäsenvaltioiden olisi laskettava vuosittain lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen maksuvyöhykkeiden yksikköhinnat. Yksikköhintaa laskettaessa jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että julkisista varoista ja unionin tukiohjelmista, kuten Euroopan laajuisesta liikenneverkosta, Verkkojen Eurooppa -välineestä ja koheesiorahastosta, rahoitettavista palveluista ja laitteista ei veloiteta ilmatilan käyttäjiä. Yksikköhintoja laskettaessa jäsenvaltioiden olisi voitava tehdä inflaatiotarkistus määritettyihin kustannuksiinsa.

               (33)Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmässä ja maksujärjestelmässä olisi otettava käyttöön liikenneriskin jakomekanismi palvelujen tarjoamisen kannustamiseksi. Kansallisten valvontaviranomaisten olisi voitava mukauttaa tässä asetuksessa määriteltyjen liikenneriskin jakamista koskevien muuttujien arvoja paikallisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen parantamiseksi. Mukautus olisi tehtävä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja ilmatilan käyttäjien kuulemisen jälkeen. Mukautukset eivät kuitenkaan saisi vähentää asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien riskiä verrattuna tässä asetuksessa vahvistettuun oletusmekanismiin.

               (34)Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien olisi kannettava kustannusriski määritettyjen ja toteutuneiden kustannusten välillä, lukuun ottamatta tiettyjä kustannuseriä, joihin sovelletaan erityisvaatimuksia.

               (35)Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilla ei saisi olla mahdollisuutta tuottaa taloudellisia ylijäämiä, jotka saadaan uusien ja jo tehtyjen investointien peruuttamisesta tai lykkäämisestä viiteajanjakson aikana. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien olisi viiteajanjakson aikana voitava mukauttaa suunniteltuja suuria investointeja vuosittain edellyttäen, että mukautus perustellaan yksityiskohtaisesti ja asianomainen kansallinen valvontaviranomainen hyväksyy pyydetyt muutokset. Jos uusien ja jo tehtyjen investointien todelliset kustannukset ylittävät määritetyt kustannukset viiteajanjakson aikana, kansallisten valvontaviranomaisten olisi vastattava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien toimittamien yksityiskohtaisten perustelujen tarkastamisesta ja luvan antamisesta mahdollisten lisäkustannusten perimiseen ilmatilan käyttäjiltä. Näiden kustannusten mahdollisia olennaisia eroja ei saisi periä käyttäjiltä, ellei kansallinen valvontaviranomainen ole vahvistanut, että lisäkustannukset johtuivat yksinomaan ATM-yleissuunnitelman ja erityisesti SESAR-yhteishankkeiden toteuttamisen kanssa johdonmukaisten operatiivisten muutosten edellyttämistä uusista ja jo tehdyistä investoinneista.

               (36)Sovellettavien oikeussäännösten tai rahoitusehtojen ennalta arvaamattomat muutokset voivat viiteajanjakson aikana johtaa siihen, että todelliset eläkekustannukset poikkeavat merkittävästi suorituskykysuunnitelmissa määritetyistä eläkekustannuksista. Kansallisten valvontaviranomaisten suorittaman tarkastelun jälkeen nämä kustannuserot olisi siirrettävä ilmatilan käyttäjien maksamiksi yksikköhintoja mukauttamalla.

               (37)Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava kunkin maksuvyöhykkeen yksikköhinta vuosittain. Jäsenvaltioiden olisi voitava vahvistaa yksikköhintansa yhdessä erityisesti silloin, kun maksuvyöhykkeet ulottuvat useamman kuin yhden jäsenvaltion ilmatilaan tai kun jäsenvaltiot soveltavat yhteistä reittimaksujärjestelmää. Komission olisi tarkastettava, että jäsenvaltioiden toimittamat yksikköhinnat ovat yksikköhintojen laskemista koskevien tämän asetuksen säännösten mukaisia.

               (38)Maksujärjestelmän olisi taattava täydelliset ja läpinäkyvät tiedot maksujen, todellisten kustannusten ja yksikköhintojen kustannusperustoista. Ennen viiteajanjakson alkua jäsenvaltioiden olisi kuultava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia sekä tarvittaessa lentoasemien pitäjiä ja koordinaattoreita suunnitelluista määritetyistä kustannuksista, suunnitelluista investoinneista, palveluyksikköennusteista ja hinnoittelupolitiikasta kyseisellä viiteajanjaksolla. Viiteajanjakson aikana jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että näitä sidosryhmiä kuullaan vuosittain yksikköhinnoista, joita aiotaan soveltaa, sekä lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta aiheutuneista todellisista kustannuksista. Jäsenvaltioiden olisi annettava kuulemisia varten täydelliset ja riittävät tiedot, jotka ovat kaikkien kuultavien yhteisöjen saatavilla.

               (39)Jäsenvaltioiden olisi voitava mukauttaa lennonvarmistuspalvelumaksuja, jotta kannustettaisiin varustamaan ilma-alukset SESAR-yhteishankkeisiin sisältyvillä järjestelmillä. Jäsenvaltioiden olisi lennonvarmistuspalvelujen tehostamiseksi ja niiden optimaalisen käytön edistämiseksi voitava mukauttaa maksuja lisää ottaen huomioon verkon ruuhkautuminen tietyllä alueella tai tietyllä reitillä tiettyinä aikoina.

               (40)Jäsenvaltioiden olisi voitava kerätä reittimaksut yhdessä yksittäisenä lentokohtaisena maksuna yhteisessä reittimaksujärjestelmässä maksujärjestelmän tehostamiseksi sekä hallinnollisen ja kirjanpidollisen työn vähentämiseksi.

               (41)Olisi säädettävä täytäntöönpanotoimenpiteistä sen varmistamiseksi, että ilmatilan käyttäjät maksavat lennonvarmistuspalvelumaksut nopeasti ja täysimääräisinä.

               (42)Kunkin yksittäisen lennon lennonvarmistuspalvelumaksut olisi kunkin maksuvyöhykkeen osalta laskettava sovellettavan yksikköhinnan ja palveluyksiköiden lukumäärän mukaan. Erityisesti kevyiltä ilma-aluksilta perittävien maksujen taso ei saa olla niin korkea, että turvallisuuden kannalta olennaisten laitteiden ja palveluiden käyttö tai uusien tekniikoiden ja menettelyjen käyttöönotto vähenisi. Jäsenvaltioiden olisi katettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille lennonvarmistuspalvelumaksuista vapautetuista lennoista aiheutuvat kustannukset.

               (43)Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus soveltaa yksinkertaistettua maksujärjestelmää lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kannustamiseksi ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten hallinnollisen taakan vähentämiseksi, jos aiempaa näyttöä operatiivisista ongelmista ei ole.

               (44)Jos lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelut tai viestintä-, suunnistus- ja valvontapalvelut, lennonvarmistukseen tarkoitetut sääpalvelut sekä ilmailutiedotuspalvelut (CNS, MET ja AIS) tai ilmaliikenteen hallinnan datapalvelut tarjotaan markkinaehdoin, jäsenvaltioiden olisi voitava vapauttaa nämä palvelut tietyistä maksujärjestelmään liittyvistä säännöksistä ja kustannustehokkuustavoitteiden asettamisesta. Jäsenvaltioiden olisi voitava vahvistaa tällaiset markkinaolosuhteet viiteajanjakson aikana.

               (45)On olennaisen tärkeää, että kansalliset valvontaviranomaiset, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, lentoaseman pitäjät, lentoaseman koordinaattorit, ilmatilan käyttäjät ja verkon hallinnoija antavat riittävästi dataa ja tietoja suorituskykytavoitteiden asettamista sekä unionin tasolla ja kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla suoritettavaa valvontaa varten.

               (46)Kansallisten valvontaviranomaisten olisi säännöllisesti seurattava suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien suorituskykytavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistystä. Jos tavoitteet eivät täyty, asianomaisen jäsenvaltion tai kansallisen valvontaviranomaisen olisi toteutettava määrittämänsä aiheelliset toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.

               (47)Komission olisi seurattava lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyä ja arvioitava säännöllisesti suorituskykytavoitteiden saavuttamista. Komission olisi esitettävä seurannan tulokset vuosittain yhtenäisen ilmatilan komitealle.

               (48)Tämän asetuksen nojalla vaadittavat olennaiset tiedot ja loppukertomukset olisi asetettava julkisesti saataville, jotta taataan riittävä avoimuus ja mahdollistetaan sidosryhmien asianmukainen kuuleminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta markkinaedellytyksiin liittyvien luottamuksellisuusvaatimusten soveltamista.

               (49)Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 390/2013 ja komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 391/2013 olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2020 alkaen, mutta niitä olisi edelleen sovellettava kyseisen päivämäärän jälkeen toiseen viiteajanjaksoon liittyvien velvoitteiden osalta.

               (50)Tätä asetusta olisi sovellettava kolmannen viiteajanjakson ja sitä seuraavien viiteajanjaksojen osalta. Jotta unionin laajuiset tavoitteet voitaisiin hyväksyä ja suorituskykysuunnitelmat valmistella ja hyväksyä ennen kolmannen viiteajanjakson alkua, tätä asetusta olisi sovellettava sen voimaantulopäivästä alkaen.

               (51)Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhtenäisen ilmatilan komitean lausunnon mukaiset,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

               I luku

               YLEISET SÄÄNNÖKSET

               1 artikla

               Kohde ja soveltamisala

               1.Tässä asetuksessa säädetään toimenpiteistä, jotka koskevat lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää ja maksujärjestelmää.

               2.Tätä asetusta sovelletaan lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen tarjoamiseen yleiselle ilmaliikenteelle kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön, jäljempänä ’ICAO’, Euroopan alueella (EUR), jolla jäsenvaltiot vastaavat lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta.

               Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin:

               (a)asetuksen (EY) N:o 549/2004 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat;

               (b)komission nimittämä elin, joka suorittaa verkkotoimintojen toteuttamisen kannalta tarpeellisia tehtäviä asetuksen (EY) N:o 551/2004 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka nimitetään [uuden verkkotoimintoja koskevan asetuksen] 4 artiklan mukaisesti.

               Kustannustehokkuuden tavoitteiden asettamiseksi ja suorituskyvyn seuraamiseksi tätä asetusta sovelletaan myös niihin viranomaisiin tai yksiköihin, joille aiheutuvat kustannukset voidaan kattaa käyttäjiltä perittävillä maksuilla, siten kuin nämä kustannukset määritellään asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja tämän asetuksen 22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa.

               3.Tätä asetusta sovelletaan sellaisilla jäsenvaltioiden alueilla sijaitsevilla lentoasemilla tarjottaviin lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluihin, joilla on vuodessa vähintään 80 000 mittarilentosääntöjen (IFR) mukaista ilmaliikennetapahtumaa.

               4.Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa tämän asetuksen säännöksiä myös lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluihin, joita tarjotaan niiden muilla kuin 3 kohdassa tarkoitetuilla alueilla sijaitsevilla lentoasemilla.

               5.Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa tämän asetuksen säännöksiä myös

               a)niiden vastuulla olevassa ilmatilassa tarjotut lennonvarmistuspalvelut ja verkkotoiminnot muilla ICAOn alueilla kuin EUR-alueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisestä siviili-ilmailusta vuonna 1944 tehdyn Chicagon yleissopimuksen, jäljempänä ’Chicagon yleissopimus’, mukaisia jäsenvaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia;

               b)lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, jotka saavat tarjota lennonvarmistuspalveluja ilman lupaa asetuksen (EY) N:o 550/2004 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               6.Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle 4 tai 5 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä.

               Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden päätösten kesto vastaa viiteajanjakson kestoa. Ne eivät saa muuttaa tai peruuttaa päätöksiä viiteajanjakson aikana.

               7.Tätä asetusta sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuun kolmanteen viiteajanjaksoon ja sitä seuraaviin viiteajanjaksoihin.

               2 artikla

               Määritelmät

               Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

               (1)’todellisilla kustannuksilla’ lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta kalenterivuoden aikana toteutuneita kustannuksia, joiden osalta edellytetään varmennettuja tilejä, tai, jos tällaisia varmennettuja tilejä ei ole, lopputarkastusta;

               (2)’ilmaliikennepalveluyksiköllä’ tai ’ATS-yksiköllä’ siviili- tai sotilasyksikköä, joka vastaa ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta tietyssä ilmatilassa;

               (3)’lentoaseman koordinaattorilla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka jäsenvaltio on nimittänyt hoitamaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93
                  9
                4 artiklassa vahvistettuja koordinointitehtäviä koordinoiduilla lentoasemilla;

               (4)’lentoaseman pitäjällä’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka pitää yhtä tai useampaa lentopaikkaa;

               (5)’ilmatilan käyttäjällä’ ilma-aluksen lentotoiminnan harjoittajaa sinä aikana, jona lento suoritetaan, tai jos lentotoiminnan harjoittajan henkilöllisyyttä ei tiedetä, ilma-aluksen omistajaa, ellei voida osoittaa, että toinen henkilö oli tuolloin lentotoiminnan harjoittaja;

               (6)’ilmatilan käyttäjien edustajalla’ yhden tai useamman ilmatilan käyttäjäluokan etuja ajavaa oikeushenkilöä tai tahoa;

               (7)’aluelennonjohtokeskuksella’ yksikköä, joka tarjoaa vastuualueellaan ilmaliikennepalveluja johdetuille lennoille;

               (8)’lentoreittimaksuvyöhykkeellä’ maasta yläilmatilaan ulottuvaa ilmatilan osaa, jossa tarjotaan lennonaikaisia lennonvarmistuspalveluja ja jonka osalta vahvistetaan yhteinen kustannusperusta ja yksikköhinta;

               (9)’poikkeuksellisella tapahtumalla’ olosuhteita, joissa ilmaliikenteen hallinnan (ATM) kapasiteetti on poikkeuksellisesti alentunut siten, että ilmaliikennevirtojen säätelystä (ATFM) johtuvat viivästykset ovat poikkeuksellisen suuria toiminnallisesta tai teknisestä muutoksesta aiheutuvan suunnitellun rajoituksen, erittäin epäsuotuisten sääolosuhteiden, luonnollisista tai poliittisista syistä taikka työtaistelutoimenpiteistä johtuvan laajojen ilmatilan osien liikenteeltä sulkemisen vuoksi ja sen vuoksi, että verkon hallinnoija aktivoi Euroopan ilmaliikenteen kriisien koordinointiyksikön (EACCC);

               (10)’IFR-ilmaliikennetapahtumilla vuodessa’ IFR-lentotoimintana suoritettujen nousujen ja laskujen yhteismäärää, joka lasketaan vuosittaisena keskiarvona niiden kolmen kalenterivuoden ajalta, jotka edeltävät vuotta, jona suorituskykysuunnitelma oli toimitettava 12 artiklan mukaisesti;

               (11)’ennustetulla inflaatioindeksillä’ viiteajanjakson alkua edeltäneeseen kolmanteen vuoteen perustuvaa vuotuista inflaatioindeksiä, joka lasketaan käyttämällä viimeisintä saatavilla olevaa Kansainvälisen valuuttarahaston suorituskykysuunnitelman laatimisajankohtana julkaisemaa asianomaisen jäsenvaltion kuluttajahintojen inflaatioprosenttimuutoksen ennustetta. Jos Kansainvälisen valuuttarahaston julkaisema prosentuaalinen muutos tiettynä vuotena on negatiivinen, on käytettävä nolla-arvoa.

               (12)’todellisella inflaatioindeksillä’ vuotuista todellista inflaatioindeksiä, joka perustuu kolmanteen vuoteen ennen viiteajanjakson alkua ja joka lasketaan käyttämällä todellista inflaatioastetta, jonka komissio julkaisee asianomaisen valtion osalta Eurostatin yhdenmukaistetussa kuluttajahintaindeksissä huhtikuussa vuonna n+1. Jos komission julkaisema prosentuaalinen muutos tiettynä vuotena on negatiivinen, on käytettävä nolla-arvoa;

               (13)’suurilla investoinneilla’ sellaisen käyttöomaisuuden hankkimista, kehittämistä, korvaamista, parantamista tai leasing-vuokrausta, jonka kokonaisarvo käyttöomaisuuden elinkaaren aikana on reaalisesti yli 5 miljoonaa euroa;

               (14)’kansallisella viranomaisella’ yhden tai useamman jäsenvaltion kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla perustamaa sääntely- tai valvontaviranomaista;

               (15)’uudella ja jo tehdyllä investoinnilla’ sellaista käyttöomaisuuden hankkimista, kehittämistä, korvaamista, parantamista tai leasing-vuokrausta, jossa investointiin liittyviä poistokustannuksia, pääomakustannuksia tai, leasing-vuokrauksen tapauksessa, käyttökustannuksia aiheutuu suorituskykysuunnitelman kattaman viiteajanjakson aikana;

               (16)’viiteajanjaksolla’ asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklan 3 kohdan d alakohdassa ja tämän asetuksen 7 artiklassa vahvistettua ajanjaksoa, jona unionin laajuiset suorituskykytavoitteet ovat voimassa ja niitä sovelletaan;

               (17)’viitearvolla’ lennonaikaisesta ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan viivästyksen arvoa, jonka verkon hallinnoija laskee kullekin jäsenvaltiolle ja kullekin toiminnalliselle ilmatilan lohkolle sen varmistamiseksi, että unionin laajuinen reitinaikaisesta ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan viivästyksen tavoite saavutetaan;

               (18)’rakenneuudistuskustannuksilla’ lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille rakenneuudistusten yhteydessä yhdennettyä palveluntarjontaa edistävien uusien teknologioiden, menetelmien tai liiketoimintamallien käyttöönottamisesta, työntekijöiden korvauksista, lennonjohtokeskusten sulkemisesta, toiminnan siirtämisestä uuteen paikkaan, omaisuuden arvon alenemisesta tai strategisten osallisuuksien hankkimisesta muissa lennonvarmistuspalvelujen tarjoajissa aiheutuvia merkittäviä kertaluonteisia kustannuksia;

               (19)’kiitotiepoikkeamalla’ lentopaikalla tapahtuvaa poikkeamaa, jossa ilma-alus, ajoneuvo tai henkilö on ilma-alusten laskeutumiseen ja lentoonlähtöön tarkoitetun pinnan suojatulla alueella ilma lupaa tai muutoin virheellisesti;

               (20)’porrastusminimin alituksella’ tilannetta, jossa määrätty porrastusminimi on alittunut ilma-alusten välillä;

               (21)’lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeellä’ jäsenvaltion alueella sijaitsevaa lentoasemaa tai lentoasemaryhmää, jolla tarjotaan lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja ja jolle vahvistetaan yksi kustannusperusta ja yksikköhinta;

               II LUKU

               Tehtävät ja vastuut

               3 artikla

               Suorituskyvyn tarkastuselimen antama apu

               Jos se on suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän yksityiskohtaiseen toimintaan liittyvien komission tehtävien hoitamiseksi tarpeen, komissio voi pyytää suorituskyvyn tarkastuselimeltä apua seuraavien seikkojen osalta:

               (a)lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kannalta merkityksellisten tietojen kerääminen, tutkiminen, validointi ja jakelu;

               (b)suorituskyvyn keskeisten osa-alojen valinta tai mukauttaminen;

               (c)keskeisten tulosindikaattoreiden ja seurantaindikaattoreiden määrittely;

               (d)unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden vaihteluvälien vahvistaminen ja unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden asettaminen ja tarkistaminen;

               (e)9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen perusarvojen, varoituskynnysten ja vertailuryhmien määrittäminen;

               (f)sen arvioiminen, ovatko kansalliset suorituskykytavoitteiden luonnokset tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla asetetut suorituskykytavoitteet, jäljempänä ’toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suorituskykytavoitteet’, johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa 14 ja 15 artiklan mukaisesti, sekä suorituskykysuunnitelmien luonnosten tarkistaminen 14 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

               (g)suorituskykysuunnitelmien luonnosten täydellisyyden tarkastaminen 13 artiklan mukaisesti;

               (h)tämän asetuksen 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun verkon suorituskykysuunnitelman luonnoksen tarkastaminen 19 artiklan mukaisesti;

               (i)tarkistettujen suorituskykytavoitteiden ja 15 artiklan 5 kohdan mukaisten jäsenvaltioiden korjaavien toimenpiteiden arviointi;

               (j)lennonvarmistuspalvelujen suorituskyvyn sekä investointi- ja pääomamenojen seuranta unionin tasolla, kansallisella tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla;

               (k)verkkotoimintojen suorituskyvyn seuranta 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               (l)kansallisten valvontaviranomaisten suorituskykysuunnitelmista toimittamien tietojen arviointi 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan ilmaliikenteen hallintaverkon suorituskyvyn seuraamiseksi;

               (m)sen arvioiminen, onko suorituskykytavoitteet saavutettu viiteajanjakson aikana;

               (n)ylläpito ja tuki suorituskykysuunnitelmia koskevan sidosryhmien kuulemisaikataulun sekä 24 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 30 artiklassa tarkoitettujen kuulemisvaatimusten koordinoinnissa.

               4 artikla

               Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien tiedottaminen ja niiden suorittaman seurannan helpottaminen

               1.Jos se on tarpeen suorituskykyjärjestelmän yksityiskohtaiseen toimintaan liittyvien kansallisten valvontaviranomaisten tehtävien hoitamiseksi, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on pyynnöstä ja viipymättä toimitettava näille viranomaisille seuraavat:

               (a)paikallisia olosuhteita koskevat tiedot, jotka ovat merkityksellisiä kansallisten suorituskykytavoitteiden tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla asetettavien suorituskykytavoitteiden asettamisen kannalta;

               (b)tiedot lennonvarmistusmaksujen oman pääoman tuoton määrittämiseksi;

               (c)sellaiset tiedot suunnitelluista investoinneista pyynnön esittämispäivää seuraavien viiden vuoden aikana, joista käy ilmi uusien ja jo tehtyjen investointien suunniteltu menoprofiili viiteajanjakson aikana ja sen jälkeen, sekä tiedot siitä, miten suurilla investoinneilla edistetään suorituskykyä kullakin suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella;

               (d)komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/373
                  10
                liitteessä III olevassa ATM/ANS.OR.D.005 kohdassa tarkoitettu lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan liiketoimintasuunnitelma;

               (e)28 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi tarvittavat tiedot;

               (f)kustannusperustoja koskevat tiedot ja tiedot lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen kustannusten jakamisesta sekä tiedot kaupallisesta toiminnasta saaduista tuloista ja saaduista julkisista varoista.

               2.Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on helpotettava 37 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltainen kansallisen valvontaviranomaisen suorittaman tai sen puolesta kyseisen viranomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti suoritettavan valvonnan kannalta tarpeellisia toimia erityisesti toimittamalla pyynnöstä asiaankuuluvat asiakirjat, data, tiedot ja suulliset selvitykset sekä, jos kyseisen jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö sen sallii, antamalla kyseisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti pääsy asiaankuuluviin tiloihin, maa-alueeseen tai ajoneuvoihin.

               5 artikla

               Verkon hallinnoijan antama apu

               Verkon hallinnoijan on hoidettava seuraavat suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän yksityiskohtaiseen toimintaan liittyvät tehtävät:

               (a)tukea komissiota antamalla asiaan liittyviä tietoja unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden vahvistamiseksi ennen viiteajanjakson alkua ja näiden tavoitteiden saavuttamisen seuraamiseksi viiteajanjakson aikana, myös kiinnittämällä ilman aiheetonta viivytystä komission huomio tilanteisiin, joissa suorituskykyä koskevat tavoitteet eivät täyty tai on olemassa riski siitä, etteivät ne täyty, tai joissa operatiivisessa suorituskyvyssä havaitaan merkittävää ja jatkuvaa alenemista;

               (b)tukea komission pyynnöstä kansallisia valvontaviranomaisia antamalla merkityksellisiä tietoja suorituskykysuunnitelmien valmistelua varten ja ilmoittamalla kansalliselle valvontaviranomaiselle viipymättä tilanteista, joissa kansalliset suorituskykytavoitteet tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet eivät täyty tai on olemassa riski siitä, etteivät ne täyty, tai joissa operatiivisessa suorituskyvyssä havaitaan merkittävää ja jatkuvaa alenemista;

               (c)tukea lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia kansallisten suorituskykytavoitteiden tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien suorituskykytavoitteiden saavuttamisessa erityisesti laatimalla ja panemalla täytäntöön [tarkistetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen] 9 artiklassa tarkoitettu verkon operaatiosuunnitelma.

               6 artikla

               Koordinointi Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston kanssa

               Komissio ja jäsenvaltiot koordinoivat toimiaan asetuksen (EY) N:o 549/2004 13 a artiklan nojalla ja asetuksen (EU) 2018/1139 75 artiklan 2 kohdan h alakohdan ja 93 artiklan b alakohdan mukaisesti Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston kanssa varmistaakseen, että

               (a)turvallisuusnäkökohtiin puututaan asianmukaisesti, keskeisten suorituskykyindikaattoreiden ja unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden asettaminen, tarkistaminen ja täytäntöönpano turvallisuuden keskeisellä osa-alueella mukaan luettuina;

               (b)keskeiset suorituskykyindikaattorit ja suorituskykytavoitteet turvallisuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella ovat johdonmukaisia asetuksen (EU) 2018/1139 6 artiklassa tarkoitetun Euroopan lentoturvallisuussuunnitelman kanssa.

               III LUKU

               Suorituskykytavoitteiden asettaminen

               7 artikla

               Viiteajanjaksojen kesto

               1.Kolmas viiteajanjakso kattaa kalenterivuodet 2020–2024.

               2.Seuraavat viiteajanjaksot kattavat kukin viisi kalenterivuotta.

               3.Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu viiteajanjaksojen kesto ei rajoita 10 artiklan 6 kohdan soveltamista.

               8 artikla

               Keskeisten suorituskykyindikaattoreiden ja seurantaindikaattoreiden määrittely

               1.Keskeisiä suorituskykyindikaattoreita ja indikaattoreita, joilla seurataan lennonvarmistuspalvelujen suorituskykyä unionin tasolla kullakin suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella, ovat liitteessä I olevassa 1 jaksossa vahvistetut indikaattorit.

               2.Keskeisiä suorituskykyindikaattoreita ja indikaattoreita, joilla seurataan lennonvarmistuspalvelujen suorituskykyä kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkojen tasolla, ovat liitteessä I olevassa 2 jaksossa vahvistetut indikaattorit.

               3.Keskeisiä suorituskykyindikaattoreita ja indikaattoreita, joilla seurataan verkkotoimintojen suorituskykyä, ovat liitteessä I olevassa 3 jaksossa vahvistetut indikaattorit.

               4.Jäsenvaltiot voivat vahvistaa keskeiset suorituskykyindikaattorit ja 2 kohdassa tarkoitettujen lisäksi muita seurantaindikaattoreita erityisesti siviili- ja sotilasilmailun tai meteorologisten seikkojen osalta.

               9 artikla

               Unionin laajuiset suorituskykytavoitteet

               1.Kansallisten valvontaviranomaisten on viimeistään 19 kuukautta ennen viiteajanjakson alkua toimitettava komissiolle tulevan viiteajanjakson osalta tiedot aloituskustannuksista ja 10 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetuista liikenne-ennusteista unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden asettamista varten.

               2.Komissio julkaisee viimeistään 15 kuukautta ennen viiteajanjakson alkua unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden ohjeelliset vaihteluvälit, jotka muodostuvat vuotuisista vähimmäis- ja enimmäisarvoista, joiden rajoissa komissio aikoo asettaa unionin laajuiset suorituskykytavoitteet.

               Komissio kuulee asetuksen (EY) N:o 549/2004 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja sidosryhmiä, muita asianomaisia henkilöitä ja organisaatioita sekä turvallisuusnäkökohtien osalta Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastoa näistä tavoitteiden ohjeellisista vaihteluväleistä.

               3.Komissio vahvistaa viimeistään seitsemän kuukautta ennen viiteajanjakson alkua asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti unionin laajuiset suorituskykytavoitteet 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille keskeisille suorituskykyindikaattoreille.

               Sitä varten komissio aikoo

               (a)ottaa huomioon suorituskyvyn tarkastuselimen, verkon hallinnoijan ja kansallisten valvontaviranomaisten toimittamat merkitykselliset tiedot;

               (b)käyttää lennonaikaisia liikenne-ennusteita, jotka ilmaistaan IFR-tapahtumina ja palveluyksikköinä ja jotka perustuvat tuoreimpaan saatavilla olevaan Eurocontrolin tilasto- ja ennustepalvelun (STATFOR) perusennusteeseen;

               (c)perustella kunkin unionin laajuisen suorituskykytavoitteen antamalla kuvauksen kunkin tavoitteen taustalla olevista oletuksista ja perusteista, mukaan lukien se, miten tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tietoja on käytetty, sekä 2 kohdassa tarkoitetun kuulemisen tulokset ja muut merkitykselliset asiatiedot.

               4.Samalla kun komissio vahvistaa unionin laajuiset suorituskykytavoitteet se vahvistaa

               (a)unionin laajuisen ’määritettyjen kustannusten perusarvon’ ja unionin laajuisen ’määritettyjen yksikkökustannusten perusarvon’ tavoitteiden asettamiseksi liitteessä I olevan 1 jakson 4.1 kohdassa tarkoitetun keskeisen suorituskykyindikaattorin osalta kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella. Nämä perusarvot lasketaan viiteajanjakson alkua edeltävän vuoden osalta.

               Määritettyjen kustannusten perusarvot on arvioitava käyttämällä edelliseltä viiteajanjaksolta saatavilla olevia todellisia kustannuksia, jotka mukautetaan siten, että otetaan huomioon viimeisimmät saatavilla olevat kustannusarviot, liikenteen vaihtelut ja niiden suhde kustannuksiin.

               Määritettyjen yksikkökustannusten perusarvo saadaan jakamalla määritettyjen kustannusten perusarvo palveluyksikköinä ilmaistulla viiteajanjakson alkua edeltäneen vuoden liikenne-ennusteella.

               (b)varoituskynnykset, joiden ylittyessä jäsenvaltiot voivat pyytää suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien suorituskykytavoitteiden tarkistamista 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti. Varoituskynnykset perustuvat seuraaviin muuttujiin:

               i)tosiasiallisen liikenteen poikkeama liikenne-ennusteesta tiettynä kalenterivuonna IFR-tapahtumina ilmaistuna prosenttiosuutena;

               ii)tosiasiallisen liikenteen poikkeama liikenne-ennusteesta tiettynä kalenterivuonna ilmaistuna prosenttiosuutena palveluyksiköistä;

               iii)[tarkistetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen] 9 artiklan 4 kohdan a alakohdan ja 9 artiklan 8 kohdan mukaisten verkon operaatiosuunnitelman kausipäivitysten tuloksena saatujen viitearvojen vaihtelu verrattuna verkon operaatiosuunnitelman viimeisimmän version viitearvoihin, jotka olivat saatavilla suorituskykysuunnitelman laatimisajankohtana. Tämä poikkeama ilmaistaan vertailuarvojen suuruudesta riippuen vaihtelun prosenttiosuutena tai minuuttiosuutena lennonaikaisesta ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvasta viivästyksestä;

               (c)samanlaisessa operatiivisessa ja talousympäristössä toimivien lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien vertailuryhmät suorituskykytavoitteiden arvioimiseksi kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella.

               10 artikla

               Suorituskykysuunnitelmat

               1.Kansallisten valvontaviranomaisten on laadittava suorituskykysuunnitelmat joko kansallisella tasolla tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla.

               2.Suorituskykysuunnitelmat on laadittava liitteessä II esitetyn mallin mukaisesti, ja niihin on sisällyttävä seuraavat:

               a)sitovat kansalliset suorituskykytavoitteet tai sitovat toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet, jotka on vahvistettu 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen keskeisten suorituskykyindikaattoreiden perusteella, mukaan lukien ’määritettyjen kustannusten perusarvo’ ja ’määritettyjen yksikkökustannusten perusarvo’ kullekin maksuvyöhykkeelle tavoitteiden asettamiseksi kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella. Nämä perusarvot lasketaan viiteajanjakson alkua edeltävän vuoden osalta.

               Määritettyjen kustannusten perusarvot on arvioitava käyttämällä edelliseltä viiteajanjaksolta saatavilla olevia todellisia kustannuksia, jotka mukautetaan siten, että otetaan huomioon viimeisimmät saatavilla olevat kustannusarviot, liikenteen vaihtelut ja niiden suhde kustannuksiin.

               Määritettyjen yksikkökustannusten perusarvo saadaan jakamalla määritettyjen kustannusten perusarvo palveluyksikköinä ilmaistulla viiteajanjakson alkua edeltäneen vuoden viimeisimmällä saatavilla olevalla liikenne-ennusteella.

               b)lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen määritetyt kustannukset asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan ja tämän asetuksen mukaisesti;

               c)11 artiklan mukaisesti laaditut kannustinjärjestelmät, joissa täsmennetään kannustinjärjestelmien muuttujat, tarvittaessa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu pivot-arvojen eriyttämismekanismi sekä näiden kannustinjärjestelmien tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävät toimenpiteet;

               d)kuvaus tärkeimmistä toimenpiteistä, joilla suorituskykytavoitteet pyritään saavuttamaan;

               e)vahvistus siitä, että se on tämän asetuksen 1 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 549/2004 7 artiklan nojalla tämän asetuksen soveltamisalan mukainen;

               f)lennonaikaiset liikenne-ennusteet, jotka ilmaistaan IFR-tapahtumina ja palveluyksikköinä ja jotka perustuvat Eurocontrolin STATFOR-perusennusteeseen;

               g)lähi- ja lähestymisalueen liikenne-ennusteet, jotka ilmaistaan IFR-tapahtumina ja palveluyksikköinä ja jotka perustuvat Eurocontrolin STATFOR-perusennusteeseen;

               h)kuvaus aloitteista, joilla tuetaan rajat ylittävää koordinointia ja sellaisten rajat ylittävien palvelujen tarjoamista, jotka edistävät operatiivista suorituskykyä tai kustannustehokkuutta tai molempia;

               i)tiedot seuraavista:

               i)suuret investoinnit;

               ii)suurten ilmatilan muutosten tai ilmaliikenteen hallintajärjestelmän parannusten käyttöönottoa koskevat hallintasuunnitelmat, joilla pyritään minimoimaan mahdolliset kielteiset vaikutukset verkon suorituskykyyn.

               Kansalliset valvontaviranomaiset voivat kuitenkin f ja g alakohdan osalta päättää käyttää muita lennonaikaisia ja lähi- ja lähestymisaluetta koskevia ennusteita kuin Eurocontrolin perusennusteeseen perustuvat ennusteet. Tällöin niiden on kuultava ilmatilan käyttäjien edustajia ja asianomaisia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia ja esitettävä perustelut muiden ennusteiden käytölle suorituskykysuunnitelmassa. Erot Eurocontrolin STATFOR-perusennusteeseen saavat liittyä tiettyihin paikallisiin tekijöihin, joita ei oteta riittävästi huomioon Eurocontrolin STATFOR-perusennusteessa. Kaikilla suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla on käytettävä samoja ennusteita.

               3.Suorituskykysuunnitelmiin voi sisältyä täydentäviä suorituskykytavoitteita, jotka on asetettu 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen keskeisten suorituskykyindikaattoreiden perusteella. Näillä tavoitteilla tuetaan 9 artiklan 3 kohdassa ja tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen suorituskykytavoitteiden saavuttamista.

               4.Asetuksen (EY) N:o 549/2004 10 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti kansallisten valvontaviranomaisten on kuultava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia ja tarvittaessa lentoaseman pitäjiä ja koordinaattoreita suorituskykysuunnitelmien luonnoksista sekä niihin sisältyvistä suorituskykytavoitteista ja kannustinjärjestelmistä.

               5.Verkon hallinnoijan on laadittava verkon suorituskykysuunnitelma. Verkon suorituskykysuunnitelma on laadittava liitteessä III esitetyn mallin mukaisesti, ja siinä on vahvistettava seuraavat:

               (a)verkon hallinnoijan lisäarvo jäsenvaltioiden toimien, toiminnallisten ilmatilan lohkojen, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien sekä siviili- ja sotilasilmatilan käyttäjien toiminnan tukemiseksi kapasiteetin ja ympäristötavoitteiden saavuttamisessa sekä verkkotoimintojen osuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden saavuttamisessa;

               (b)verkon hallinnoijan ja kunkin verkkotoiminnon suorituskykytavoitteet ja näiden tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävät toimenpiteet.

               6.Jos komissio on tarkistanut unionin laajuisia suorituskykytavoitteita asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklan 3 kohdan c alakohdan neljännen alakohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on tarkistettava suorituskykysuunnitelmiaan ja sisällytettävä niihin tarkistetut suorituskykytavoitteet tämän asetuksen mukaisesti.

               11 artikla

               Kannustinjärjestelmät

               1.Jäsenvaltioiden hyväksymiin suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien kannustinjärjestelmien on

               (a)tarjottava taloudellisia kannustimia suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi tehokkaalla ja oikeasuhteisella tavalla kustannustehokkuuteen ja kapasiteettiin liittyvillä keskeisillä osa-alueilla;

               (b)oltava voimassa koko suorituskykysuunnitelman kattaman ajanjakson;

               (c)oltava syrjimättömiä, avoimia ja tehokkaita;

               (d)koskettava lennonaikaisia ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja.

               2.Kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella suorituskykytavoitteiden kannustinjärjestelmiin sovelletaan 27 ja 28 artiklaa.

               3.Suorituskykytavoitteiden kannustinjärjestelmien on suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella noudatettava 1 kohdassa vahvistettujen periaatteiden lisäksi seuraavia periaatteita:

               (a)ne ovat oikeassa suhteessa ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan viivästyksen tasoon ja koostuvat taloudellisista hyödyistä ja taloudellisista haitoista, joilla on oleellinen vaikutus riskituloihin;

               (b)ne asetetaan siten, että suurimmat taloudelliset haitat ovat vähintään yhtä suuret kuin suurimmat taloudelliset hyödyt.

               Kansallisen valvontaviranomaisen on määriteltävä liitteessä XIII olevan 2.1 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa ja 2.2 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa sekä liitteessä XIII olevan 2.1 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa ja 2.2 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut taloudellisten hyötyjen ja haittojen laskennassa käytettävät kiinteät enimmäisprosenttimäärät, joiden osalta edellytetään asianomaisten ilmatilan käyttäjien edustajien ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kuulemista.

               Liitteessä XIII olevan 2.1 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa ja 2.2 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut rahallisten hyötyjen laskennassa käytettävät kiinteät enimmäisprosenttimäärät saavat olla enintään 2 prosenttia.

               (c)Taloudellisten hyötyjen tai haittojen laskennassa käytetään pivot-arvoja.

               Kansallisen valvontaviranomaisen on ennen viiteajanjakson alkua päätettävä, perustuvatko pivot-arvot

               i)kansallisen tason suorituskykytavoitteisiin kunkin yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tasolla eriteltyinä; vai

               ii)kansallisella tasolla mukautettuihin suorituskykytavoitteisiin niin, että ne eritellään kunkin yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tasolla, kansallinen valvontaviranomainen vahvistaa ne vuosittain seuraavaksi vuodeksi liitteessä XIII olevan 1 kohdan mukaisesti ja niiden osalta edellytetään ilmatilan käyttäjien ja asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kuulemista. Mukautusmekanismi on määriteltävä suorituskykysuunnitelmassa, sitä on sovellettava kunakin viiteajanjakson vuotena eikä sitä saa muuttaa viiteajanjakson aikana.

               Kansallisen valvontaviranomaisen on annettava komissiolle vuosittain tiedoksi pivot-arvot;

               (d)kansallisen valvontaviranomaisen asettamalla pivot-arvolla on oltava symmetrinen vaihteluväli, josta on kuultava asianomaisia ilmatilan käyttäjiä ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia sen varmistamiseksi, etteivät vähäiset ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästykset johda taloudellisiin hyötyihin tai haittoihin;

               (e)jos ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva todellinen keskimääräinen viivästys lentoa kohti vuonna n on pienempi kuin vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin, tämä tuottaa taloudellista hyötyä nostamalla yksikköhintaa vuonna n+2 liitteessä XIII olevan 2 kohdan mukaisesti;

               (f)jos ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva todellinen keskimääräinen viivästys lentoa kohti vuonna n on suurempi kuin vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin, tämä tuottaa taloudellista haittaa laskemalla yksikköhintaa vuonna n+2 liitteessä XIII olevan 2 kohdan mukaisesti;

               (g)lennonaikaisiin tavoitteisiin kapasiteetin kannalta keskeisellä osa-alueella, jos suorituskykysuunnitelma laaditaan toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, sovelletaan a–f alakohdassa tarkoitettujen periaatteiden lisäksi seuraavia säännöksiä:

               i)asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten on kannustimien asettamiseksi kansallisella tasolla eriteltävä liitteessä I olevan 2 jakson 3.1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu toiminnallista ilmatilan lohkoa koskeva suorituskykytavoite kunkin yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tasolla. Tuloksena saatuja arvoja käytetään c alakohdassa tarkoitettujen pivot-arvojen perustana;

               ii)asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten on sovellettava samaa kannustinjärjestelmää johdonmukaisesti kaikkiin asianomaisiin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin;

               iii)toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevia pivot-arvoja on myös käytettävä kunkin i alakohdassa tarkoitetun lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tason pivot-arvojen lisäksi, ja niiden on perustuttava joko

               –suorituskykytavoitteisiin toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla; tai

               –mukautettuihin suorituskykytavoitteisiin toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla liitteessä XIII olevan 1 kohdan mukaisesti ja edellyttäen, että asianomaisia ilmatilan käyttäjien edustajia ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia on kuultu;

               iv)poiketen siitä, mitä c alakohdassa säädetään, kaikkien asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten on yhdessä päätettävä, mukautetaanko pivot-arvoja kunkin yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan ja toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla. Tätä päätöstä on sovellettava yhdenmukaisesti kaikkiin kunkin yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan ja toiminnallisen ilmatilan lohkon tason pivot-arvoihin koko viiteajanjakson ajan;

               v)jos suorituskykytavoitteet kansallisella ja toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla mukautetaan, on sovellettava samaa mukautusmekanismia suorituskykytavoitteisiin kansallisella ja toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla;

               vi)jos lennonaikaisesta ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva kokonaisviivästys lentoa kohti vuonna n on toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla suurempi kuin iii kohdassa tarkoitettu vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin, 3 kohdan e alakohtaa ei sovelleta ja 3 kohdan f alakohtaa sovelletaan ainoastaan niihin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin, joiden osalta tosiasiallinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva viivästys lentoa kohti vuonna n on suurempi kuin vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin;

               vii)jos lennonaikaisesta ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva kokonaisviivästys lentoa kohti vuonna n on toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla pienempi kuin iii kohdassa tarkoitettu vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin, 3 kohdan f alakohtaa ei sovelleta ja 3 kohdan e alakohtaa sovelletaan ainoastaan niihin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin, joiden osalta tosiasiallinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva viivästys lentoa kohti vuonna n on pienempi kuin vuodelle n asetettu pivot-arvo ja ylittää d alakohdassa tarkoitetun vaihteluvälin.

               4.Jäsenvaltioiden hyväksymiin suorituskykysuunnitelmiin sisältyvissä kannustinjärjestelmissä voidaan myös ottaa käyttöön taloudellisia kannustimia suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi ympäristönsuojelun suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella tai 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen lisäsuorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti, edellyttäen että ne ovat tehokkaita ja oikeasuhteisia. Näitä kannustinjärjestelmiä olisi sovellettava 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kannustinjärjestelmien lisäksi ja niistä riippumatta. Näistä kannustinjärjestelmistä aiheutuva taloudellinen hyöty saa olla enintään 2 prosenttia ja taloudellinen haitta enintään 4 prosenttia vuoden n määritetyistä kustannuksista.

               IV LUKU

               Suorituskykysuunnitelmien hyväksyminen, arviointi ja tarkistaminen

               12 artikla

               Suorituskykysuunnitelmien luonnosten hyväksyminen ja toimittaminen

               Kunkin jäsenvaltion on hyväksyttävä asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten kansallisella tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla laatima suorituskykysuunnitelman luonnos ja toimitettava se komissiolle viimeistään kolme kuukautta ennen sen viiteajanjakson alkua, jota suunnitelma koskee. Jos suorituskykysuunnitelman luonnos laaditaan toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, se on toimitettava komissiolle sen jälkeen, kun kaikki asianomaiset jäsenvaltiot ovat hyväksyneet suunnitelman.

               13 artikla

               Suorituskykysuunnitelmien luonnosten täydellisyyden tarkastaminen

               1.Komissio tarkastaa, sisältävätkö jäsenvaltioiden 12 artiklan mukaisesti toimittamat suorituskykysuunnitelmien luonnokset kaikki osatekijät, joita tarvitaan sen arvioimiseen, täyttyvätkö 10 artiklan 2 ja 4 kohdassa ja soveltuvin osin 10 artiklan 3 ja 5 kohdassa luetellut vaatimukset.

               2.Jos komissio havaitsee 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen jälkeen, että yksi tai useampi osatekijä puuttuu, se pyytää yhden kuukauden kuluessa suorituskykysuunnitelman luonnoksen vastaanottamisesta asianomaisia jäsenvaltioita toimittamaan päivitetyn suorituskykysuunnitelman luonnoksen, joka sisältää puuttuvat osatekijät.

               Tässä tapauksessa asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava päivitetty suorituskykysuunnitelman luonnos komissiolle ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa kolmen viikon kuluessa komission pyynnöstä.

               3.Komissio aloittaa suorituskykysuunnitelman luonnoksen 14 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tapauksen mukaan joko sen jälkeen, kun se on suorittanut 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen siitä, että suorituskykysuunnitelman luonnos sisältää kaikki vaadittavat osatekijät, tai sen jälkeen, kun se on vastaanottanut 2 kohdassa tarkoitetun päivitetyn suorituskykysuunnitelman luonnoksen.

               14 artikla

               Suorituskykysuunnitelmien luonnosten ja tavoitteiden arviointi ja tarkistaminen

               1.Komissio arvioi suorituskykysuunnitelmien luonnokseen sisältyvien kansallisten suorituskykytavoitteiden tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuuden unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa liitteessä IV olevassa 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaan ja ottaen huomioon paikalliset olosuhteet. Komissio voi täydentää arviointia tarkastelemalla suorituskykysuunnitelman luonnoksia uudelleen liitteessä IV olevassa 2 kohdassa esitettyjen osatekijöiden osalta.

               2.Jos komissio 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella toteaa, että suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvät suorituskykytavoitteet ovat johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, komissio tekee asiassa päätöksen viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on tapauksen mukaan vastaanottanut suorituskykysuunnitelman luonnoksen tai 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päivitetyn suorituskykysuunnitelman luonnoksen, ja ilmoittaa päätöksestään asianomaisille jäsenvaltioille.

               3.Jos komissio 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella toteaa, ettei yksi tai useampi suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvistä suorituskykytavoitteista ole johdonmukainen unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, komissio tekee asiassa päätöksen viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on tapauksen mukaan vastaanottanut suorituskykysuunnitelman luonnoksen tai 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päivitetyn suorituskykysuunnitelman luonnoksen, ja antaa asetuksen (EY) N:o 549/2004 11 artiklan 3 kohdan c alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja suosituksia.

               Tässä tapauksessa asianomaisten jäsenvaltioiden on kolmen kuukauden kuluessa komission päätöksen hyväksymispäivästä tarkistettava suorituskykytavoitteita ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet suorituskykysuunnitelman luonnoksen tarkistamiseksi komission suositukset huomioon ottaen ja toimitettava tarkistettu suorituskykysuunnitelman luonnos komissiolle.

               15 artikla

               Tarkistettujen suorituskykysuunnitelmien luonnosten ja tavoitteiden arviointi ja korjaavien toimenpiteiden hyväksyminen

               1.Vastaanotettuaan sille 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetun tarkistetun suorituskykysuunnitelman luonnoksen komissio arvioi tarkistetun suorituskykysuunnitelman luonnoksen ja siihen sisältyvien tarkistettujen suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuuden unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa liitteessä IV olevassa 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaan ja ottaen huomioon paikalliset olosuhteet. Komissio voi täydentää arviointia tarkastelemalla suorituskykysuunnitelman luonnoksia uudelleen liitteessä IV olevassa 2 kohdassa esitettyjen osatekijöiden osalta.

               2.Jos komissio 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella toteaa, että tarkistettuun suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvät tarkistetut suorituskykytavoitteet ovat johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, komissio tekee asiassa päätöksen viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut tarkistetun suorituskykysuunnitelman luonnoksen, ja ilmoittaa päätöksestään asianomaisille jäsenvaltioille.

               3.Jos komissio 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella toteaa, ettei tarkistettuun suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvien tarkistettujen suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa ole varmaa, komissio aloittaa viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut tarkistetun suorituskykysuunnitelman luonnoksen, näiden suorituskykytavoitteiden ja paikallisten olosuhteiden yksityiskohtaisen tarkastelun, jota varten se voi tarvittaessa pyytää kansallisilta valvontaviranomaisilta lisätietoja ja josta se ilmoittaa asianomaisille jäsenvaltioille.

               4.Jos komissio 3 kohdassa tarkoitetun yksityiskohtaisen tarkastelun jälkeen toteaa, että tarkistettuun suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvät tarkistetut suorituskykytavoitteet ovat johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, komissio tekee asiassa päätöksen viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on aloitti yksityiskohtaisen tarkastelun, ja ilmoittaa päätöksestään asianomaisille jäsenvaltioille.

               5.Jos komissio 3 kohdassa tarkoitetun yksityiskohtaisen tarkastelun jälkeen toteaa, etteivät tarkistettuun suorituskykysuunnitelman luonnokseen sisältyvät tarkistetut suorituskykytavoitteet ole johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, komissio tekee asiassa päätöksen viiden kuukauden kuluessa siitä, kun se on aloitti yksityiskohtaisen tarkastelun, ja vahvistaa korjaavat toimenpiteet, joihin asianomaisten jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 11 artiklan 3 kohdan c alakohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ryhdyttävä.

               6.Jos komissio on hyväksynyt 5 kohdassa tarkoitetun päätöksen, asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kolmen kuukauden kuluessa kyseisen päätöksen antamispäivästä toimenpiteet, joihin ne ovat ryhtyneet kyseisen päätöksen mukaan, sekä tiedot, jotka osoittavat, että toimenpiteet ovat kyseisen päätöksen mukaisia.

               7.Komissio arvioi sille 6 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella, ovatko asianomaisten jäsenvaltioiden toimenpiteet riittäviä sen varmistamiseksi, että 5 kohdassa tarkoitettua päätöstä noudatetaan asetuksen (EY) N:o 549/2004 ja tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti.

               Jos komissio toteaa, että toimenpiteet ovat riittäviä 5 kohdassa tarkoitetun päätöksen noudattamisen varmistamiseksi, se ilmoittaa tästä asianomaisille jäsenvaltioille.

               Jos komissio toteaa, etteivät toimenpiteet ole riittäviä 5 kohdassa tarkoitetun päätöksen noudattamisen varmistamiseksi, se ilmoittaa asiasta asianomaisille jäsenvaltioille ja ryhtyy tarvittaessa toimiin noudattamatta jättämisen korjaamiseksi, mikä voi tapahtua myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklassa määrättyjen toimien avulla.

               16 artikla

               Suorituskykysuunnitelmien hyväksyminen

               Kunkin jäsenvaltion on tapauksen mukaan hyväksyttävä ja julkaistava suorituskykysuunnitelmansa seuraavissa tilanteissa:

               (a)sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt 14 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan tai 15 artiklan 4 kohdan mukaisen päätöksen;

               (b)sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt 15 artiklan 7 kohdan toisen alakohdan mukaisen päätöksen;

               (c)sen jälkeen, kun komissio on asianomaisten jäsenvaltioiden esittämän 18 artiklan 1 kohdan nojalla tehtävän suorituskykytavoitteiden viiteajanjaksonaikaisen tarkistamispyynnön perusteella tehnyt päätöksen, edellyttäen että asianomainen jäsenvaltio on mukauttanut suorituskykysuunnitelmaa tarkistettujen suorituskykytavoitteiden osalta.

               17 artikla

               Viiteajanjakson alkamisen jälkeen hyväksyttävät suorituskykytavoitteet tai korjaavat toimenpiteet

               1.Jos jäsenvaltiot eivät ole 14 ja 15 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen toteuttamiseen tarvittavan ajan vuoksi pystyneet hyväksymään suorituskykysuunnitelmia 16 artiklan mukaisesti ennen viiteajanjakson alkua, suorituskykysuunnitelmien viimeisimpään luonnokseen sisältyviä suorituskykytavoitteita sovelletaan väliaikaisesti siihen asti, kun suorituskykysuunnitelmat hyväksytään.

               2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa suorituskykysuunnitelmien hyväksymisen jälkeen kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella vahvistettuja suorituskykytavoitteita sovelletaan takautuvasti mukauttamalla yksikköhintoja 29 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               18 artikla

               Suorituskykytavoitteiden tarkistaminen viiteajanjakson aikana

               1.Jäsenvaltiot voivat tarkistaa yhtä tai useampaa suorituskykysuunnitelmiin sisältyvää suorituskykytavoitetta ja hyväksyä vastaavasti muutetut suorituskykysuunnitelmat viiteajanjakson aikana, jos molemmat seuraavista ehdoista täyttyvät:

               (a)asianomaiset jäsenvaltiot katsovat, että suunniteltu tarkistus on tarpeen ja oikeasuhteinen, kun otetaan huomioon yksi tai useampi seuraavista tilanteista:

               i)ainakin yksi 9 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista varoituskynnyksistä on saavutettu ja asianomaiset kansalliset valvontaviranomaiset ovat arvioineet tilanteen ja osoittaneet, ettei varoituskynnyksen tai varoituskynnysten saavuttamisen vaikutuksia voida lieventää riittävästi suoritustavoitteita tarkistamatta;

               ii)ne alkuperäiset tiedot, oletukset ja perusteet, myös investointeja koskevat, joiden perusteella suorituskykytavoitteet määritettiin, eivät suorituskykysuunnitelman hyväksymisen aikaan ennalta arvaamattomista syistä enää ole merkittävässä määrin ja pysyvästi oikeita, ja asianomaiset valvontaviranomaiset ovat arvioineet tilanteen ja osoittaneet, ettei vaikutuksia voida lieventää riittävästi suoritustavoitteita tarkistamatta.

               (b)Komissio on asianomaisten jäsenvaltioiden perustellusta pyynnöstä päättänyt, että

               i)se on samaa mieltä siitä, että suunniteltu tarkistus on tarpeen ja oikeasuhteinen, kun otetaan huomioon yhden tai useamman a alakohdassa tarkoitetun tilanteen esiintyminen;

               ii)suunnitellut tarkistetut suorituskykytavoitteet ovat johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa, koska ne on arvioitu liitteessä IV olevassa 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaan.

               Komissio hyväksyy b alakohdassa tarkoitetun päätöksen seitsemän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona asianomaisten jäsenvaltioiden täydellinen pyyntö toimitettiin.

               2.Tämän artiklan mukaisesti vahvistettuja suoritustavoitteiden tarkistuksia ei sovelleta taannehtivasti.

               19 artikla

               Verkon suorituskykysuunnitelman hyväksyminen

               1.Verkon hallinnoijan on toimitettava verkon suorituskykysuunnitelman luonnos komissiolle sen jälkeen, kun [muutetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen] 18 artiklan 1 kohdan o alakohdassa tarkoitettu verkon hallintoneuvosto on hyväksynyt sen viimeistään kolme kuukautta ennen viiteajanjakson alkua.

               2.Komissio arvioi, onko verkon suorituskykysuunnitelman luonnos liitteessä V vahvistettujen perusteiden mukainen.

               Komissio voi pyytää verkon hallinnoijaa toimittamaan tarkistetun verkon suorituskykysuunnitelman luonnoksen, jos se on tarpeen liitteessä V vahvistettujen perusteiden noudattamisen varmistamiseksi.

               3.Jos komissio toteaa, että verkon suorituskykysuunnitelman luonnos on liitteessä V vahvistettujen perusteiden mukainen, se hyväksyy verkon suorituskykysuunnitelman.

               4.Verkon hallinnoijan on julkaistava verkon suorituskykysuunnitelma ja pantava se täytäntöön sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt sen 3 kohdan mukaan.

               5.Jos komissio ei 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen toteuttamiseen tarvittavan ajan vuoksi ole hyväksynyt verkon suorituskykysuunnitelmaa ennen viiteajanjakson alkua, verkon hallintoneuvoston vahvistamaa verkon suorituskykysuunnitelman viimeisintä luonnosta sovelletaan väliaikaisesti siihen asti, kun komissio hyväksyy verkon suorituskykysuunnitelman.

               V LUKU

               Lennonvarmistuspalvelujen rahoittaminen, maksuvyöhykkeiden perustaminen, maksujen kustannusperustojen vahvistaminen ja avoimuus

               20 artikla

               Lennonvarmistuspalvelujen rahoituksen periaatteet

               1.Lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen määritetyt kustannukset on rahoitettava ilmatilan käyttäjiltä perittävillä lentoreittimaksuilla ja, sovellettaessa 25 artiklan 3 kohtaa, mainitussa artiklassa tarkoitetuilla muilla tuloilla.

               2.Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen määritetyt kustannukset on rahoitettava ilmatilan käyttäjiltä perittävillä lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuilla ja, sovellettaessa 25 artiklan 3 kohtaa, mainitussa artiklassa tarkoitetuilla muilla tuloilla.

               3.Lentoreittimaksuista tai lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuista saatuja tuloja ei saa käyttää lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kaupallisen toiminnan rahoittamiseen.

               21 artikla

               Maksuvyöhykkeiden perustaminen

               1.Jäsenvaltioiden on vastuullaan olevassa ilmatilassa, jossa ilmatilan käyttäjille tarjotaan lennonvarmistuspalveluja, perustettava yksi tai useampi maksuvyöhyke aiheutuvia lentoreittimaksuja varten, jäljempänä ’lentoreittimaksuvyöhyke’, ja yksi tai useampi maksuvyöhyke lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuja varten, jäljempänä ’lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhyke’.

               Jäsenvaltioiden on kuultava asianomaisia ilmatilan käyttäjien edustajia ennen näiden vyöhykkeiden perustamista tai muuttamista.

               Jäsenvaltioiden on tarvittaessa ilmoitettava komissiolle ja Eurocontrolin lentoreittimaksujen keskustoimistolle (CRCO) maksuvyöhykkeiden perustamisesta tai muuttamisesta vähintään seitsemän kuukautta ennen viiteajanjakson alkua.

               2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksuvyöhykkeiden maantieteellinen soveltamisala määritellään selkeästi. Maksuvyöhykkeiden on oltava johdonmukaisia lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen kanssa, ja niihin voi kuulua toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan rajat ylittävässä ilmatilassa tarjoamia palveluja.

               3.Jos ilma-alusten lähestymiseen ja lähtöön liittyvät lentoliikennepalvelut tarjotaan yhteisesti jollekin lentoasemaryhmälle, jäsenvaltiot voivat perustaa oman maksuvyöhykkeen tälle lähi- ja lähestymisalueelle.

               4.Jos jäsenvaltiot päättävät perustaa lentoreittimaksuvyöhykkeitä tai lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeitä, jotka ulottuvat useamman kuin yhden jäsenvaltion vastuulle kuuluvaan ilmatilaan, tai jos jäsenvaltiot päättävät perustaa yhteisen maksuvyöhykkeen, asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että tätä asetusta sovelletaan johdonmukaisesti ja yhdenmukaisesti kyseisessä ilmatilassa tarjottaviin lennonvarmistuspalveluihin.

               Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja CRCO:lle kaikista tällaisista päätöksistä.

               5.Jäsenvaltiot voivat viiteajanjakson aikana muuttaa lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykettä tai perustaa uuden lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeen edellyttäen, että ne

               (a)kuulevat ilmatilan käyttäjien edustajia ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia ennen muutosta;

               (b)ilmoittavat komissiolle ja CRCO:lle muutoksesta ilman aiheetonta viivytystä;

               (c)toimittavat komissiolle ilman aiheetonta viivytystä kaikki seuraavat tiedot:

               i)asiaankuuluvat kustannus- ja liikennetiedot, jotka kuvaavat asianmukaisesti tilannetta ennen muutosta ja sen jälkeen;

               ii)niiden ilmatilan käyttäjien edustajien ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien huomautukset, joita on kuultu a alakohdan mukaisesti;

               iii)arvio muutoksen odotettavissa olevista vaikutuksista kansallisten suorituskykytavoitteiden tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevien suorituskykytavoitteiden saavuttamiseen kustannustehokkuuden suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella ja suorituskyvyn seurantaan;

               iv)suorituskykysuunnitelman päivitys asiaankuuluvien tietojen kanssa.

               6.Jäsenvaltiot eivät saa muuttaa lentoreittimaksuvyöhykettä viiteajanjakson aikana.

               22 artikla

               Maksujen kustannusperustan vahvistaminen

               1.Lentoreittimaksujen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen kustannusperustan muodostavat määritetyt kustannukset, jotka liittyvät lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen kyseisellä maksuvyöhykkeellä.

               Uusista ATM-järjestelmistä ja olemassa olevien ATM-järjestelmien perustavanlaatuisista muutoksista aiheutuvat määritetyt kustannukset sisällytetään kustannusperustaan vain silloin, kun järjestelmät ovat johdonmukaisia ATM-yleissuunnitelman toteuttamisen ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yhteisten hankkeiden kanssa.

               Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen virkkeen mukaisesti päättää sisällyttää kustannusperustaan seuraavat lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat määritetyt kustannukset:

               (a)toimivaltaisille viranomaisille aiheutuvat määritetyt kustannukset;

               (b)asetuksen (EY) N:o 550/2004 3 artiklassa tarkoitetuille päteville yksiköille aiheutuvat määritetyt kustannukset;

               (c)määritetyt kustannukset, jotka johtuvat 13 päivänä joulukuuta 1960 tehdystä lennonvarmistuksen turvallisuutta koskevasta kansainvälisestä EUROCONTROL-yleissopimuksesta, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna.

               2.Lentoreittimaksujen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen kustannusperustoihin sisältyvät määritetyt kustannukset on määritettävä suorituskykysuunnitelmassa reaalimääräisinä ennen kunkin viiteajanjakson alkua ja tarkennettava viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta reaali- ja nimellismääräisinä, lukuun ottamatta 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja määritettyjä kustannuksia ja 4 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettuja määritettyjä kustannuksia, jotka on alkuperäiseen hankintamenoon perustuvaa kustannuslaskentaa sovellettaessa määritettävä nimellismääräisinä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan soveltamista.

               3.Lentoreittimaksujen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen kustannusperustoihin sisältyvät määritetyt kustannukset lasketaan kansallisessa valuutassa. Jos on perustettu yhteinen maksuvyöhyke, jolle on vahvistettu yhteinen yksikköhinta, asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että määritetyt kustannukset muunnetaan yhdeksi valuutaksi, joka voi olla euro tai joku muu yhden asianomaisen jäsenvaltion virallinen valuutta, varmistaakseen yhtenäisen yksikköhinnan avoimen laskemisen 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               4.Lentoreittimaksujen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen kustannusperustoihin sisältyvät määritetyt kustannukset koostuvat seuraavista:

               (a)henkilöstökustannukset;

               (b)muut toimintakulut kuin henkilöstökulut;

               (c)poistokustannukset;

               (d)pääomakustannukset;

               (e)poikkeukselliset kustannukset.

               Edellä a alakohdan osalta henkilöstökustannuksiin kuuluvat bruttopalkat, ylityökorvaukset, työnantajien maksuosuudet sosiaaliturvajärjestelmiin, eläkekustannukset ja muihin etuuksiin liittyvät kustannukset. Eläkekustannukset lasketaan käyttämällä tapauksen mukaan sovellettavan eläkejärjestelmän tai kansallisen lainsäädännön mukaisia varovaisia oletuksia. Näistä oletuksista on annettava yksityiskohtaiset tiedot suorituskykysuunnitelmassa.

               Edellä b alakohdan osalta muihin toimintakustannuksiin kuin henkilöstökustannuksiin kuuluvat lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen käytettyjen tavaroiden ja palvelujen hankinnasta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien ulkoistetut palvelut, materiaalit, energia, kaasu, sähkö, vesi, rakennusten vuokraus, varusteet, laitteet, huolto sekä vakuutus- ja matkakulut.

               Edellä c alakohdan osalta poistokustannuksiin kuuluvat kustannukset, jotka liittyvät kaikkeen lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen käytettävään käyttöomaisuuteen. Käyttöomaisuuden arvoa alennetaan niiden odotetun käyttöiän perusteella, ja tällöin käytetään poistettavien omaisuuserien kustannuksiin sovellettavaa tasapoistoa. Poistoja laskettaessa sovelletaan alkuperäiseen hankintamenoon tai jälleenhankinta-arvoon perustuvaa laskentaa. Poistokustannusten laskennassa käytettävää menetelmää ei saa muuttaa poistojen keston aikana, ja sen on oltava johdonmukainen käytetyn pääoman kustannusten kanssa, toisin sanoen pääoman nimelliskustannukset alkuperäiseen hankintamenoon perustuvassa kustannuslaskennassa ja reaaliset pääomakustannukset jälleenhankinta-arvoon perustuvassa kustannuslaskennassa. Jos sovelletaan jälleenhankinta-arvoon perustuvaa kustannuslaskentaa, pääomakustannuksissa ei oteta huomioon inflaatiota, ja lisäksi on esitettävä vastaava alkuperäiseen hankintamenoon perustuva kustannus, jotta vertailu ja arviointi olisi mahdollista.

               Edellä d alakohdan osalta pääomakustannukset ovat seuraavien osatekijöiden tulo:

               i)lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen tarvittavan, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan käyttämän käytössä tai rakenteilla olevan käyttöomaisuuden (mukaan lukien kansallisen valvontaviranomaisen omaisuuserien yhteismäärään tekemät mahdolliset oikaisut) nettokirjanpitoarvon ja nettomääräisen vaihto- ja rahoitusomaisuuden (pois lukien korolliset tilit) keskimääräisen arvon summa;

               ii)velkojen korkokannan ja oman pääoman tuottoasteen painotettu keskiarvo. Jos lennonvarmistuspalvelujen tarjoajalla ei ole omaa pääomaa, painotettu keskiarvo lasketaan tuotolla, jota sovelletaan i alakohdassa tarkoitetun omaisuuserien yhteismäärän ja velkojen erotukseen.

               Pääomakustannuksia määritettäessä osatekijöiden, joita on painotettava, on perustuttava joko velkana tai omana pääomana saatavaan osuuteen rahoituksesta. Velkojen korkokannan on oltava yhtä suuri kuin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan velkojen painotettu keskimääräinen korkokanta. Oman pääoman tuoton on oltava viiteajanjaksolle suorituskykysuunnitelmassa ilmoitettu tuotto, ja sen on perustuttava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajalle aiheutuvaan rahoitusriskiin.

               Jos lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille aiheutuu kustannuksia kiinteän omaisuuden leasing-vuokraamisesta, näitä kustannuksia ei sisällytetä pääomakustannusten laskelmaan.

               Edellä e alakohdan osalta poikkeuksellisiin kustannuksiin sisältyvät kertaluonteiset kustannukset, jotka liittyvät lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen, mukaan lukien mahdolliset verot ja tullit, joita ei voida palauttaa.

               5.Määritetyt kustannukset on jaettava avoimella tavalla niille maksuvyöhykkeille, joiden osalta ne ovat aiheutuneet. Useiden maksuvyöhykkeiden osalta aiheutuneet määritetyt kustannukset jaetaan avoimella menetelmällä suhteutetusti.

               Tätä varten kansallisten valvontaviranomaisten on ennen kunkin viiteajanjakson alkua vahvistettava perusteet, joita on käytetty määritettyjen kustannusten jakamiseksi maksuvyöhykkeille, myös tämän kohdan b ja c alakohdan osalta, sekä perusteet määritettyjen kustannusten jakamisessa lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen palvelujen välillä, ja nämä tiedot on sisällytettävä suorituskykysuunnitelmaan liitteessä II olevan 3.3 kohdan d alakohdan mukaisesti.

               Lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden kustannusperustoihin sisältyvien määritettyjen kustannusten on katettava seuraavista palveluista aiheutuvat kustannukset:

               a)lähilennonjohtopalvelut tai lentopaikkojen lentotiedotuspalvelut, kuten ilmaliikenteen neuvontapalvelut ja hälytyspalvelut;

               b)ilmaliikennepalvelut, jotka liittyvät ilma-aluksen lähestymiseen ja lähtöön tietyllä etäisyydellä lentoasemasta ja jotka määritellään toiminnallisten vaatimusten perusteella;

               c)lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen suhteellinen osuus.

               6.Edellä 31 artiklan 3–5 kohdan mukaisen poikkeuksen alaisista lennoista aiheutuvien määritettyjen kustannusten on koostuttava seuraavista:

               a)poikkeuksen alaisten VFR-lentojen määritetyt kustannukset, jotka lasketaan marginaalikustannusmenetelmällä;

               b)poikkeuksen alaisten IFR-lentojen määritetyt kustannukset, jotka lasketaan seuraavien osatekijöiden tulona:

               i) IFR-lennoista aiheutuneet määritetyt kustannukset, jotka saadaan vähentämällä VFR-lentojen määritetyt kustannukset määritetyistä kokonaiskustannuksista;

               ii) poikkeuksen alaisten palveluyksiköiden lukumäärän ja niiden palveluyksiköiden kokonaislukumäärän välinen suhde, jotka muodostuvat IFR-lentojen palveluyksiköistä sekä VFR-lennoista, jos ne eivät ole poikkeuksen alaisia.

               Poikkeuksen alaisten VFR-lentojen määritetyt kustannukset on erotettava IFR-lennoista aiheutuvista määritetyistä kustannuksista yksikköhinnan laskemista varten.

               7.Kansallisten valvontaviranomaisten on kunkin maksuvyöhykkeen osalta tarkistettava, että lentoreittimaksun ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun kustannusperustat ovat asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten ja tämän artiklan mukaisia. Tätä varten kansallisten valvontaviranomaisten on tutkittava asiaankuuluvat kirjanpitoasiakirjat, mukaan lukien mahdollinen käyttöomaisuuden kirjanpito ja muu materiaali, joka on maksujen kustannusperustan vahvistamisen kannalta merkityksellinen.

               23 artikla

               Todelliset kustannukset

               Todellisten kustannusten vahvistamiseen sovelletaan soveltuvin osin 22 artiklan säännöksiä.

               24 artikla

               Kustannusperustan avoimuus

               1.Jäsenvaltioiden on vahvistettava avoimella tavalla kustannusperusteet kultakin maksuvyöhykkeeltä perittäville maksuille.

               2.Jäsenvaltioiden on viimeistään neljä kuukautta ennen viiteajanjakson alkua kuultava koordinoidusti lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia ja tarvittaessa lentoaseman pitäjiä ja lentoasemien koordinaattoreita suunnitellusta lentoreittimaksun ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun kustannuspohjaan sisältyvien määritettyjen kustannusten vahvistamisesta, uusista ja jo tehdyistä investoinneista, palveluyksikköennusteista ja hinnoittelupolitiikasta kyseisellä viiteajanjaksolla.

               Jäsenvaltioiden on tehtävä näin myös viiteajanjakson aikana, jos ne aikovat 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyytää suorituskykytavoitteiden tarkistusta kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn keskeisellä osa-alueella.

               Jäsenvaltioiden on toimitettava kuulemista varten kutsutuille yksiköille raportointitaulukot ja liitteissä VII ja IX vaaditut tiedot vähintään kolme viikkoa ennen kuulemista.

               3.Viiteajanjakson aikana jäsenvaltioiden on vuosittain koordinoidusti ja liitteessä XII olevan 1 kohdan mukaisesti kuultava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia ja tarvittaessa lentoaseman pitäjiä ja lentoasemien koordinaattoreita edellisen vuoden aikana aiheutuneista todellisista kustannuksista sekä todellisten kustannusten ja suorituskykysuunnitelmaan sisältyvien määritettyjen kustannusten välisestä erosta.

               Jäsenvaltioiden on toimitettava yksiköille raportointitaulukko ja liitteessä VII vaaditut tiedot vähintään kolme viikkoa ennen kuulemista.

               4.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 2 ja 3 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot sinä päivänä, jona ne toimitetaan kuultaville osapuolille. Jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava komissiolle kuulemisen tuloksista.

               VI LUKU

               Yksikköhintojen ja maksujen laskeminen

               25 artikla

               Yksikköhintojen laskeminen

               1.Jäsenvaltioiden on laskettava lentoreittimaksun ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun yksikköhinnat ennen viiteajanjakson kunkin vuoden alkua.

               2.Nämä hinnat lasketaan jakamalla kyseisen vuoden reitinaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen palveluyksiköiden ennustettu kokonaislukumäärä, joka lasketaan liitteessä VIII olevan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, seuraavien osatekijöiden algebralliseksi summaksi:

               (a)suorituskykysuunnitelmassa vahvistetut kyseisen vuoden määritetyt kustannukset nimellismääräisinä;

               (b)26 artiklan mukaiset inflaatiomukautukset;

               (c)mukautukset, jotka johtuvat 27 artiklan 2–5 kohdan mukaisesta liikenneriskin jakomekanismin soveltamisesta;

               (d)mukautukset, jotka johtuvat 28 artiklan 4–6 kohdan mukaisesta kustannusriskin jakomekanismin soveltamisesta;

               (e)mukautukset, jotka johtuvat 11 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesta taloudellisten kannustinjärjestelmien soveltamisesta;

               (f)mukautukset, jotka johtuvat 32 artiklan mukaisesta lennonvarmistuspalvelumaksujen mukautuksesta;

               (g)liikenteen vaihteluista johtuvat mukautukset 27 artiklan 8 kohdan mukaisesti;

               (h)liikenteen vaihteluista johtuvat mukautukset 27 artiklan 9 kohdan mukaisesti;

               (i)muiden tulojen vähennys tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti;

               (j)lentoreittimaksuvyöhykkeiden tai lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden välinen ristiinrahoitus asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti;

               (k)tuloeromukautukset, jotka johtuvat 29 artiklan 5 kohdan mukaisesta yksikköhinnan väliaikaisesta soveltamisesta;

               (l)aiempiin viiteajanjaksoihin liittyvät mukautukset.

               3.Edellä 2 kohdan i alakohdan soveltamiseksi seuraavat lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien vuonna n saamat tulot vähennetään määritetyistä kustannuksista ’muina tuloina’:

               (a)viranomaisilta saadut julkiset varat, unionin avustusohjelmista saatava taloudellinen tuki mukaan luettuna;

               (b)kaupallisesta toiminnasta saadut tulot, jos asianomaiset jäsenvaltiot ovat päättäneet, että nämä tulot on vähennettävä;

               (c)lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen osalta lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja lentoaseman pitäjien välillä tehdyistä sopimuksista saadut tulot, jos asianomaiset jäsenvaltiot ovat päättäneet, että nämä tulot on vähennettävä.

               Edellä a alakohdan osalta julkiset varat, joilla katetaan henkilöstökustannuksia ja muita toimintakustannuksia, on vähennettävä määritetyistä kustannuksista viimeistään vuonna n+2. Julkiset varat, joilla katetaan poistokustannuksia, on vähennettävä määritetyistä kustannuksista rahoitetun omaisuuserän poistosuunnitelman (kesto ja annuiteetti) mukaisesti. Jäsenvaltio voi päättää olla vähentämättä määritetyistä kustannuksista rahoitussopimuksen raportoinnista aiheutuvien hallinnollisten kustannusten määrän, jos näitä hallinnollisia kustannuksia ei ole sisällytetty maksujen kustannusperustaan. Jäsenvaltio voi myös päättää olla vähentämättä määritetyistä kustannuksista julkiset varat, jotka on saatu sellaisten kustannusten kattamiseksi, jotka eivät olleet tiedossa suorituskykysuunnitelman laatimishetkellä ja jotka eivät sen vuoksi sisälly maksujen kustannusperustaan. Ilmatilan käyttäjiltä ei saa periä julkisilla varoilla katettuja kustannuksia.

               Edellä b ja c alakohdassa tarkoitettu tulo on mainittujen alakohtien osalta vähennettävä määritetyistä kustannuksista viimeistään vuonna n+2.

               4.Yksikköhinnat lasketaan kansallisessa valuutassa.

               Jos jäsenvaltiot päättävät perustaa yhteisen maksuvyöhykkeen 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti, yksikköhinta lasketaan yhdessä valuutassa, joka voi olla euro tai jonkin asianomaisen jäsenvaltion toinen kansallinen valuutta. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava sovellettavasta valuutasta komissiolle ja Eurocontrolin CRCO:lle.

               26 artikla

               Inflaatiotarkistus

               Lentoreittimaksujen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksujen kustannusperustoihin sisällytettyjä nimellismääräisiä määritettyjä kustannuksia on mukautettava kunkin viiteajanjakson vuoden osalta tosiasiallisen inflaatioindeksin ja kyseisen vuoden n ennakoidun inflaatioindeksin välisen prosentuaalisen eron perusteella, ja ne on otettava mukautuksena huomioon vuoden n+2 yksikköhintaa laskettaessa.

               Edellä 22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuihin määritettyihin kustannuksiin ja 22 artiklan 4 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettuihin määritettyihin kustannuksiin ei alkuperäiseen hankintamenoon perustuvaa kustannuslaskentaa sovellettaessa sovelleta inflaatiotarkistusta.

               27 artikla

               Liikenneriskin jakomekanismi

               1.Edellä 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kannustinjärjestelmien osalta on sovellettava liikenneriskin jakomekanismia. Tällä mekanismilla lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat ja ilmatilan käyttäjät jakavat tämän artiklan säännösten mukaisesti riskin tuloihin kohdistuvista muutoksista, jotka johtuvat suorituskykysuunnitelmaan sisältyvästä palveluyksikköennusteesta poikkeamisesta.

               2.Jos palveluyksiköiden todellinen lukumäärä vuoden n aikana poikkeaa kyseisen vuoden n suorituskykysuunnitelmaan sisältyvästä ennusteesta enintään kaksi prosenttia, asianomaiset lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat vastaavat kokonaisuudessaan näistä lisätuloista tai niistä johtuvasta tulonmenetyksestä.

               3.Jos palveluyksiköiden todellinen lukumäärä vuoden n aikana ylittää yli kahdella prosentilla kyseisen vuoden n suorituskykysuunnitelmaan sisältyvän palveluyksikköennusteen, 70 prosenttia niistä asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien saamista lisätuloista, jotka ylittävät yli kahdella prosentilla todellisten palveluyksiköiden ja ennusteen välisen erotuksen, on siirrettävä ilmatilan käyttäjille mukauttamalla yksikköhintoja vuonna n+2.

               Jos palveluyksiköiden todellinen lukumäärä vuoden n aikana alittaa yli kahdella prosentilla kyseisen vuoden n suorituskykysuunnitelmaan sisältyvän palveluyksikköennusteen, 70 prosenttia niistä asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille aiheutuneista tulonmenetyksistä, jotka ylittävät yli kahdella prosentilla todellisten palveluyksiköiden ja ennusteen välisen erotuksen, on perittävä ilmatilan käyttäjiltä mukauttamalla yksikköhintoja vuonna n+2.

               4.Jos palveluyksiköiden todellinen lukumäärä vuoden n aikana on alle 90 prosenttia kyseisen vuoden n suorituskykysuunnitelmaan sisältyvästä palveluyksikköennusteesta, ne asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille aiheutuneet tulonmenetykset, jotka ylittävät 10 prosentilla todellisten palveluyksiköiden ja ennusteen välisen erotuksen, on perittävä täysimääräisesti ilmatilan käyttäjiltä mukauttamalla yksikköhintoja vuonna n+2.

               Jos palveluyksiköiden todellinen lukumäärä vuoden n aikana on yli 110 prosenttia kyseisen vuoden n suorituskykysuunnitelmaan sisältyvästä palveluyksikköennusteesta, ne asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien saamat lisätulot, jotka ylittävät 10 prosentilla todellisten palveluyksiköiden ja ennusteen välisen erotuksen, on siirrettävä täysimääräisesti ilmatilan käyttäjille mukauttamalla yksikköhintoja vuonna n+2.

               5.Kansalliset valvontaviranomaiset voivat mukauttaa 2 ja 3 kohdassa vahvistetun liikenneriskin jakomekanismin muuttujien arvoja. Kansallisten valvontaviranomaisten on näitä arvoja mukauttaessaan

               (a)kuultava suunnitelluista arvoista asianomaisten ilmatilan käyttäjien edustajia ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia;

               (b)varmistettava, ettei lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille mukautuksesta aiheutuva riski ole pienempi kuin 2 ja 3 kohdassa säädetyn mekanismin mukaiset riskitulot enimmillään;

               (c)tarkasteltava sitä, miten asianomaisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan kapasiteettikustannukset vaihtelevat liikenteen vaihtelun vuoksi.

               6.Seuraaviin määritettyihin kustannuksiin ei sovelleta 2–5 kohdan säännöksiä:

               a)22 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti vahvistetut määritetyt kustannukset;

               b)sääpalvelujen määritetyt kustannukset.

               7.Jäsenvaltiot voivat vapauttaa 2–5 kohdan soveltamisesta sellaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien määritetyt kustannukset, jotka saavat asetuksen (EY) N:o 550/2004 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti tarjota tällaisia palveluja ilman lupaa.

               8.Edellä 6 kohdassa ja soveltuvin osin 7 kohdassa tarkoitettujen määritettyjen kustannusten osalta vuoden n mahdolliset lisätulot, jotka johtuvat todellisten palveluyksiköiden ja kyseisen vuoden suorituskykysuunnitelmaan sisältyvän palveluyksikköennusteen välisistä eroista, siirretään ilmatilan käyttäjille, ja mahdolliset tulonmenetykset peritään ilmatilan käyttäjiltä mukauttamalla yksikköhintaa vuonna n+2.

               9.Edellä 25 artiklan 2 kohdan b, c, d, e, f, g, h, i, j, k ja l alakohdassa tarkoitettuihin yksikköhintojen mukautuksiin ei sovelleta 2–5 kohdan säännöksiä. Edellä 25 artiklan 2 kohdan b, c, d, e, f, g, i, j ja k alakohdassa tarkoitettujen mukautusten osalta vuoden n mahdolliset lisätulot, jotka johtuvat todellisten palveluyksiköiden ja kyseisen vuoden suorituskykysuunnitelmaan sisältyvän palveluyksikköennusteen välisistä eroista, siirretään ilmatilan käyttäjille, ja mahdolliset tulonmenetykset peritään ilmatilan käyttäjiltä mukauttamalla yksikköhintaa vuonna n+2.

               28 artikla

               Kustannusriskin jakomekanismi

               1.Edellä 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kannustinjärjestelmien osalta on sovellettava kustannusriskin jakomekanismia. Tässä mekanismissa suorituskykysuunnitelmaan sisältyvien määritettyjen kustannusten ja todellisten kustannusten väliset erot jaetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja ilmatilan käyttäjien kesken tämän artiklan säännösten mukaisesti.

               2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut erot jaetaan seuraavasti:

               (a)jos todelliset kustannukset ovat koko viiteajanjakson ajan pienemmät kuin määritetyt kustannukset, tästä johtuva ero jää kokonaisuudessaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajalle tai asianomaiselle jäsenvaltiolle;

               (b)jos todelliset kustannukset ovat koko viiteajanjakson ajan suuremmat kuin määritetyt kustannukset, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tai asianomaisen jäsenvaltion on katettava tästä johtuva ero kokonaisuudessaan.

               3.Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta, jos määritettyjen kustannusten ja todellisten kustannusten väliset erot johtuvat vähintään yhdestä seuraavista muutoksista:

               (a)ennakoimattomat muutokset uusien ja jo tehtyjen investointien kustannuksissa;

               (b)22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut ennakoimattomat kustannusten muutokset;

               (c)22 artiklan 4 kohdan mukaisesti vahvistettujen eläkekustannusten ennakoimattomat ja merkittävät muutokset, jotka johtuvat kansallisen eläkelainsäädännön, eläkekirjanpidon tai rahoitusmarkkinoiden ennalta arvaamattomista muutoksista, edellyttäen että tällaiset eläkekustannusten muutokset eivät ole lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan hallinnassa ja että lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja on toteuttanut kohtuulliset toimenpiteet kustannusten nousun hallitsemiseksi viiteajanjakson aikana;

               (d)kustannusten ennakoimattomat ja merkittävät muutokset, jotka johtuvat lennonvarmistuspalvelujen tarjonnasta aiheutuvien kustannusten rahoitukseen käytettävien lainojen koron ennalta arvaamattomista muutoksista, edellyttäen että tällaiset eläkekustannusten muutokset eivät ole lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan hallinnassa ja, jos korot nousevat, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja on toteuttanut kohtuulliset toimenpiteet kustannusten nousun hallitsemiseksi viiteajanjakson aikana;

               (e)kustannusten ennakoimattomat ja merkittävät muutokset, jotka johtuvat kansallisen verolainsäädännön ennalta arvaamattomista muutoksista tai muista ennalta arvaamattomista uusista kustannuseristä, joita ei ole otettu huomioon suorituskykysuunnitelmassa mutta joita laki edellyttää.

               Tässä kohdassa tarkoitettuihin kustannuksiin liittyvät määritetyt kustannukset on eriteltävä ja luokiteltava suorituskykysuunnitelmassa liitteessä II olevan 3.3 kohdan h alakohdan mukaisesti.

               Tässä kohdassa tarkoitettujen määritettyjen ja todellisten kustannusten väliset erot on eriteltävä ja selitettävä vuosittain liitteiden VII ja IX mukaisesti.

               4.Määritettyjen kustannusten ja todellisten kustannusten väliset erot jaetaan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen kustannusten ennakoimattomien muutosten osalta seuraavasti:

               (a)jos todelliset kustannukset ovat kalenterivuoden aikana tai koko viiteajanjakson ajan pienemmät kuin määritetyt kustannukset, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tai asianomaisen jäsenvaltion on korvattava tästä johtuva ero ilmatilan käyttäjille alentamalla yksikköhintaa vuonna n+2 tai seuraavalla viiteajanjaksolla, jollei kansallinen valvontaviranomainen ilmatilan käyttäjien edustajia kuultuaan päätä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan esittämien yksityiskohtaisten perustelujen perusteella, ettei lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tarvitse korvata osaa tästä erosta;

               (b)jos todelliset kustannukset ylittävät kalenterivuoden tai koko viiteajanjakson ajan tosiasialliset kustannukset enintään viidellä prosentilla, jäsenvaltiot voivat päättää, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tai asianomaisen jäsenvaltion on perittävä tästä aiheutuva ero ilmatilan käyttäjiltä korottamalla yksikköhintaa vuonna n+2 tai seuraavalla viiteajanjaksolla edellyttäen, että kansallinen valvontaviranomainen hyväksyy ilmatilan käyttäjien edustajia kuultuaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan yksityiskohtaiset perustelut erityisesti kapasiteetin lisäämistarpeen osalta.

               Jos lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja aikoo viiteajanjakson aikana lisätä, peruuttaa tai korvata suuria investointeja liitteessä II olevan 2.2 kohdan b alakohdan mukaisesti suorituskykysuunnitelmassa yksilöityjä suuria investointeja koskeviin tietoihin nähden, kansallisen valvontaviranomaisen on hyväksyttävä nämä muutokset ilmatilan käyttäjien edustajia kuultuaan.

               5.Määritettyjen kustannusten ja todellisten kustannusten väliset erot jaetaan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen kustannusten ennakoimattomien muutosten osalta seuraavasti:

               (a)jos todelliset kustannukset ovat kalenterivuoden ajan pienemmät kuin kyseiselle kalenterivuodelle vahvistetut määritetyt kustannukset, jäsenvaltioiden on korvattava tästä aiheutuva ero ilmatilan käyttäjille alentamalla yksikköhintaa vuonna n+2;

               (b)jos todelliset kustannukset ovat kalenterivuoden ajan suuremmat kuin kyseiselle kalenterivuodelle vahvistetut määritetyt kustannukset, jäsenvaltioiden on perittävä tästä aiheutuva ero ilmatilan käyttäjiltä korottamalla yksikköhintaa vuonna n+2.

               6.Määritettyjen kustannusten ja todellisten kustannusten väliset erot jaetaan 3 kohdan c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen kustannusten ennakoimattomien muutosten osalta seuraavasti:

               (a)jos todelliset kustannukset ovat kalenterivuoden tai koko viiteajanjakson ajan pienemmät kuin määritetyt kustannukset, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tai asianomaisen jäsenvaltion on korvattava tästä johtuva ero ilmatilan käyttäjille alentamalla yksikköhintaa vuonna n+2, seuraavalla viiteajanjaksolla tai seuraavilla kahdella viiteajanjaksolla, jos perittävät määrät vaikuttavat yksikköhintaan suhteettoman paljon;

               (b)jos todelliset kustannukset ovat kalenterivuoden tai koko viiteajanjakson ajan suuremmat kuin määritetyt kustannukset, jäsenvaltio voi päättää, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tai asianomaisen jäsenvaltion on perittävä tästä johtuva ero ilmatilan käyttäjiltä korottamalla yksikköhintaa vuonna n+2, seuraavalla viiteajanjaksolla tai seuraavilla kahdella viiteajanjaksolla, jos perittävät määrät vaikuttavat yksikköhintaan suhteettoman paljon.

               7.Kansallisten valvontaviranomaisten on tarkastettava vuosittain, soveltavatko lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat tämän artiklan säännöksiä asianmukaisesti. Kansallisten valvontaviranomaisten on 1 päivään syyskuuta mennessä vuonna n+1 laadittava kertomus 3 kohdassa tarkoitetuista kustannusten muutoksista, jotka aiheutuivat vuonna n. Kertomuksesta on kuultava ilmatilan käyttäjien edustajia.

               Kansallisten valvontaviranomaisten on sisällytettävä viiteajanjakson viimeisen vuoden jälkeisen vuoden 1 päivään syyskuuta mennessä toimitettavaan kertomukseen myös 3 kohdan a, c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen kustannusten odottamattomien muutosten tase koko viiteajanjaksolta.

               29 artikla

               Maksuvyöhykkeiden yksikköhintojen vahvistaminen

               1.Jäsenvaltioiden on vahvistettava vuosittainen yksikköhinta kullekin maksuvyöhykkeelle 25 artiklan mukaisesti. Yksikköhintoja ei saa muuttaa vuoden aikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.

               2.Jäsenvaltioiden on vahvistettava vuodeksi n kullekin maksuvyöhykkeelle yksikköhinta, joka on seuraavien vaatimusten mukainen:

               (a)kansalliset valvontaviranomaiset toimittavat komissiolle ja Eurocontrolin CRCO:lle oman jäsenvaltionsa puolesta lasketun yksikköhinnan viimeistään 1 päivänä kesäkuuta vuonna n-1. Samassa yhteydessä toimitetaan liitteissä VII ja IX vahvistetut raportointitaulukot ja lisätiedot;

               (b)kansalliset valvontaviranomaiset saattavat ilmatilan käyttäjiä kuultuaan tarvittaessa a alakohdassa tarkoitetun lasketun yksikköhinnan ajan tasalle ennen 1 päivää marraskuuta vuonna n-1. Ne toimittavat lasketun yksikköhinnan oman jäsenvaltionsa puolesta komissiolle ja Eurocontrolin CRCO:lle viimeistään 1 päivänä marraskuuta vuonna n-1;

               (c)jäsenvaltiot vahvistavat vuoden n yksikköhinnan viimeistään 20 päivänä joulukuuta vuonna n-1 ja ilmoittavat sen komissiolle ja Eurocontrolin CRCO:lle.

               3.Komissio varmistaa, että 2 kohdassa tarkoitetut yksikköhinnat lasketaan noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.

               Jos komissio toteaa, ettei yksikköhinta ole 25 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukainen, se ilmoittaa asiasta asianomaiselle jäsenvaltiolle ja kehottaa sitä toimittamaan tarkistetun yksikköhinnan.

               Jos komissio toteaa, että tarkistettu yksikköhinta on laskettu noudattaen 25 artiklan 2 kohdan vaatimuksia, se ilmoittaa asiasta asianomaiselle jäsenvaltiolle.

               4.Jos vuoden n yksikköhintaa tarkistetaan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn toteuttamiseen tarvittavan ajan vuoksi sen vuoden alettua, jota yksikköhinta koskee, ja tällainen tarkistus aiheuttaa eron tuloissa, yksikköhintaa mukautetaan seuraavasti:

               (a)yksikköhinnan ensimmäinen mukautus yksikköhinnan tarkistusta seuraavan vuoden aikana, ja

               (b)yksikköhinnan lopullinen mukautus kahden vuoden kuluttua kyseisen vuoden jälkeen.

               5.Jos jäsenvaltiot eivät ole hyväksyneet suorituskykysuunnitelmaa ennen viiteajanjakson alkua tai jos suorituskykysuunnitelmaa tarkistetaan viiteajanjakson aikana 18 artiklan mukaisesti, yksikköhinnat on tarvittaessa laskettava uudelleen ja niitä on sovellettava mahdollisimman pian hyväksytyn suorituskykysuunnitelman tai hyväksytyn tarkistetun suorituskykysuunnitelman perusteella.

               Jos suorituskykysuunnitelma hyväksytään viiteajanjakson alkamisen jälkeen, suorituskykysuunnitelman luonnoksen perusteella laskettujen yksikköhintojen soveltamisesta aiheutuvan eron tuloissa siihen nähden, että sovellettaisiin hyväksytyn suorituskykysuunnitelman perusteella laskettuja yksikköhintoja, on johdettava yksikköhinnan ensimmäiseen mukautukseen suorituskykysuunnitelman hyväksymistä seuraavana vuona ja yksikköhinnan lopulliseen mukautukseen kaksi vuotta kyseisen vuoden jälkeen. Edellä 27 ja 28 artiklan säännöksiä sovelletaan hyväksytyn suorituskykysuunnitelman perusteella, ja niitä sovelletaan takautuvasti viiteajanjakson ensimmäisestä päivästä alkaen.

               Jos suorituskykysuunnitelmaa tarkistetaan viiteajanjakson aikana 18 artiklan mukaisesti, hyväksytyn suorituskykysuunnitelman perusteella laskettujen yksikköhintojen soveltamisesta aiheutuvan eron tuloissa siihen nähden, että sovellettaisiin hyväksytyn tarkistetun suorituskykysuunnitelman perusteella laskettuja yksikköhintoja, on johdettava yksikköhinnan ensimmäiseen mukautukseen tarkistetun suorituskykysuunnitelman hyväksymistä seuraavana vuona ja yksikköhinnan lopulliseen mukautukseen kaksi vuotta kyseisen vuoden jälkeen. Edellä 27 ja 28 artiklan säännöksiä sovelletaan hyväksytyn tarkistetun suorituskykysuunnitelman perusteella, ja niitä sovelletaan takautuvasti sen vuoden ensimmäisestä päivästä, johon tarkistettua suorituskykysuunnitelmaa sovelletaan.

               6.Poiketen siitä, mitä 25 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää vahvistaa 1 kohdassa tarkoitetun yksikköhinnan tasolle, joka on alhaisempi kuin 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu yksikköhinta. Tällöin niiden on sisällytettävä yksikköhintojen laskemista koskeviin raportointitaulukoihin tämä alhaisempi yksikköhinta liitteessä IX olevan taulukon 2 mallin mukaisesti. Tästä johtuvaa eroa tuloissa ei saa periä takaisin ilmatilan käyttäjiltä.

                  30 artikla

               Yksikköhintojen avoimuus

               1.Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä elokuuta kuultava koordinoidusti lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia ja tarvittaessa lentoaseman pitäjiä ja lentoasemien koordinaattoreita tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvien, liitteessä XII olevassa 2 kohdassa vahvistettujen keskeisten osatekijöiden osalta. Kuuleminen voidaan suorittaa yhdessä 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kuulemisen kanssa.

               Jäsenvaltioiden on toimitettava liitteessä VII vaaditut raportointitaulukot ja tiedot kuultaville osapuolille vähintään kolme viikkoa ennen kuulemista.

               2.Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot komissiolle sinä päivänä, jona ne toimitetaan kuultaville osapuolille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuulemisen tuloksista.

               31 artikla

               Maksujen laskeminen

               1.Tietyltä lennolta tietyllä lentoreittimaksuvyöhykkeellä perittävän lentoreittimaksun on oltava yhtä suuri kuin tulo, joka saadaan kertomalla kyseisen lentoreittimaksuvyöhykkeen yksikköhinta kyseisen lennon lentoreittipalveluyksikköjen määrällä.

               2.Tietyltä lennolta tietyllä lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeellä perittävän lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun on oltava yhtä suuri kuin tulo, joka saadaan kertomalla kyseisen lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeen yksikköhinta kyseisen lennon lähi- ja lähestymisalueen palveluyksikköjen määrällä.

               Lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun laskemista varten lennon lähestyminen ja lähtö katsotaan yhdeksi lennoksi. Laskentayksikkönä on joko lähestyvä tai lähtevä lento.

               3.Jäsenvaltiot eivät saa periä lentoreittimaksuja seuraavilta lennoilta:

               a)sellaisella ilma-aluksella suoritettavat lennot, jonka suurin sallittu lentoonlähtöpaino on alle kaksi tonnia;

               b)yhdistetyt VFR/IFR-lennot sellaisilla maksuvyöhykkeillä, joilla lento on yksinomaan VFR-lentotoimintaa ja joilla ei peritä lentoreittimaksua VFR-lennoista;

               c)yksinomaan hallitsevia monarkkeja ja heidän perheenjäseniään, valtionpäämiehiä, hallituksen päämiehiä ja ministereitä virallisella vierailulla kuljettavat lennot, kun tämä lennon yksinomainen tarkoitus mainitaan asianmukaisella ilmoituksella tai huomautuksella lentosuunnitelmassa;

               d)asianomaisen toimivaltaisen elimen valtuuttamat etsintä- ja pelastuslennot.

               4.Jäsenvaltiot voivat olla perimättä lentoreittimaksuja seuraavilta lennoilta:

               a)jäsenvaltion tai kolmannen maan ilma-alusten suorittamat sotilaslennot;

               b)koulutuslennot, jotka suoritetaan yksinomaan asianomaisen jäsenvaltion ilmatilassa ja ainoastaan lupakirjan, tai kun kyseessä on ohjaamomiehistö, kelpuutuksen saamiseksi, kun tämä lennon yksinomainen tarkoitus mainitaan asianmukaisella ilmoituksella tai huomautuksella lentosuunnitelmassa;

               c)yksinomaan lennonvarmistuksen maalaitteina käytettävien tai käytettäviksi tarkoitettujen laitteiden tarkastamiseksi tai testaamiseksi suoritetut lennot kyseisellä ilma-aluksella suoritettavia siirtolentoja lukuun ottamatta;

               d)lennot, jotka päättyvät ilma-aluksen lähtöasemalle ja jonka aikana ei tehty välilaskua;

               e)VFR-lennot;

               f)asianmukaisen toimivaltaisen elimen valtuuttamat humanitaariset lennot;

               g)tullin ja poliisin lennot.

               5.Jäsenvaltiot voivat olla perimättä lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuja 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilta lennoilta.

               6.Jäsenvaltioiden on katettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille lentoreittimaksuista tai lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuista 3, 4 tai 5 kohdan mukaisesti vapautetuista lennoista aiheutuvat kustannukset.

               32 artikla

               Lennonvarmistuspalvelumaksujen mukauttaminen

               1.Jäsenvaltiot voivat syrjimättömin ja avoimin perustein mukauttaa ilmatilan käyttäjien lennonvarmistuspalvelumaksuja, jotta voidaan

               (a)optimoida lennonvarmistuspalvelujen käyttö;

               (b)vähentää ilmailun ympäristövaikutuksia;

               (c)vähentää verkon ruuhkautumista tietyllä alueella tai tietyllä reitillä tiettyinä aikoina;

               (d)nopeuttaa SESARin ATM-valmiuksien käyttöönottoa asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 a artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa yhteisissä hankkeissa vahvistetun ajanjakson ennakoimiseksi erityisesti niin, että tarjotaan kannustimia näihin yhteisiin hankkeisiin sisältyvien ilma-aluksiin asennettavien järjestelmien käyttöön ottamiseksi.

               Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei tämän kohdan a–c alakohdassa tarkoitettujen maksujen mukauttaminen johda siihen, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan vuositulot yleisesti muuttuisivat verrattuna tilanteeseen, jossa maksuja ei olisi mukautettu. Yksikköhintaa on mukautettava yli- tai alijäämien mukaan vuonna n+2.

               2.Lennonvarmistusmaksujen mukauttamista sovelletaan lentoreittimaksuun tai lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuun tai molempiin.

               Jäsenvaltioiden on kuultava asianomaisia ilmatilan käyttäjien edustajia ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia tällaisesta suunnitellusta mukauttamisesta ennen maksujen mukauttamista.

               3.Kansallisten valvontaviranomaisten on seurattava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien lennonvarmistusmaksujen mukauttamisen asianmukaista täytäntöönpanoa ja raportoitava siitä 37 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               33 artikla

               Maksujen kerääminen

               1.Jäsenvaltiot voivat kerätä maksut yksittäisenä lentokohtaisena maksuna. Jos maksut laskutetaan ja kerätään alueellisesti, laskutusvaluutta voi olla euro, ja kyseiseen yksikköhintaan voidaan lisätä laskutus- ja keräämiskustannuksiin perustuva hallinnollinen yksikköhinta.

               2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden puolesta kannetut määrät käytetään rahoittamaan määritettyjä kustannuksia tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

               3.Ilmatilan käyttäjien on maksettava kaikki tämän asetuksen mukaisesti aiheutuvat lennonvarmistuspalvelumaksut viipymättä ja täysimääräisesti.

               4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lennonvarmistuspalvelumaksujen perinnässä otetaan tarvittaessa käyttöön tehokkaita ja oikeasuhteisia täytäntöönpanotoimenpiteitä. Näihin toimenpiteisiin voi kuulua palvelujen epääminen, ilma-aluksen pysäyttäminen tai muu asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukainen toimenpide.

               VII LUKU

               Erityissäännökset

               34 artikla

               Yksinkertaistettu maksujärjestelmä

               1.Jollei 2 kohdassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu, jäsenvaltiot voivat päättää perustaa yksinkertaistetun maksujärjestelmän ja soveltaa sitä koko viiteajanjakson ajan seuraavien seikkojen osalta:

               (a)yksi tai useampi lentoreittimaksuvyöhyke ja yksi tai useampi lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuvyöhyke;

               (b)yksi tai useampi lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja, joka tarjoaa palveluja a alakohdassa tarkoitetuilla maksuvyöhykkeillä.

               2.Jäsenvaltiot voivat päättää perustaa 1 kohdassa tarkoitetun yksinkertaistetun maksujärjestelmän ja soveltaa sitä vain, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

               (a)14 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan tai 15 artiklan 4 kohdan nojalla hyväksytyssä komission päätöksessä vahvistetaan, että jäsenvaltion 12 artiklassa tarkoitetussa suorituskykysuunnitelman luonnoksessa vahvistamat suorituskykytavoitteet ovat johdonmukaisia unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa;

               (b)turvallisuuden, kapasiteetin ja ympäristön suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla on saavutettu suorituskykytavoitteet 12 artiklassa tarkoitetun suorituskykysuunnitelman luonnoksen hyväksymistä edeltäneiden kolmen vuoden aikana;

               (c)suorituskykysuunnitelmaan sisältyy 11 artiklassa vaaditun mukainen kannustinjärjestelmä kapasiteettitavoitteita varten;

               (d)asianomaisia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia ja ilmatilan käyttäjiä on kuultu suunnitellusta päätöksestä, ja ilmatilan käyttäjät, joiden osuus on vähintään 65 prosenttia IFR-lennoista ilmatilassa, jossa lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta vastaavat asianomaiset jäsenvaltiot, ovat samaa mieltä suunnitellusta päätöksestä.

               3.Jos jäsenvaltiot päättävät perustaa yksinkertaistetun hinnoittelujärjestelmän ja soveltaa sitä 2 kohdan nojalla, ne eivät saa soveltaa

               (a)11 artiklan 2 kohdassa ja 27 artiklassa tarkoitettua liikenneriskin jakomekanismia. Kun liikenneriskin jakomekanismia ei sovella, liikenneriski on täysimääräisesti lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan vastuulla;

               (b)28 artiklan 4–6 kohdan säännöksiä, jotka liittyvät kustannusriskin jakomekanismiin;

               (c)yli- tai alimääriä, jotka johtuvat 32 artiklan mukaisesta lennonvarmistuspalvelumaksujen mukautuksesta.

               Siirrot sitä viiteajanjaksoa edeltäviltä vuosilta, johon yksinkertaistettua maksujärjestelmää on sovellettu, otetaan edelleen huomioon yksikköhintoja laskettaessa.

               4.Jos jäsenvaltiot päättävät perustaa yksinkertaistetun maksujärjestelmän ja soveltaa sitä 2 kohdan nojalla, niiden on täsmennettävä ja perusteltava päätöksensä suorituskykysuunnitelmassa liitteessä II olevan 1.7 kohdan mukaisesti.

               35 artikla

               Markkinaehtoiset lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelut, CNS-, MET- ja AIS-palvelut sekä ATM-datapalvelut

               1.Jollei tämän artiklan säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltiot voivat päättää joko ennen viiteajanjaksoa tai sen aikana, että niiden 21 artiklan mukaisesti perustetuilla maksuvyöhykkeillä tarjottavat lennonvarmistuspalvelut, CNS-, MET- ja AIS-palvelut tai ilmaliikenteen hallinnan (ATM) datapalvelut tarjotaan joko osin tai kokonaan markkinaehdoin.

               2.Jos jäsenvaltio tai jäsenvaltiot päättävät soveltaa 1 kohtaa tulevana viiteajanjaksona tai, tapauksen mukaan, viiteajanjakson jäljellä olevan keston ajan asianomaisten palvelujen osalta, ne eivät saa

               a)soveltaa kustannustehokkuustavoitteita, mukaan lukien määritettyjen kustannusten vahvistaminen, liitteessä I olevan 2 jakson 4.1 kohdassa tarkoitettujen keskeisten suorituskykyindikaattoreiden osalta;

               b)soveltaa liikenneriskin ja kustannusriskin jakomekanismeja 27 ja 28 artiklan mukaisesti;

               c)ottaa käyttöön taloudellisia kannustimia kapasiteetin ja ympäristön suorituskyvyn kannalta olennaisilla osa-alueilla 11 artiklan mukaisesti;

               d)laskea lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksuja 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               e)laskea lentoaseman lennonvarmistuspalvelumaksun yksikköhintoja 29 artiklan mukaisesti;

               f)olla 24 artiklan 3 kohdan mukaisten kuulemisvaatimusten kohteina.

               Edellä d–f alakohtaa sovelletaan ainoastaan lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluihin.

               Jos jäsenvaltio päättää viiteajanjakson aikana soveltaa 1 kohtaa, sen on tarkistettava myös suorituskykysuunnitelmaansa 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti asianomaisten palvelujen osalta.

               3.Jäsenvaltio voi päättää soveltavansa 1 kohtaa vasta, kun kaikki seuraavat vaiheet on suoritettu:

               (a)sen kansallinen valvontaviranomainen on liitteessä X vahvistettujen edellytysten mukaisesti tehdyn yksityiskohtaisen arvioinnin perusteella todennut, että kyseiset palvelut tarjotaan markkinaehdoin;

               (b)se on kuullut ilmatilan käyttäjien edustajia suunnitellusta päätöksestä ja ottanut tekemässään arvioinnissa tarvittaessa huomioon niiden huomautukset;

               (c)se on asettanut suunnitellun päätöksensä ja tekemänsä arvioinnin julkisesti saataville;

               (d)se on toimittanut suunnitellun päätöksensä ja tekemänsä arvioinnin komissiolle, ja komissio on ollut niistä yhtä mieltä.

               Edellä d alakohdan osalta jäsenvaltion on toimitettava arviointi viimeistään 12 kuukautta ennen viiteajanjakson alkua tai, jos arviointi tehdään viiteajanjakson aikana, ilman aiheetonta viivytystä, kun arviointi on saatu päätökseen. Komissio ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle, jos se on samaa mieltä siitä, että arviointi on suoritettu liitteessä X vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Komissio tekee päätöksensä ilman aiheetonta viivytystä. Komissio pyytää tarvittaessa asianomaiselta jäsenvaltiolta lisätietoja, jotka jäsenvaltion on toimitettava ilman aiheetonta viivytystä.

               4.Jos jäsenvaltio päättää soveltaa 1 kohtaa, sen kansallisen valvontaviranomaisen on arvioitava säännöllisesti, täyttyvätkö liitteessä X vahvistetut edellytykset edelleen.

               Jos kansallinen valvontaviranomainen toteaa, etteivät edellytykset enää täyty, jäsenvaltion on viipymättä kumottava päätöksensä sen jälkeen, kun se on saanut 3 kohdan b–d alakohdassa vahvistetut vaiheet päätökseen.

               Kumoamisen tapahduttua jäsenvaltio ei saa soveltaa 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltuja poikkeuksia kyseessä oleviin palveluihin seuraavalla viiteajanjaksolla tai, tapauksen mukaan, viiteajanjakson jäljellä olevana aikana. Jos kumoaminen tapahtuu viiteajanjakson aikana, asianomaisen jäsenvaltion on myös tarkistettava suorituskykysuunnitelmansa 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               5.Jos palvelut, joihin sovelletaan 1 kohtaa, tarjotaan 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti perustetulla yhteisellä maksuvyöhykkeellä, asianomaiset jäsenvaltiot voivat päättää, että osan palveluista tai kaikki palvelut saa tarjota markkinaehdoin ainoastaan yhteisesti. Tällöin niiden on yhdessä varmistettava, että tämän artiklan vaatimuksia noudatetaan.

               6.Jos jäsenvaltio päättää soveltaa 1 kohtaa, sen on toimitettava liitteessä XI määritellyt tiedot komissiolle kunkin viiteajanjakson ensimmäisenä vuonna. Komissio asettaa nämä tiedot julkisesti saataville.

               VIII LUKU

               Tietojen toimittaminen, seuranta ja tietojen julkaiseminen

               36 artikla

               Tietojen toimittaminen

               1.Kansallisten valvontaviranomaisten, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, lentoaseman pitäjien, lentoasemien koordinaattoreiden, ilmatilan käyttäjien ja verkon hallinnoijan on 37 artiklan mukaista seurantaa varten toimitettava komissiolle liitteessä VI tarkoitetut tiedot kuhunkin mainitussa liitteessä mainittuun osapuoleen sovellettavien erityisvaatimusten mukaisesti. Tiedot on toimitettava maksutta sähköisessä muodossa.

               Ilmatilan käyttäjien osalta tätä artiklaa sovelletaan ainoastaan käyttäjiin, jotka liikennöivät Euroopan ilmatilassa yli 35 000 lentoa vuodessa kolmen edellisen vuoden keskiarvon perusteella laskettuna.

               2.Jos 1 kohdassa tarkoitetut osapuolet ovat jo toimittaneet nämä tiedot Eurocontrolille tai Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastolle osittain tai kokonaan, niitä ei saa vaatia toimittamaan komissiolle jo toimittamiaan tietoja edellyttäen, että ne ilmoittavat komissiolle, mitkä tiedot ne ovat jo toimittaneet, koska ne toimitettiin ja toimitettiinko ne Eurocontrolille vai Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastolle.

               3.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen osapuolten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden tietojen laadun, validoinnin ja oikea-aikaisen toimittamisen varmistamiseksi, jotka niiden on toimitettava 1 kohdan mukaisesti. Niiden on komission pyynnöstä annettava tiedot kyseisten tietojen laaduntarkistuksista ja validointimenettelyistä.

               37 artikla

               Seuranta ja raportointi

               1.Kansallisten valvontaviranomaisten on seurattava vastuullaan olevassa ilmatilassa tarjottavien lennonvarmistuspalvelujen suorituskykyä sen arvioimiseksi, onko suorituskykysuunnitelmiin sisältyvät suorituskykytavoitteet saavutettu.

               Jos kansallinen valvontaviranomainen toteaa, ettei näitä tavoitteita ole saavutettu, tai on olemassa riski, ettei niitä saavuteta, sen on välittömästi ilmoitettava asiasta komissiolle. Jäsenvaltion tai asianomaisen kansallisen valvontaviranomaisen on tilanteen korjaamiseksi ja suorituskykysuunnitelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi otettava ilman aiheetonta viivytystä käyttöön määrittämänsä aiheelliset toimenpiteet ottaen huomioon [tarkistetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen] 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut korjaavat toimenpiteet. Niiden on annettava nämä asianmukaiset toimenpiteet komissiolle tiedoksi ilman aiheetonta viivytystä.

               Kansallisten valvontaviranomaisten on annettava komissiolle kertomus ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun seurannan tuloksista edelliseltä vuodelta viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä kesäkuuta.

               2.Komissio seuraa verkkotoimintojen suorituskykyä ja arvioi, onko verkon suorituskykysuunnitelmaan sisältyvät suorituskykytavoitteet saavutettu.

               Jos komissio toteaa, ettei verkon suorituskykysuunnitelmaan sisältyviä suorituskykytavoitteita ole saavutettu, tai on olemassa riski, ettei niitä saavuteta, se pyytää verkon hallinnoijaa määrittelemään asianmukaiset toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi ja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Verkon hallinnoijan on annettava nämä toimenpiteet komissiolle tiedoksi ilman aiheetonta viivytystä.

               3.Edellä 1 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettujen kertomusten, 2 kohdassa tarkoitetun oman seurannan ja 36 artiklan 1 kohdan mukaisesti saatujen tietojen analysoinnin perusteella komissio seuraa lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyä ja arvioi säännöllisesti suorituskykytavoitteiden saavuttamista. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille seurantatoimistaan vähintään kerran vuodessa.

               38 artikla

               Julkaiseminen

               1.Jäsenvaltioiden on asetettava julkisesti saataville erityisesti sähköisessä muodossa seuraavat tiedot:

               (a)1 artiklan 4 ja 5 kohdan nojalla tekemänsä päätökset;

               (b)35 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla tekemänsä päätökset;

               (c)12 artiklassa tarkoitetut suorituskykysuunnitelman luonnoksensa;

               (d)16 artiklassa tarkoitetut hyväksytyt suorituskykysuunnitelmansa;

               (e)24, 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut raportointitaulukot.

               2.Verkon hallinnoijan on asetettava julkisesti saataville erityisesti sähköisessä muodossa seuraavat tiedot:

               (a)19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu verkon suorituskykysuunnitelman luonnos;

               (b)19 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu hyväksytty verkon suorituskykysuunnitelma.

               3.Komissio asettaa julkisesti saataville erityisesti sähköisessä muodossa kertomukset ja tukiaineistot, jotka suorituskyvyn tarkastuselin on laatinut 3 artiklan mukaisesti antamansa avun osalta.

               IX LUKU

               Loppusäännökset

               39 artikla

               Kansallisten päätösten perustelu ja muutoksenhaku

               Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tämän asetuksen nojalla tekemät päätökset on perusteltu asianmukaisesti ja että niihin voidaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti hakea muutosta.

               40 artikla

               Kumoaminen

               Kumotaan täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 390/2013 ja (EU) N:o 391/2013 1 päivästä tammikuuta 2020. Näitä asetuksia sovelletaan kuitenkin edelleen toista viiteajanjaksoa koskevien suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän ja maksujärjestelmien toteuttamiseen.

               41 artikla

               Voimaantulo

               Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

               Tehty Brysselissä 11.2.2019

                     Komission puolesta

                     Puheenjohtaja
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)

                        EUVL L 96, 31.3.2004, s.1.

                     (2)

                        EUVL L 96, 31.3.2004, s. 10.

                     (3)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 390/2013, annettu 3 päivänä toukokuuta 2013, lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä (EUVL L 128, 9.5.2013, s. 1).

                     (4)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 391/2013, annettu 3 päivänä toukokuuta 2013, lennonvarmistuspalvelujen yhteisestä maksujärjestelmästä (EUVL L 128, 9.5.2013, s. 31).

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 551/2004, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2004, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä (ilmatila-asetus) (EUVL L 96, 31.3.2004, s. 20).

                     (6)

                        [Julkaisutoimisto lisää viittauksen tarkistettuun verkkotoimintoja koskevaan asetukseen]

                     (7)

                        Sellaisena kuin se määritellään yhteisten hankkeiden määrittelemisestä, hallintorakenteiden perustamisesta ja kannustimien yksilöimisestä Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman toteuttamisen tueksi 3 päivänä toukokuuta 2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 409/2013 3 artiklassa (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)  (EUVL L 123, 4.5.2013, s. 1).

                     (8)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1139, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2018, yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2111/2005, (EY) N:o 1008/2008, (EU) N:o 996/2010, (EU) N:o 376/2014 ja direktiivien 2014/30/EU ja 2014/53/EU muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 552/2004, (EY) N:o 216/2008 ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 kumoamisesta (EUVL L 212, 22.8.2018, s. 1).

                     (9)

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 95/93, annettu 18 päivänä tammikuuta 1993, lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 14, 22.1.1993, s. 1).

                     (10)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/373, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2017, ilmaliikenteen hallinta- ja lennonvarmistuspalvelujen sekä muiden ilmaliikenteen hallintaverkon toimintojen palveluntarjoajia koskevista yhteisistä vaatimuksista ja näiden palveluntarjoajien valvonnasta, asetuksen (EY) N:o 482/2008 sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 1034/2011, (EU) N:o 1035/2011 ja (EU) 2016/1377 kumoamisesta ja asetuksen (EU) N:o 677/2011 muuttamisesta (EUVL L 62, 8.3.2017, s. 1).

    ---documentbreak---

               LIITE I

               KESKEISET SUORITUSKYKYINDIKAATTORIT TAVOITTEIDEN VAHVISTAMISTA VARTEN JA SEURANTAINDIKAATTORIT

               1 JAKSO

               Keskeiset suoritusindikaattorit unionin laajuisten tavoitteiden vahvistamista varten ja indikaattorit unionin tason seurantaa varten

               1.Turvallisuus

               1.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               Ilmaliikennepalvelujen tarjoamiseen sertifioitujen ilmaliikennepalvelujen tarjoajilta edellytettävä turvallisuuden hallinnan vähimmäistehokkuustaso. Tämä keskeinen suorituskykyindikaattori mittaa sitä, missä määrin seuraavat turvallisuuden hallintaa koskevat tavoitteet on pantu täytäntöön:

               a)turvallisuuspolitiikka ja -tavoitteet;

               b)turvallisuusriskien hallinta;

               c)turvallisuuden varmistaminen;

               d)turvallisuuden edistäminen;

               e)turvallisuuskulttuuri.

               1.2.Seurantaindikaattorit

               a)Unionin tason kiitotiepoikkeamat, joilla on 2 jakson 1.2 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu turvallisuusvaikutus;

               b)unionin tason porrastusminimin alitukset, joilla on 2 jakson 1.2 kohdan b alakohdan mukaisesti laskettu turvallisuusvaikutus.

               2.Ympäristö

               2.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               Keskeisillä suorituskykyindikaattoreilla mitataan tosiasiallisen lentoradan mukaista keskimääräistä horisontaalista reitinaikaista lennon tehokkuutta, joka lasketaan seuraavasti:

               a)indikaattorissa verrataan valvontatiedoista saatua tosiasiallisen lentoradan reittiosuuden pituutta ja paikallisesti lennettyä matkaa 1 artiklassa määritellyssä ilmatilassa, jäljempänä ’Euroopan ilmatilassa’, tai sen läpi lennetyistä IFR-lennoista yhteenlaskettuna;

               b)’reittiosuudella’ tarkoitetaan matkaa, joka lennetään lentoasemaa ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               c)jos lento lähtee lentoasemalta Euroopan ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilan ulkopuolella, tätä indikaattoria laskettaessa lähtö- ja määrälentoaseman sijaan lähtöpaikkana käytetään pistettä, jossa lento saapuu Euroopan ilmatilaan, ja määräpaikkana pistettä, jossa lento poistuu Euroopan ilmatilasta;

               d)jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilassa, mutta ylittää Euroopan ulkopuolisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan Euroopan ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               e)’paikallisesti lennetty matka’ on kaikkien lentoradan osien osalta niiden pisteiden sijainnin funktio, joissa lento saapuu kuhunkin ilmatilan osaan ja poistuu siitä. Paikallisesti lennetty matka edustaa osuutta, jonka näiden pisteiden välinen etäisyys muodostaa lennon lähtöpaikan ja määräpaikan välisestä isoympyräetäisyydestä;

               f)indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               2.2.Seurantaindikaattorit

               a)Viimeisimmän esitetyn lentosuunnitelman lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen reitinaikainen lennon tehokkuus, joka lasketaan seuraavasti:

               I)indikaattori on valvontatiedoista saadun viimeisimmän esitetyn lentosuunnitelman lentoradan mukaisen reittiosuuden pituuden ja vastaavan isoympyräetäisyyden osan erotus kaikista Euroopan ilmatilassa tai sen läpi lennetyistä IFR-lennoista yhteenlaskettuna;

               II)’reittiosuudella’ tarkoitetaan matkaa, joka lennetään lentoasemaa ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               III)jos lento lähtee lentoasemalta Euroopan ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilan ulkopuolella, tätä indikaattoria laskettaessa lähtö- ja määrälentoaseman sijaan lähtöpaikkana käytetään pistettä, jossa lento saapuu Euroopan ilmatilaan, ja määräpaikkana pistettä, jossa lento poistuu Euroopan ilmatilasta;

               IV)jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilassa, mutta ylittää Euroopan ulkopuolisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan Euroopan ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               V)indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               b)Lyhimmän rajoitetun lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen reitinaikainen lennon tehokkuus, joka lasketaan seuraavasti:

               I)indikaattori on reittiverkon hallinnoijan reitinselvitysalgoritmeilla ja lentosuunnitelman validointijärjestelmillä lasketun, kahden lähestymisalueen saapumis- ja poistumispisteiden välillä mitatun lentosuunnittelua varten käytettävissä olevan lyhimmän rajoitetun reitin reittiosuuden pituuden ja vastaavan isoympyräetäisyyden osan erotus kaikista Euroopan ilmatilassa tai sen läpi lennetyistä IFR-lennoista yhteenlaskettuna;

               II)tässä indikaattorissa otetaan huomioon verkon hallinnoijan toimittamassa reitin käytettävyyttä koskevassa dokumentissa (RAD) julkaistut ilmatilarajoitukset päivinä, joina on tai ei ole sotilastoimintaa, ja viimeksi esitetyn lentosuunnitelman aikainen ehdollisten reittien todellinen tilanne;

               III)’reittiosuudella’ tarkoitetaan osuutta, joka lennetään lentoasemaa ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               IV)jos lento lähtee lentoasemalta Euroopan ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilan ulkopuolella, tätä indikaattoria laskettaessa lähtö- ja määrälentoaseman sijaan lähtöpaikkana käytetään pistettä, jossa lento saapuu Euroopan ilmatilaan, ja määräpaikkana pistettä, jossa lento poistuu Euroopan ilmatilasta;

               V)jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle Euroopan ilmatilassa, mutta ylittää Euroopan ulkopuolisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan Euroopan ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               VI)indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               c)Varatun tai erotetun ilmatilan tehokas käyttö laskettuna yleiseltä ilmaliikenteeltä varaamiseen tai erotukseen alun perin pyydetyn käyttöajan ja tällaista varausta tai erotusta vaativaa toimintaa varten lopulta käyttöön annetun ajan suhteena. Indikaattori lasketaan kaikkien verkon hallinnoijalle tiedoksi annettujen ilmatilan allokointien osalta.

               d)Yleisen ilmaliikenteen suunnittelu käytettävissä olevien ilmatilarakenteiden kautta, mukaan lukien varattu tai erotettu ilmatila ja ehdolliset reitit, laskettuna tällaisten ilmatilarakenteiden kautta kulkevien lentosuunnitelmia esittävien ilma-alusten ja sellaisten ilma-alusten määrän suhteena, jotka olisivat voineet tehdä lentosuunnitelman näiden ilmarakenteiden läpi.

               e)Käytettävissä olevien ilmatilarakenteiden käyttö yleisessä ilmaliikenteessä, mukaan lukien varattu tai erotettu ilmatila ja ehdolliset reitit, laskettuna tällaisten ilmatilarakenteiden kautta lentävien ilma-alusten ja sellaisten ilma-alusten määrän suhteena, jotka olisivat voineet tehdä lentosuunnitelman näiden ilmarakenteiden läpi.

               3.Kapasiteetti

               3.1.Keskeinen suorituskykyindikaattori

               Lennonvarmistuspalveluista johtuva keskimääräinen lennonaikainen ATFM-viivästys minuutteina lentoa kohti laskettuna seuraavasti:

               a)lennonaikainen ATFM-viivästys on verkon hallinnoijan laskema viivästys, joka ilmaistaan arvioidun lentoonlähtöajan ja verkon hallinnoijan antaman lasketun lentoonlähtöajan välisenä erona;

               b)Tätä indikaattoria sovellettaessa

               ’arvioidulla lentoonlähtöajalla’ tarkoitetaan verkon hallinnoijan laskemaa aikaennustetta siitä, milloin ilma-alus nousee ilmaan, ja se perustuu viimeiseen arvioituun liikkeellelähtöaikaan tai vuorovaikutteiseen päätöksentekoon lentoasemilla osallistuvien lentoasemien osalta tavoitelähtöaikaan pukilta (TOBT) sekä verkon hallinnoijan laskemaan arvioituun lähtörullausaikaan;

               ’lasketulla lentoonlähtöajalla’ tarkoitetaan verkon hallinnoijan taktisen lähtö- ja saapumisaikojen jakamisen seurauksena toimintapäivänä antamaa aikaa, jona lennon odotetaan nousevan ilmaan;

               ’arvioidulla lähtörullausajalla’ tarkoitetaan arvioitua liikkeellelähtöajan ja lentoonlähtöajan välistä aikaa. Arvioon sisältyvät viivästyksen puskuriajat odotuspaikalla tai jäänpoisto jäänpoistoalueella ennen lentoonlähtöä;

               c)indikaattori kattaa kaikki IFR-lennot ja ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästyssyyt, lukuun ottamatta poikkeuksellisia tapahtumia;

               d)indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               3.2.Seurantaindikaattorit

               a)Minuutteina lentoa kohti ilmaistava keskimääräinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys, jonka syynä ovat lähi- ja lähestymisalueen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelut ja joka johtuu määrälentopaikan laskeutumisrajoituksista, laskettuna seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on keskimääräinen ilmaliikennevirtojen säätelystä aiheutunut saapumisen viivästys saapuvaa IFR-lentoa kohti;

               ii)
                     indikaattoria sovelletaan kaikkiin määrälentopaikalle laskeutuviin IFR-lentoihin ja se kattaa kaikki ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästyssyyt, lukuun ottamatta poikkeuksellisia tapahtumia;

               iii)
                     indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               b)Sellaisten lentojen prosenttiosuus, joilla lennonaikainen ATFM-viivästys on enemmän kuin 15 minuuttia, laskettuna seuraavasti:

               i)
                     3.1 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu lennonaikainen ATFM-viivästys;

               ii)
                     indikaattori kattaa kaikki IFR-lennot ja ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästyssyyt, lukuun ottamatta poikkeuksellisia tapahtumia;

               iii)
                     indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               c)Minuutteina lentoa kohti ilmaistava keskimääräinen aika kaikkien lähdön viivästyssyiden osalta laskettuna seuraavasti:

               I)indikaattori on keskimääräinen viivästys, jonka syy on

               -lentoyhtiön toiminnasta johtuvat viivästykset;

               -ilmatilan käyttäjien ilmoittama lennonaikainen ATFM-viivästys;

               -seuraamuksellinen (kerrannais)viivästys;

               -lentoasematoiminnasta johtuva viivästys, mukaan lukien sellainen ilmatilan käyttäjien ilmoittama ATFM-viivästys lentoasemalla, jonka syynä on viitesijainniltaan lähiliikennevyöhykkeen tai lentopaikan liikenteeksi luokiteltavan liikenteen määrään perustuva sääntely;

               II)indikaattori kattaa kaikki IFR-lennot, ja se lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               4.Kustannustehokkuus

               4.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               Lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen unionin laajuisen ’määritetyn yksikkökustannuksen’ (DUC) vuotuinen muutos, joka lasketaan seuraavasti:

               a)indikaattori ilmaistaan prosentteina, joilla ilmaistaan lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen keskimääräisen unionin laajuisen määritetyn yksikkökustannuksen vuosimuutoksia 9 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta perusarvosta alkaen;

               b)indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle;

               c)lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen keskimääräinen unionin laajuinen määritetty yksikkökustannus on lennonaikaisten määritettyjen kustannusten ja reitinaikaisen liikenteen ennusteen välinen suhde, joka ilmaistaan viiteajanjakson kunakin vuonna unionin tasolla odotettavina lennonaikaisina palveluyksiköinä, jotka sisältyvät niihin oletuksiin, joita komissio käyttää unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden vahvistamisessa 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

               d)lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen keskimääräinen unionin laajuinen määritetty yksikkökustannus lasketaan euroissa ja reaalisesti.

               4.2.Seurantaindikaattorit

               Lennonaikaisista ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluista käyttäjille unionin tasolla aiheutunut todellinen yksikkökustannus, joka lasketaan seuraavasti:

               a)
                     indikaattori lasketaan koko kalenterivuoden ja viiteajanjakson kunkin vuoden osalta kunkin jäsenvaltion lennonvarmistuspalvelujen määritetyn yksikkökustannuksen ja kyseiseltä vuodelta peräisin olevien 25 artiklan 2 kohdan mukaisten mukautusten summan painotettuna keskiarvona;

               b)
                     indikaattori ilmaistaan euroissa ja reaalisesti.

               2 JAKSO

               Keskeiset paikallistason suorituskykyindikaattorit ja paikallistason seurantaindikaattorit

               1.Turvallisuus

               1.1.Keskeinen suorituskykyindikaattori

               1 jakson 1.1 kohdan mukainen turvallisuuden hallinnan tehokkuustaso.

               Tässä indikaattorissa ”paikallisella” tarkoitetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien tasoa.

               1.2.Seurantaindikaattorit

               a)Jäsenvaltiossa sijaitsevien lentoasemien kiitotiepoikkeamat, jotka lasketaan jakamalla näillä lentoasemilla tapahtuneiden sellaisten kiitotiepoikkeamien, joilla on turvallisuusvaikutus, kokonaismäärä näillä lentoasemilla tapahtuneiden IFR- ja VFR-liikennetapahtumien kokonaismäärällä.

               b)Jäsenvaltion kaikkien lennonjohtoyksiköiden vastuulla olevassa ilmatilassa tapahtuneet porrastusminimin alitukset, jotka lasketaan jakamalla sellaisten kyseisessä ilmatilassa sattuneiden porrastusminimin alitusten, joilla on turvallisuusvaikutus, kokonaislukumäärä kyseisessä ilmatilassa johdettujen lentotuntien kokonaismäärällä.

               c)Lentoasemalla tapahtuneet kiitotiepoikkeamat, jotka lasketaan jakamalla lentoasemalla tapahtuneiden sellaisten kiitotiepoikkeamien, joissa ilmaliikenne- tai CNS-palvelut ovat olleet osallisina ja joilla on turvallisuusvaikutus, kokonaismäärä tällä lentoasemalla tapahtuneiden IFR- ja VFR-liikennetapahtumien kokonaismäärällä.

               d)Sellaisessa ilmatilassa tapahtuneet porrastusminimin alitukset, jossa lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja vastaa ilmaliikennepalveluista, laskettuna jakamalla sellaisten porrastusminimin alitusten, joissa ilmaliikenne- tai CNS-palvelut ovat olleet osallisina ja joilla on turvallisuusvaikutus, kokonaislukumäärä kyseisessä ilmatilassa johdettujen lentotuntien kokonaismäärällä.

               e)Jos on otettu käyttöön automaattisia turvallisuustietojen tallennusjärjestelmiä, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on käytettävä näitä järjestelmiä turvallisuusriskien hallinnassa vähintään porrastusminimin alituksia ja kiitotiepoikkeamia koskevien tietojen keräämistä, tallentamista ja lähes tosiaikaisesti tapahtuvaa analysointia varten.

               Tässä kohdassa tarkoitetut seurantaindikaattorit lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               Edellä a ja c alakohdassa esitettyjen indikaattoreiden osalta ”paikallisella” tarkoitetaan lentoaseman tasoa. Edellä b alakohdassa esitetyn indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa. Edellä d alakohdassa esitetyn indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien tasoa.

               2.Ympäristö

               2.1.Keskeinen suorituskykyindikaattori

               Tosiasiallisen lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen reitinaikainen lennon tehokkuus, joka lasketaan seuraavasti:

               a)
                     indikaattorissa verrataan valvontatiedoista saatua tosiasiallisen lentoradan reittiosuuden pituutta ja paikallisesti lennettyä matkaa kaikista paikallisessa ilmatilassa tai sen läpi lennetyistä IFR-lennoista yhteenlaskettuna;

               b)
                     ’reittiosuudella’ tarkoitetaan matkaa, joka lennetään lähtö- ja määrälentoasemia ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               c)
                     jos lento lähtee lentoasemalta paikallisen ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle paikallisen ilmatilan ulkopuolella, indikaattorin laskemiseen käytetään paikallisen ilmatilan saapumis- tai poistumispisteitä;

               d)
                     jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle paikallisessa ilmatilassa, mutta ylittää muun kuin paikallisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan paikallisessa ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               e)
                     ’paikallisesti lennetty matka’ on niiden pisteiden sijainnin funktio, joissa lento saapuu paikalliseen ilmatilaan ja poistuu siitä. Paikallisesti lennetty matka edustaa osuutta, jonka näiden pisteiden välinen etäisyys muodostaa lennon lähtöpaikan ja määräpaikan välisestä isoympyräetäisyydestä;

               f)
                     tässä indikaattorissa ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasoa riippuen siitä tasosta, jolla suorituskykysuunnitelma vahvistetaan;

               g)
                     indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               2.2.Seurantaindikaattorit

               a)Viimeisimmän esitetyn lentosuunnitelman lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen reitinaikainen lennon tehokkuus, joka lasketaan paikallistasolla seuraavasti:

               I)indikaattori on valvontatiedoista saadun viimeisimmän esitetyn lentosuunnitelman lentoradan mukaisen reittiosuuden pituuden ja vastaavan isoympyräetäisyyden osan erotus kaikista paikallisessa ilmatilassa tai sen läpi lennetyistä IFR-lennoista yhteenlaskettuna;

               II)’reittiosuudella’ tarkoitetaan matkaa, joka lennetään lentoasemaa ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               III) jos lento lähtee lentoasemalta paikallisen ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle paikallisen ilmatilan ulkopuolella, indikaattorin laskemiseen käytetään paikallisen ilmatilan saapumis- tai poistumispisteitä;

               IV)jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle paikallisessa ilmatilassa, mutta ylittää muun kuin paikallisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan paikallisessa ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               V)indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               b)Lyhimmän rajoitetun lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen reitinaikainen lennon tehokkuus, joka lasketaan paikallistasolla seuraavasti:

               I)indikaattori on reittiverkon hallinnoijan reitinselvitysalgoritmeilla ja lentosuunnitelman validointijärjestelmillä lasketun lyhimmän rajoitetun reitin reittiosuuden pituuden ja vastaavan isoympyräetäisyyden osan erotus kaikista paikallisessa ilmatilassa tai sen läpi lennettyjen IFR-lentojen paikallisesti lennetystä matkasta yhteenlaskettuna;

               II)indikaattorissa otetaan huomioon verkon hallinnoijan toimittamassa reitin käytettävyyttä koskevassa dokumentissa (RAD) julkaistut ilmatilarajoitukset ja viimeksi esitetyn lentosuunnitelman aikainen ehdollisten reittien todellinen tilanne;

               III)’reittiosuudella’ tarkoitetaan osuutta, joka lennetään lähtö- ja määrälentoasemia ympäröivän 40 NM:n laajuisen ympyrän ulkopuolella;

               IV) jos lento lähtee lentoasemalta paikallisen ilmatilan ulkopuolelta tai saapuu lentoasemalle paikallisen ilmatilan ulkopuolella, indikaattorin laskemiseen käytetään paikallisen ilmatilan saapumis- tai poistumispisteitä;

               V)jos lento lähtee lentoasemalta tai saapuu lentoasemalle paikallisessa ilmatilassa, mutta ylittää muun kuin paikallisen ilmatilan, tätä indikaattoria laskettaessa otetaan huomioon ainoastaan paikallisessa ilmatilassa tapahtunut lennon osa;

               VI)’paikallisesti lennetty matka’ on niiden pisteiden sijainnin funktio, joissa lento saapuu paikalliseen ilmatilaan ja poistuu siitä. Paikallisesti lennetty matka edustaa osuutta, jonka näiden pisteiden välinen etäisyys muodostaa lennon lähtöpaikan ja määräpaikan välisestä isoympyräetäisyydestä.

               VII)Indikaattori lasketaan keskiarvona kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle. Tätä keskiarvoa laskettaessa ei oteta huomioon kymmentä suurinta päivittäistä arvoa eikä kymmentä pienintä päivittäistä arvoa.

               c)Lähtörullausvaiheen lisäaika laskettuna paikallistasolla seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on todellisen lähtörullausajan ja esteettömän lähtörullausajan välinen ero;

               ii)
                     esteetön lähtörullausaika on lähtörullausaika vähäisen liikenteen ruuhkattomina aikoina lentoasemalla;

               iii)
                     indikaattori lasketaan minuutteina lähtöä kohti kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               d)Lisäaika lentoaseman lähestymisalueen ilmatilassa laskettuna paikallistasolla seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on saapuvan liikenteen järjestely- ja mittausalueen (ASMA) läpikulkuajan ja ASMA-läpikulkuaikoihin perustuvan esteettömän ajan välinen ero;

               ii)
                     ASMA-läpikulkuaikoihin perustuva esteetön aika määritetään kullekin lennon luokalle, jolla on samat ilma-alusluokkaa, ASMA-saapumissektoria ja -saapumiskiitotietä koskevat parametrit, ja se edustaa läpikulkuaikaa vähäisen liikenteen ruuhkattomina aikoina;

               iii)
                     indikaattori lasketaan minuutteina saapumista kohti kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle;

               iv)
                     ASMA määritellään sylinterinä, jonka säde on 40 NM saapumislentoaseman ympärillä.

               e)Jatkuvaa korkeuden vähennystä (CDO) soveltavien saapumisten osuus laskettuna paikallistasolla seuraavasti:

               (I)indikaattori on jatkuvan korkeuden vähennyksen kansallisen valvontaviranomaisen korkeutena maanpinnasta määrittämästä viitepisteestä suorittavien saapumisten kokonaismäärän ja saapumisoperaatioiden kokonaismäärän välinen suhde;

               (II)indikaattori lasketaan prosentteina kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               f)Varatun tai erotetun paikallisen ilmatilan tosiasiallinen käyttö, joka lasketaan 1 jakson 2.2 kohdan c alakohdan mukaisesti.

               g)Suunnittelu käytettävissä olevien paikallisten ilmatilarakenteiden kautta laskettuna 1 jakson 2.2 kohdan d alakohdan mukaisesti.

               h)Käytettävissä olevien paikallisten ilmatilarakenteiden käyttö laskettuna 1 jakson 2.2 kohdan e alakohdan mukaisesti.

               i)Edellä a ja b alakohdassa esitettyjä indikaattoreita varten ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasoa riippuen siitä, millä tasolla suorituskykysuunnitelma vahvistetaan, mukaan lukien tapaukset, joissa vastuu ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta on siirretty rajat ylittävien vuorovaikutteisten järjestelyjen vuoksi. Edellä c ja d alakohdassa esitettyjen indikaattorien osalta ”paikallisella” tarkoitetaan sellaisen lentoaseman tasoa, jolla on vähintään 80 000 IFR-ilmaliikennetapahtumaa vuodessa. Edellä e alakohdassa esitetyn indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan lentoaseman tasoa. Edellä f–h alakohdassa esitettyjen indikaattoreiden osalta ”paikallisella” tarkoitetaan aluelennonjohtokeskusten vastuualueiden tasolla eriteltyä kansallista tasoa, mukaan lukien tapaukset, joissa vastuu ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta on siirretty rajat ylittävien vuorovaikutteisten järjestelyjen vuoksi.

               3.Kapasiteetti

               3.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               a)Lennonvarmistuspalveluista johtuva keskimääräinen lennonaikainen ATFM-viivästys minuutteina lentoa kohti laskettuna seuraavasti:

               i)
                     lennonaikainen ATFM-viivästys 1 jakson 3.1 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettuna;

               ii)
                     indikaattori kattaa kaikki paikallisen ilmatilan läpi lennetyt IFR-lennot ja kaikki ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästyssyyt, lukuun ottamatta poikkeuksellisia tapahtumia; lisäksi se kattaa muiden ilmatilojen läpi kulkevat IFR-lennot, kun viivästyskorjauksia sovelletaan sen verkon hallinnoijan koordinoiman operaatioiden jälkeisen viivästyksen mukauttamisprosessin tuloksena, jonka kautta operatiiviset sidosryhmät ilmoittavat verkon hallinnoijalle ATFM-viivästyksen mittaamiseen ja luokitteluun ja niiden syiden selvittämiseen liittyvistä ongelmista;

               iii)
                     indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle;

               iv)
                     tässä indikaattorissa ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasoa riippuen siitä tasosta, jolla suorituskykysuunnitelma vahvistetaan;

               v)
                     jos suorituskykysuunnitelma vahvistetaan toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, indikaattorille lasketut arvot eritellään seurantaa varten kansallisella tasolla, myös siinä tapauksessa, että vastuu ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta on siirretty rajat ylittävien vuorovaikutteisten järjestelyjen vuoksi.

               b)Minuutteina lentoa kohti ilmaistava keskimääräinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys, jonka syynä ovat lähi- ja lähestymisalueen ja lentoaseman lennonvarmistuspalvelut, laskettuna paikallistasolla seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on ATFM-säätelystä johtuva saapumisen keskimääräinen viivästys määrälentoasemalla saapuvaa IFR-lentoa kohti;

               ii)
                     indikaattori kattaa kaikki määrälentoasemalle laskeutuvat IFR-lennot ja kaikki ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat viivästyssyyt, lukuun ottamatta poikkeuksellisia tapahtumia;

               iii)
                     indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle;

               iv)
                     tämän indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa.

               v)
                     indikaattorille lasketut arvot eritellään seurantaa varten lentoaseman tasolla.

               3.2.Seurantaindikaattorit

               a)Niiden IFR-lentojen prosenttiosuus, jotka noudattavat ATFM-lähtöaikojaan paikallisella tasolla, laskettuna koko kalenterivuoden ja viiteajanjakson kunkin vuoden osalta.

               b)Lennonjohdosta johtuva ja lähtölentoaseman lähtörajoituksista aiheutuva keskimääräinen lähtöä edeltävä viivästys minuutteina lentoa kohti laskettuna paikallistasolla seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on keskimääräinen lennonjohdosta johtuva lähtöä edeltävä viivästys lähtevää IFR-lentoa kohti;

               ii)
                     indikaattoria sovelletaan kaikkiin lähtölentoasemalta lähteviin IFR-lentoihin ja se kattaa lennonjohdon rajoituksista johtuvat moottorien käynnistyksen viivästykset, kun ilma-alus on valmis poistumaan lähtöpaikalta;

               (III)indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               c)Minuutteina ilmaistava kaikista syistä johtuva keskimääräinen lähtöviivästys lentoa kohti laskettuna paikallisella tasolla 1 jakson 3.2 kohdan c alakohdan mukaisesti.

               d)Edellä a alakohdassa esitetyn indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan kansallista tasoa lentoaseman tasolla eriteltynä. Edellä b ja c alakohdassa esitetyn indikaattorin osalta ”paikallisella” tarkoitetaan lentoaseman tasoa sellaisilla lentoasemilla, joilla on vähintään 80 000 IFR-ilmaliikennetapahtumaa vuodessa.

               4.Kustannustehokkuus

               4.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               a)Lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen määritetty yksikkökustannus, joka lasketaan seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien lennonaikaisten määritettyjen kustannusten ja viiteajanjakson kunakin vuonna paikallistasolla odotetun lentoreittipalveluyksiköinä ilmaistavan maksuvyöhykkeen liikenne-ennusteen välinen suhde;

               ii)
                     indikaattori ilmaistaan reaalisesti ja kansallisessa valuutassa;

               iii)
                     indikaattori ilmoitetaan laskettuna kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               b)Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen määritetty yksikkökustannus, joka lasketaan seuraavasti:

               i)
                     indikaattori on suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien määritettyjen kustannusten ja viiteajanjakson kunakin vuonna paikallistasolla odotetun lähi- ja lähialueen palveluyksiköinä ilmaistavan liikenne-ennusteen välinen suhde;

               ii)
                     indikaattori ilmaistaan reaalisesti ja kansallisessa valuutassa;

               iii)
                     indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               c)
                     Edellä a ja b alakohdassa esitettyjen indikaattoreiden osalta ”paikallisella” tarkoitetaan maksuvyöhykkeen tasoa.

               4.2.Seurantaindikaattori

               Lennonaikaisista ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluista käyttäjille aiheutunut todellinen yksikkökustannus, joka lasketaan seuraavasti:

               a)indikaattori lasketaan koko kalenterivuoden ja viiteajanjakson kunkin vuoden osalta lennonvarmistuspalvelujen määritetyn yksikkökustannuksen ja kyseiseltä vuodelta peräisin olevien 25 artiklan 2 kohdan mukaisten mukautusten summana;

               b)indikaattori ilmaistaan nimellismääräisenä ja kansallisessa valuutassa.

               3 JAKSO

               Keskeiset suorituskykyindikaattorit tavoitteiden vahvistamista varten ja indikaattorit verkkotoimintojen seurantaa varten

               1.Kaikkia tässä jaksossa esitettyjä indikaattoreita sovelletaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla maantieteellisellä alueella.

               2.Turvallisuus

               2.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               Verkon hallinnoijan 1 jakson 1.1 kohdan mukainen turvallisuuden hallinnan tehokkuustaso.

               2.2.Seurantaindikaattorit

               Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan ilmoittamat sektorin kapasiteettirajat ylittävä ilmaliikennevirtojen ylisäätely, kun ATFM-toimenpiteet ovat käytössä, laskettuna seuraavasti:

               a)
                     sen ajan, jona lentojen määrä ylittää yli 10 prosentilla lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan ilmoittamat sektorin kapasiteettirajat, kun ATFM-säätely on käytössä, ja sen kokonaisajan, jona ATFM-toimenpiteet ovat käytössä, välinen suhde laskettuna koko kalenterivuoden ja kunkin viiteajanjakson osalta;

               b)
                     säännelty aika jaetaan indikaattoria varten päällekkäisiin tunnin mittaisiin jaksoihin 20 minuutin välein.

               3.Ympäristö

               3.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               Euroopan reittiverkon suunnittelutoiminnon tuottama reitinaikainen lentojen tehokkuuden parannus, joka liittyy lennon aikana esitetyn viimeisen lentosuunnitelman mukaiseen lentorataan, ilmaistuna prosenttiyksikkönä esitetyn viimeisen lentosuunnitelman mukaisen lentoradan tehokkuuden vuosimuutoksista 1 jakson 2.2. kohdan a alakohdan mukaisesti.

               4.Kapasiteetti

               4.1.Keskeiset suorituskykyindikaattorit

               a)Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon verkkomenetelmistä ja verkon hallinnoijan lennonselvityskeskusten toimista saatavien lennonaikaisten ATFM-viivästysten säästöjen prosenttiosuus vuositasolla kaikista lennonaikaisten ATFM-viivästysten säästöistä, kun lennonaikainen ATFM-viivästys lasketaan 1 jakson 3.1 kohdan mukaisesti.

               b)Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon verkkomenetelmistä ja verkon hallinnoijan lennonselvityskeskusten toimista saatavien saapumisten ATFM-viivästysten säästöjen prosenttiosuus vuositasolla kaikista saapumisten ATFM-viivästysten säästöistä, kun saapumisten ATFM-viivästys lasketaan 1 jakson 3.2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               4.2.Seurantaindikaattorit

               a)Niiden IFR-lentojen vuotuinen prosenttiosuus, joilla ATFM-viivästys on yli 15 minuuttia.

               b)Sellaisten ATFM-toimenpiteiden päivittäinen lukumäärä keskimäärin kalenterivuoden aikana, joista kukin tuottaa vähemmän kuin 200 minuuttia viivästystä.

               c)Lennonaikainen ATFM-viivästys viikonloppuisin keskimäärin kalenterivuoden aikana ilmaistuna viivästysminuutteina lentoa kohti.

               d)Esivalittujen lennonjohtokeskusten/lentoasemien kapasiteetista ja miehityksestä aiheutuvan ensimmäisen rotaatioviivytyksen vuotuinen prosenttiosuus ja verkon hallinnoijan vuosittain määrittämä potentiaalinen viivästyksen suurin vähennys.

               e)Varatun tai erotetun ilmatilan tosiasiallinen käyttö, joka lasketaan 1 jakson 2.2 kohdan c alakohdan mukaisesti.

               f)Suunnittelu käytettävissä olevien ilmatilarakenteiden kautta laskettuna 1 jakson 2.2 kohdan d alakohdan mukaisesti.

               g)Käytettävissä olevien ilmatilarakenteiden käyttö laskettuna 1 jakson 2.2 kohdan e alakohdan mukaisesti.

               5.Kustannustehokkuus

               5.1.Seurantaindikaattorit

               Verkon hallinnoijan tehtävien suorittamisen yksikkökustannus, joka lasketaan seuraavasti:

               a)indikaattori on verkon hallinnoijan tehtävien suorittamisesta aiheutuvien todellisten kustannusten ja lentoreittipalveluyksiköinä ilmaistavan reitinaikaisen liikenteen välinen suhde viiteajanjaksolla sen maantieteellisen alueen tasolla, jolla verkon hallinnoija suorittaa verkkotoimintojen toteutuksen kannalta tarpeelliset tehtävänsä;

               b)indikaattori ilmaistaan euroissa ja reaalisesti;

               c)indikaattori lasketaan kokonaiselle kalenterivuodelle ja viiteajanjakson jokaiselle vuodelle.

               LIITE II

               10 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN KANSALLISEN TASON TAI TOIMINNALLISEN ILMATILAN LOHKON TASON SUORITUSKYKYSUUNNITELMAN MALLI

               1.Johdanto

               1.1.Tilanteen kuvaus, mukaan lukien suunnitelman soveltamisala maantieteellisen kattavuuden ja palvelujen osalta, luettelo lennonvarmistuspalvelujen tarjoajista sekä muut suorituskykysuunnitelman kannalta merkitykselliset yleiset tiedot.

               1.2.Asetuksen 10 artiklan 2 kohdan f ja g alakohdassa tarkoitetut liikenne-ennusteet, jotka ilmaistaan IFR-tapahtumina ja suorituskykysuunnitelman perustana olevina palveluyksiköinä ja jotka perustuvat Eurocontrolin tilasto- ja ennustepalvelun (STATFOR) perusennusteeseen. Jos ennusteet eroavat STATFORin perusennusteista, on esitettävä syyt, joiden vuoksi on perusteltua käyttää eri ennustetta kuin 10 artiklan 2 kohdan f ja g alakohdassa tarkoitettua, ja perustelut näiden ennusteiden käytölle on dokumentoitava.

               1.3.Suorituskykysuunnitelman luonnosta koskevan sidosryhmäkuulemisen tulosten kuvaus, mukaan lukien kohdat, joista oltiin yksimielisiä ja erimielisiä sekä erimielisyyden syyt.

               1.4.Luettelo niistä lentoasemista, joihin sovelletaan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää ja maksujärjestelmää, sekä niiden IFR-ilmaliikennetapahtumien keskimääräinen lukumäärä vuodessa.

               1.5.Tarvittaessa luettelo palveluista, joiden tarjoamisen on 35 artiklan mukaisesti vahvistettu tapahtuvan markkinaehdoin.

               1.6.Toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla hyväksyttyjen suorituskykysuunnitelmien osalta kuvaus suorituskykysuunnitelman laatimisesta ja hyväksymisestä.

               1.7.Maininta siitä, sovelletaanko 34 artiklassa tarkoitettua yksinkertaistettua maksujärjestelmää, ja jos sovelletaan, osoitus siitä, että mainitussa artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, sekä kuvaus yksinkertaistetun maksujärjestelmän soveltamisesta ja se, millä maksuvyöhykkeillä sitä sovelletaan.

               2.Investoinnit

               2.1.Viiteajanjaksolle suunniteltujen uusien ja jo tehtyjen kiinteän omaisuuden investointien kustannusten, luonteen ja hyötyjen kuvaus ja perustelut.

               2.2.Edellä 2.1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällyttävä erityisesti seuraavat tiedot:

               a)uusien ja jo tehtyjen investointien määritetyt kustannukset poistojen, pääomakustannusten ja leasing-vuokrauksen osalta koko viiteajanjakson ajalta ja kunakin viiteajanjakson kalenterivuonna liitteessä VII edellytetysti;

               b)suurten investointien kuvaus ja perustelut, myös seuraavien seikkojen osalta:

               I)kunkin suuren investoinnin kokonaisarvo;

               II)omaisuuserä tai omaisuuserät, jotka on hankittu tai kehitetty;

               III)tiedot investoinnin hyödyistä ilmatilan käyttäjille sekä ilmatilan käyttäjien edustajien kuulemisen tuloksista;

               IV)ilmaliikenteen hallintajärjestelmiin tehtävien suurten investointien osalta on

               -eroteltava toisistaan investoinnit uusiin järjestelmiin, olemassa olevien järjestelmien peruskorjaus ja korvausinvestoinnit;

               -perusteltava kunkin investoinnin merkitys suhteessa ATM-yleissuunnitelmaan ja asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 a artiklassa tarkoitettuihin yhteisiin hankkeisiin;

               c)annettava yksityiskohtaiset tiedot synergioista, joita on saatu toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla tai tapauksen mukaan muiden rajat ylittävien yhteistyöaloitteiden avulla, erityisesti yhteisen infrastruktuurin ja yhteisten hankintojen osalta.

               3.Kansalliset suorituskykytavoitteet tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet ja niihin tähtäävät toimenpiteet

               3.1.Kunkin suorituskyvyn kannalta keskeisen osa-alueen kansalliset suorituskykytavoitteet tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet, jotka on vahvistettu kunkin liitteessä I olevan 2 jakson mukaisen keskeisen suorituskykyindikaattorin perusteella ja jotka kattavat viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden.

               3.2.Kuvaus kansallisella tasolla tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi käyttöön otetuista tärkeimmistä toimenpiteistä kaikilla suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla.

               3.3.Lisätiedot, jotka tukevat kansallisia suorituskykytavoitteita tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevia suorituskykytavoitteita kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella:

                a)
                     lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen määritetyt kustannukset kultakin viiteajanjakson vuodelta asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan ja tämän asetuksen mukaisesti;

               b)
                     ennuste lennonaikaisista ja lähi- ja lähestymisalueen palveluyksiköistä kullekin viiteajanjakson vuodelle;

               c)
                     10 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen kustannustehokkuustavoitteiden perusarvot sekä kuvaus ja perustelut menetelmistä, joita näiden arvojen arvioimiseen käytetään kullakin maksuvyöhykkeellä;

               d)
                     niiden perusteiden ja menetelmien kuvaus ja perustelut, joita käytetään maksuvyöhykkeiden kustannusten jakamiseen ja kustannusten jakamiseen lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen palvelujen välillä 22 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

               e)
                     kuvaus asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien oman pääoman tuotosta suhteessa todelliseen riskiin sekä nettovelkaantumisasteesta ja määritettyihin kustannuksiin sisältyvien pääomakustannusten laskennassa käytetyn pääomapohjan tasosta ja koostumuksesta ja näiden perustelut;

               f)
                     taloudellisten oletusten kuvaus ja perustelut, mukaan lukien

               -määritettyihin kustannuksiin sisältyvien eläkekustannusten laskennassa käytetyt oletukset, mukaan lukien kuvaus asiaa koskevista kansallisista eläkesäännöksistä ja eläkealan laskentatoimen säännöksistä, joihin oletukset perustuvat, sekä tieto sitä, onko näihin säännöksiin odotettavissa muutoksia;

               -lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen rahoittamiseen käytettävien lainojen korko-oletukset, mukaan lukien määrät, kesto ja muut asiaankuuluvat tiedot lainoista, sekä selitys painotetulle keskimääräiselle velan korolle, jota on käytetty laskettaessa pääomakustannuksia ennen veroja ja määritettyihin kustannuksiin sisältyviä pääomakustannuksia;

               -Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kuluttajahintaindeksiin (KHI) perustuva inflaatioennuste ainoastaan tiedotustarkoituksessa;

               -mukautukset, jotka ylittävät unionin asetuksen (EY) N:o 1126/2008
                  1
                nojalla hyväksymät kansainvälisten tilinpäätösstandardien vaatimukset;

               g)
                     kuvaus ja selvitys mukautuksista, jotka johtuvat viiteajanjaksoa edeltävistä vuosista;

               h)
                     28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin kustannuseriin liittyvien määritettyjen kustannusten määrittäminen ja luokittelu;

               i)
                     tarvittaessa kuvaus viiteajanjaksolle suunnitelluista merkittävistä rakenneuudistuksista;

               j)
                     tarvittaessa takaisin perittävät edellisiltä viiteajanjaksoilta hyväksytyt rakenneuudistuskustannukset;

               k)
                     ne liitteissä VII, IX ja XI vaaditut raportointitaulukot ja lisätiedot, jotka on liitettävä suorituskykysuunnitelmaan;

               3.4. liitteessä I olevan 2 jakson 2.1 kohdan ja 3.1 kohdan a alakohdan mukaisten suorituskykytavoitteiden erittely kunkin suorituskykysuunnitelman kattaman yksittäisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla laadittujen suorituskykysuunnitelmien osalta kunkin palveluntarjoajan osuus suorituskykytavoitteiden saavuttamisesta toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla.

               3.5.Jos unionin laajuista suorituskykytavoitetta ei ole, kuvaus ja selvitys siitä, miten kansalliset suorituskykytavoitteet tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet parantavat osaltaan Euroopan ilmaliikenteen hallintaverkon suorituskykyä.

               3.6.Kuvaus ja selvitys suorituskyvyn keskeisten osa-alueiden välisistä riippuvuussuhteista ja kompromisseista, mukaan lukien näiden kompromissien arvioinnissa käytetyt oletukset.

               4.Rajat ylittävät aloitteet ja SESARin toteutus

               4.1.Kuvaus rajat ylittävistä tai suunnitelluista rajat ylittävistä yhteistyöaloitteista, joilla lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat parantavat lennonvarmistuspalvelujen tarjontaa. Näillä aloitteilla suorituskyvyn kannalta keskeisillä eri osa-alueilla saavutettu suorituskyvyn tehostuminen.

               4.2.Kuvaus asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 a artiklassa tarkoitettujen SESAR-yhteishankkeiden käyttöönoton viimeaikaisesta ja odotettavissa olevasta edistymisestä sekä siirtymäsuunnitelmiin liittyvistä muutoksenhallintakäytännöistä, joilla minimoidaan muutosten mahdolliset negatiiviset vaikutukset verkon suorituskykyyn.

               5.Järjestelyt liikenneriskin jakamiseksi ja kannustinjärjestelmät

               5.1.Kuvaus 27 artiklan mukaisesti sovellettavista määritellyistä liikenneriskin jakamisen muuttujien arvoista kunkin maksuvyöhykkeen osalta:

               a)27 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sovellettavan vaihteluvälin ja 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen liikenneriskin jakamista koskevien avainten määrittäminen;

               b)jos kansallinen valvontaviranomainen mukauttaa a alakohdassa tarkoitetun liikenneriskin jakomekanismin parametrien arvoja 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti:

               I)liikenneriskien jakamisen parametreille määriteltyjen arvojen perustelut;

               II)kuvaus prosessista, jolla ilmatilan käyttäjiä ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia kuullaan liikenneriskin jakamista koskevien parametrien arvojen asettamisesta, ja tämän kuulemisen tulokset.

               5.2.Viiteajanjaksolla sovellettavien 11 artiklan mukaisten kannustinjärjestelmien osalta:

               a)11 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritellyn kannustinjärjestelmän parametrien kuvaus ja perustelut, mukaan lukien pivot-arvot ja tarvittaessa pivot-arvojen mukautusmekanismi;

               b)niiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja maksuvyöhykkeiden yksilöiminen, joihin sovelletaan kannustinjärjestelmiä;

               c)tarvittaessa kuvaus 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista lisäkannustinjärjestelmistä.

               6.Suorituskykysuunnitelman täytäntöönpano

               Kuvaus prosesseista, jotka kansalliset valvontaviranomaiset ottavat käyttöön

               a)seuratakseen suorituskykysuunnitelman täytäntöönpanoa

               b)puuttuakseen tilanteeseen, jos tavoitteita ei saavuteta viiteajanjakson aikana.

               LIITE III

               10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun verkon suorituskykysuunnitelman malli

               1.Johdanto

               1.1.Kuvaus tilanteesta, mukaan lukien verkon suorituskykysuunnitelman soveltamisala, sen kattamat verkkotoiminnot, tehtävät ja vastuualueet sekä muut suunnitelmaa koskevat yleiset tiedot.

               1.2.Verkon suorituskykysuunnitelman perustana olevan liikenne-ennusteen ja makrotalouden skenaarion kuvaus.

               1.3.Kuvaus verkon suorituskykysuunnitelman johdonmukaisuudesta verkon strategiasuunnitelman kanssa.

               1.4.Verkon suorituskykysuunnitelman luonnosta koskevan sidosryhmäkuulemisen tulosten kuvaus, mukaan lukien kohdat, joista oltiin yksimielisiä ja erimielisiä sekä erimielisyyden syyt, sekä verkon hallintoneuvoston kuulemisen tulokset.

               2.Verkon hallinnoijan tuoma lisäarvo

               Yhteistyöalat, joilla tuetaan jäsenvaltioiden tehtäviä ja toimintaa, toiminnallisia ilmatilan lohkoja, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, lentoasemia sekä ilmatilan siviili- ja sotilaskäyttäjiä.

               Verkon hallinnoijan työn kuvaus seuraavilta osin:

               a)verkon ja alueellisten toimintaratkaisujen kehittäminen ja yhdenmukaistaminen;

               b)sellaisten ilmatilahankkeiden kehittäminen ja yhdenmukaistaminen, jotka perustuvat verkon painopisteisiin, mukaan lukien rajat ylittävät ilmatilan suunnitteluun liittyvät aloitteet;

               c)reittiverkon ja käytettävissä olevan ilmatilan tehottoman käytön vähentäminen;

               d)ilmatilan tehostetun hallinnan ja ilmaliikennevirtojen säätelyn sekä kapasiteetin hallintaprosessien kehittäminen;

               e)yhdenmukaistettu kapasiteetin suunnittelu ja operatiivisen suorituskyvyn mittaaminen;

               f)lennonjohtajapulan ratkaisun tukeminen kaikkialla verkossa;

               g)teknisen alan koordinoinnin vahvistaminen, myös toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla, ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien järjestelmien teknisen yhteentoimivuuden parantaminen erityisesti verkon hallinnoijan järjestelmien kanssa;

               h)verkon turvallisuutta ja paikallisen turvallisuustason toteutusta, seurantaa ja parantamista koskeva tuki.

               3.Suorituskykytavoitteet, tavoitteet ja toimenpiteet

               3.1.Verkon hallinnoijan turvallisuustaso

               a)Verkon hallinnoijan suorituskykytavoite turvallisuuden hallinnan tehokkuuden kannalta.

               b)Kuvaus toimenpiteistä, joita verkon hallinnoija toteuttaa tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               c)Kuvaus toimenpiteistä, joita verkon hallinnoija toteuttaa ilmaliikennevirtojen ylisäätelyyn puuttumiseksi.

               3.2.Verkon hallinnoijan kustannustehokkuustaso

               a)Kuvaus toimenpiteistä, joita verkon hallinnoija toteuttaa parantaakseen kustannustehokkuuttaan.

               3.3.Kunkin verkkotoiminnon suorituskykytavoitteet

               a)Euroopan reittiverkon suunnittelutoiminto (ERND-toiminto):

               I)liitteessä I olevan 3 jakson 3.1 kohdassa vahvistetun keskeisen suorituskykyindikaattorin suorituskykytavoitteet;

               II)kuvaus ja selvitys toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on saavuttaa ERND-toiminnon suorituskykytavoitteet:

               –tehokkaan ilmatilarakenteen suunnitteluun liittyvät toimenpiteet;

               –toimenpiteet, joiden avulla operatiiviset sidosryhmät voivat käyttää ilmatilaa paremmin;

               –lentojen optimointiin liittyvät toimenpiteet;

               III)
                     muut lentojen tehokkuuteen tähtäävät aloitteet.

               b)Ilmaliikennevirtojen säätelytoiminto (ATFM-toiminto):

               I)liitteessä I olevan 3 jakson 4.1 kohdassa vahvistetun kunkin keskeisen suorituskykyindikaattorin suorituskykytavoitteet;

               II)kuvaus ja selvitys toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on saavuttaa ATFM-toiminnon suorituskykytavoitteet:

               –aloitteet ja toimet ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan viivästyksen vähentämiseksi, mukaan lukien viikonlopun viivästykset, sään aiheuttamat viivästykset, yksittäisten lentoseuraamusten minimointi, ATFM-tehokkuus, kerrannaisviivästykset ja ylikäyttö;

               –suunnitelman sotilaallinen ulottuvuus;

               III)
                     muut kapasiteettia koskevat aloitteet.

               c)Niukkojen resurssien koordinointi:

               I)radiotaajuuksien koordinointi:

               –kuvaus verkon kapasiteetista;

               –erityistavoitteiden kuvaus.

               II)transponderikoodien koordinointi:

               –kuvaus verkon turvallisuuden tukemisesta;

               –erityistavoitteiden kuvaus.

               4.Verkon suorituskykysuunnitelman täytäntöönpano

               Kuvaus toimenpiteistä, joita verkon hallinnoija toteuttaa

               a)avustaakseen verkon suorituskykysuunnitelman seurannassa ja siihen liittyvässä raportoinnissa;

               b)puuttuakseen tilanteeseen, jos tavoitteita ei saavuteta viiteajanjakson aikana;

               c)ollakseen yhteydessä kansallisiin valvontaviranomaisiin.

               LIITE IV

               PERUSTEET SUORITUSKYKYSUUNNITELMIEN JA -TAVOITTEIDEN ARVIOIMISEKSI KANSALLISELLA TAI TOIMINNALLISEN ILMATILAN LOHKON TASOLLA

               1.Kansallisten tai toiminnallista ilmatilan luokkaa koskevien suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuuden arviointi

               1.1.Turvallisuus

               Turvallisuusjohtamisen tehokkuus

               Kansallisten tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevien turvallisuuden hallinnan tehokkuuteen liittyvien suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa niin, että turvallisuuden hallinnan tehokkuus on viiteajanjakson kunakin kalenterivuonna samalla tai korkeammalla tasolla kuin vastaavat unionin laajuiset suorituskykytavoitteet.

               1.2.Ympäristö

               Tosiasiallisen lentoradan mukainen keskimääräinen horisontaalinen lennon tehokkuus reitillä

               Kansallisten tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevien suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta vertaamalla kansallisia tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevia suorituskykytavoitteita unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden hyväksymisen aikaan käytettävissä olevan Euroopan reittiverkoston kehittämissuunnitelman viimeisimmässä versiossa vahvistettuihin horisontaalisen lennon reitinaikaisen tehokkuuden viitearvoihin.

               Tässä kohdassa ’horisontaalisen lennon reitinaikaisen tehokkuuden viitearvolla’ tarkoitetaan arvoa, jonka verkon hallinnoija on arvioinut tosiasiallisen lentoradan mukaisen lennon tehokkuudelle kansallisella tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla sen varmistamiseksi, että tosiasiallista lentoradan mukaista horisontaalista reitinaikaista lennon tehokkuutta koskeva unionin laajuinen tavoite saavutetaan.

               1.3.Kapasiteetti

               Keskimääräinen lennonaikainen ATFM-viivästys lentoa kohti

               Kansallisten tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevien suorituskykytavoitteiden johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta vertaamalla kansallisia tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevia suorituskykytavoitteita unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden hyväksymisen aikaan käytettävissä olevan verkon operaatiosuunnitelman viimeisimmässä versiossa vahvistettuihin viitearvoihin.

               1.4.Kustannustehokkuus

               Reitinaikainen määritetty yksikkökustannus

               a)Määritetyn yksikkökustannuskehityksen johdonmukaisuus viiteajanjaksolla unionin laajuisesti määritetyn yksikkökustannuskehityksen kanssa samalla ajanjaksolla niin, että kehityssuuntaukset ilmaistaan prosentteina.

               Näiden kehityssuuntausten laskemiseksi on käytettävä 9 artiklan 4 kohdan a alakohdassa ja 10 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja sovellettavien unionin laajuisten ja paikallisten suorituskykytavoitteiden arvoja sekä määritettyjen yksikkökustannusten perusarvoja.

               b)Määritetyn yksikkökustannuskehityksen johdonmukaisuus maksuvyöhykkeen tasolla suorituskykysuunnitelman ja edellisen viiteajanjakson kattamalla ajanjaksolla (”pitkän aikavälin määritetty yksikkökustannuskehitys”) unionin laajuisen määritetyn yksikkökustannuskehityksen kanssa samalla ajanjaksolla niin, että kehityssuuntaukset ilmaistaan prosentteina.

               Pitkän aikavälin määritetty yksikkökustannuskehitys maksuvyöhykkeen tasolla lasketaan käyttämällä todellisia yksikkökustannuksia maksuvyöhykkeen tasolla kyseessä olevan edellisen viiteajanjakson alkua edeltävältä vuodelta.

               c)Määritetyn yksikkökustannustason johdonmukaisuus: 10 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määritetyn yksikkökustannuksen perusarvon vertaaminen kyseessä olevan maksuvyöhykkeen tasolla sellaisten vastaavien maksuvyöhykkeiden keskimääräisiin arvoihin, joilla lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilla on 9 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisesti määritelty samankaltainen operatiivinen ja talousympäristö.

               d)Edellä a–c alakohdassa tarkoitetuista perusteista voi olla tarpeellista ja oikeasuhteista poiketa, jotta voidaan

               I)mahdollistaa kansallisella tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla vahvistettujen suorituskykytavoitteiden saavuttaminen kapasiteetin keskeisellä osa-alueella edellyttäen, että poikkeama unionin laajuisesta määritetystä yksikkökustannuskehityksestä johtuu yksinomaan lisäkustannuksista, jotka liittyvät kapasiteetin suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella asetettujen suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi tarvittaviin toimenpiteisiin; tai

               II)toteuttaa rakenneuudistustoimenpiteitä, joista aiheutuu 2 artiklan 18 kohdassa tarkoitettuja rakenneuudistuskustannuksia edellyttäen, että poikkeama johtuu yksinomaan näistä rakenneuudistuskustannuksista ja että suorituskykysuunnitelmassa esitetään näyttö siitä, että kyseiset rakenneuudistustoimenpiteet tuottavat taloudellista nettohyötyä ilmatilan käyttäjille viimeistään seuraavalla viiteajanjaksolla.

               2.Suorituskykysuunnitelmien luonnosten uudelleentarkastelu

               2.1Seuraavia seikkoja voidaan tarkastella uudelleen:

               a)kansallisten tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevien suorituskykytavoitteiden saavuttamista koskevat toimenpiteet kullakin liitteessä II olevassa 3.2 kohdassa tarkoitetulla suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella;

               b)kansalliset tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet keskimääräisen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan saapumisen viivästyksen osalta lentoa kohti:

               I)tosiasiallisen suorituskykytason ja kehityssuuntauksen vertailu suorituskykysuunnitelman kattamaa viiteajanjaksoa edeltävällä viiteajanjaksolla;

               II)lentoasemien tasolla suorituskyvyn vertaaminen samankaltaisilla lentoasemilla;

               c)lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen määritettyä yksikkökustannusta koskevat kansalliset tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suorituskykytavoitteet:

               I)vertailu reitinaikaisten määritettyjen yksikkökustannusten kehityssuuntaukseen paikallistasolla;

               II)tosiasiallisen suorituskykytason ja kehityssuuntauksen vertailu suorituskykysuunnitelman kattamaa viiteajanjaksoa edeltävällä viiteajanjaksolla;

               III)lentoasemien tasolla suorituskyvyn vertaaminen samankaltaisilla lentoasemilla;

               d)kansallisten tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien suorituskykytavoitteiden tai kustannustehokkuuteen liittyvällä suorituskyvyn kannalta keskeisellä osa-alueella suorituskyvyn perustana olevat keskeiset tekijät ja parametrit:

               I)perustason arvot ja oletukset, jotka tukevat määritettyjen kustannusten vahvistamista viiteajanjakson ensimmäiselle vuodelle verrattuna tuoreimpiin käytettävissä oleviin todellisiin kustannuksiin;

               II)suorituskykysuunnitelmassa käytetyt liikenne-ennusteet ja, jos ennusteet eroavat STATFORista, perustelut tälle;

               III)suunnitellut pääomakustannukset, kun otetaan huomioon sääntelyn mukaisen pääomapohjan taso ja koostumus, sekä suunnitellut pääomakustannukset ennen veroja, mukaan lukien velan korkotaso ja oman pääoman tuotto;

               IV)uusien ja jo tehtyjen investointien määritetyt kustannukset ja suurien investointien perustelut;

               V)määritetyt eläkekustannukset ja niiden laskennan perustana olevat oletukset;

               VI)lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen rahoittamiseen käytettävien lainojen korko-oletukset, mukaan lukien määrät, kesto ja muut asiaankuuluvat tiedot lainoista, sekä täsmäytys painotetulla keskimääräisellä velkakorolla, jota on käytetty laskettaessa pääomakustannuksia ennen veroja ja määritettyihin kustannuksiin sisältyviä pääomakustannuksia;

               VII)menetelmät, joita käytetään kustannusten jakamisessa lennonaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen palvelujen välillä, sekä perustelut muutoksille, joita menetelmään on tehty edelliseen viiteajanjaksoon verrattuna;

               e)27 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen liikenneriskin jakamista koskevien parametrien arvot ja, jos kansallinen valvontaviranomainen on mukauttanut näiden parametrien arvoja 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti, näiden arvojen perustelut;

               f)11 artiklassa tarkoitetut kannustinjärjestelmät;

               g)rajat ylittävien yhteistyöaloitteiden mahdollistamat tehokkuushyödyt ja synergiat, mukaan lukien yhteistyö toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla tai teollisten liittoutumien kautta;

               h)sen tarkastaminen, että 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttyvät 34 artiklassa tarkoitetun yksinkertaistetun maksujärjestelmän soveltamisessa.

               LIITE V

               VERKON SUORITUSKYKYSUUNNITELMAN LUONNOKSEN ARVIOINTIPERUSTEET

               a)Verkon suorituskykysuunnitelman luonnoksen täydellisyys niiden osatekijöiden osalta, joita 10 artiklan 5 kohdassa ja liitteessä III lueteltujen vaatimusten noudattaminen edellyttää;

               b)niiden liitteessä III olevassa 2 kohdassa lueteltujen verkon hallinnoijan toteuttamien toimien kattavuus, joilla edistetään verkon optimointia;

               c)verkon hallinnoijan turvallisuuden hallinnan tehokkuuteen liittyvän tavoitteen johdonmukaisuus unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa niin, että turvallisuuden hallinnan tehokkuus on viiteajanjakson kunakin kalenterivuonna samalla tai korkeammalla tasolla kuin vastaavat unionin laajuiset suorituskykytavoitteet;

               d)Euroopan reittiverkon suunnittelutoiminnon avulla syntyneet lentojen tehokkuutta parantavat toimenpiteet;

               e)yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon verkkomenetelmistä ja verkon hallinnoijan lennonselvityskeskusten toimista saadut säästöt lennonaikaisissa ATFM-viivästyksissä;

               f)yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon verkkomenetelmistä ja verkon hallinnoijan lennonselvityskeskusten toimista saadut säästöt saapumisen ATFM-viivästyksissä;

               g)verkkotoimintojen suorituskykytavoitteiden saavuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden riittävyys, mukaan lukien investointien ja pääomamenojen merkityksellisyys ATM-yleissuunnitelman, asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 a artiklassa ja asetuksessa (EU) N:o 409/2013 tarkoitettujen yhteisten hankkeiden ja tapauksen mukaan verkon strategiasuunnitelman kannalta.

               LIITE VI

               LUETTELO KOMISSIOLLE 36 ARTIKLAN 1 KOHDAN JA 37 ARTIKLAN MUKAISESTI SUORITUSKYVYN SEURANTAA VARTEN TOIMITETTAVISTA SUORITUSKYKYYN LIITTYVISTÄ TIEDOISTA

               1.Tiedot, jotka kansallisten valvontaviranomaisten on toimitettava

               1.1
                     Kansallisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että seuraavat tiedot toimitetaan kuukausittain:

               a)[Tarkistetun verkkotoimintoja koskevan asetuksen] liitteissä I ja II määritellyt verkon hallinnoijan käyttämät ja laskemat tiedot, mukaan lukien mittarilentosääntöjen mukaisen yleisen ilmaliikenteen lentosuunnitelmat, todellinen reititys, 30 sekunnin ilmoitusväliin perustuvat valvontatiedot, ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvat lennonaikaiset ja saapumisen viivästykset, poikkeukset ilmaliikennevirtojen säätelytoimenpiteistä, ilmaliikennevirtojen säätelyn lähtö- ja saapumisaikojen noudattaminen sekä ehdollisten reittien käytön taajuus.

               1.2
                     Kansallisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että seuraavat tiedot toimitetaan vuosittain:

               a)ilmaliikenteen hallintaan liittyvät turvallisuuspoikkeamat;

               b)tiedot turvallisuussuosituksista ja korjaavista toimista, jotka on toteutettu ilmaliikenteen hallintaan liittyvien vaaratilanteiden analysoinnin tai tutkinnan perusteella Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010
                  2
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 376/2014
                  3
                mukaisesti;

               c)tiedot, jotka lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, lentoaseman pitäjät ja lentoliikenteen harjoittajat keräävät automaattisilla turvallisuustietojen tallennusjärjestelmillä, jos sellaiset ovat käytettävissä, vähintään kiitotiepoikkeamien ja porrastusminimin alitusten osalta;

               d)vähintään kehityssuuntaukset porrastusminimin alituksissa ja kiitotiepoikkeamissa kaikissa ilmaliikennepalveluyksiköissä.

               2.Tiedot, jotka lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on toimitettava

               2.1.
                     Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on toimitettava seuraavat tiedot vuosittain:

               a)tiedot, jotka on mainittu Eurocontrolin standardin EUROCONTROL-SPEC-0117 ”EUROCONTROL Specification for Economic Information Disclosure” 31. joulukuuta 2008 päivätyssä laitoksessa 2.6 vuoden 2013 loppuun saakka toimitettavien tietojen osalta ja 4. joulukuuta 2012 päivätyssä laitoksessa 3.0 vuoden 2014 alusta toimitettavien tietojen osalta.

               Tiedot on toimitettava ennen 15. heinäkuuta vuonna n+1, lukuun ottamatta ennakoivia tietoja, jotka on toimitettava viimeistään 1. marraskuuta vuonna n+1;

               b)tiedot, joita tarvitaan liitteessä I olevan 2 jakson 1.1 ja 1.2 kohdassa tarkoitettujen keskeisten suorituskykyindikaattoreiden ja seurantaindikaattoreiden seurantaa varten.

               Nämä tiedot on toimitettava kunkin vuoden 1. helmikuuta mennessä;

               c)automaattisilla turvallisuustietojen tallennusjärjestelmillä, jos sellaiset ovat käytettävissä, kerätyt tiedot turvallisuuspoikkeamista;

               d)kehityssuuntaukset vähintään porrastusminimin alituksissa ja kiitotiepoikkeamissa kaikissa ilmaliikennepalveluyksiköissä sekä vapaaehtoisten ilmoitusten että automaattisten turvallisuustietojen tallennusjärjestelmien, jos sellaiset ovat käytettävissä, perusteella.

               2.2
                     Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on toimitettava pyynnöstä 4 artiklassa tarkoitetut tiedot.

               3.Tiedot, jotka sellaisten lentoasemien pitäjien, joilla on vähintään 80 000 IFR-ilmaliikennetapahtumaa vuodessa, on toimitettava

               Lentoaseman pitäjien on toimitettava seuraavat tiedot:

               a)Eurocontrolin eritelmässä ”Airport Operator Data Flow – Data Specification” (versio 1.0, 2018) tarkoitetut tiedot.

               Nämä tiedot on toimitettava kuukausittain;

               b)automaattisilla turvallisuustietojen tallennusjärjestelmillä, jos sellaiset ovat käytettävissä, kerätyt tiedot turvallisuuspoikkeamista.

               Nämä tiedot on toimitettava vuosittain.

               4.Tiedot, jotka lentoasemien koordinaattoreiden on toimitettava

               Lentoasemien koordinaattoreiden on toimitettava asetuksen (ETY) N:o 95/93 4 artiklan 8 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetut tiedot kahdesti vuodessa mainitun asetuksen 6 artiklassa tarkoitetuin väliajoin.

               5.Tiedot, jotka ilmatilan käyttäjien on toimitettava

               Ilmatilan käyttäjien on toimitettava seuraavat tiedot:

               a)Eurocontrolin eritelmässä ”Air Transport Operator Data Flow – Data Specification” (versio 1.0, 2018) tarkoitetut tiedot.

               Nämä tiedot on toimitettava kuukausittain;

               b)automaattisilla turvallisuustietojen tallennusjärjestelmillä, jos sellaiset ovat käytettävissä, kerätyt tiedot turvallisuuspoikkeamista.

               Nämä tiedot on toimitettava vuosittain.

               6.Tiedot, jotka verkon hallinnoijan on toimitettava

               Verkon hallinnoijan on toimitettava kuukausittain tiedot, joita tarvitaan liitteessä I olevan 1 jakson 2 ja 3 kohdassa, liitteessä I olevan 2 jakson 2 ja 3 kohdassa sekä liitteessä I olevassa 3 jaksossa tarkoitetut keskeisten suorituskykyindikaattoreiden ja seurantaindikaattoreiden seurantaan tarvittavat tiedot.

               LIITE VII

               MÄÄRITETYT JA TODELLISET KUSTANNUKSET

               1.
                     KOKONAISKUSTANNUSTEN JA YKSIKKÖKUSTANNUSTEN RAPORTOINTITAULUKKO

               1.1
                     Kokonaiskustannusten ja yksikkökustannusten raportointitaulukko on täytettävä erikseen kunkin sellaisen asianomaisen yksikön osalta, jolle aiheutuu kustannuksia maksuvyöhykkeellä, käyttäen taulukon 1 mallia. Lisäksi on täytettävä taulukon 1 mallia käyttäen konsolidoitu raportointitaulukko, johon kootaan asianomaisten yksiköiden tiedot maksuvyöhykkeeltä.

               Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluista on täytettävä kunkin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan lentoaseman osalta lisätaulukko kokonaiskustannuksista ja yksikkökustannuksista käyttäen taulukon 1 mallia. Jos jäsenvaltiot päättävät soveltaa tämän asetuksen säännöksiä 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin muihin lentoasemiin, näiden lentoasemien kustannukset voidaan esittää konsolidoidussa taulukossa käyttäen taulukon 1 mallia, lukuun ottamatta taulukon 1 mallin 4.2 kohdassa tarkoitettuja kokonaiskustannuksia, jotka on ilmoitettava erikseen kunkin lentoaseman osalta.

               Kun maksuvyöhyke ulottuu useamman kuin yhden jäsenvaltion ilmatilaan, täytetään yhteinen raportointitaulukko käyttäen taulukon 1 mallia ja noudattaen 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja johdonmukaisuutta ja yhdenmukaisuutta koskevia vaatimuksia.

               1.2
                     Edellä 1.1 kohdassa tarkoitetut raportointitaulukot kokonaiskustannuksista ja yksikkökustannuksista on täytettävä osana suorituskykysuunnitelmaa viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta, ja ne on myös täytettävä vuosittain todellisista kustannuksista ja toteutuneista palveluyksiköistä raportoimiseksi. Toteutuneiden palveluyksiköiden määrä on määritettävä laskuttavan ja maksuja keräävän yksikön toimittamien tietojen perusteella. Eroavaisuudet näistä luvuista on perusteltava asianmukaisesti lisätietokohdassa.

               2.
                     KOKONAISKUSTANNUSTEN JA YKSIKKÖKUSTANNUSTEN RAPORTOINTITAULUKKOJEN LISÄTIEDOT

               2.1
                     Seuraavat lisätiedot on toimitettava yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka on sisällytettävä osana suorituskykysuunnitelmaa 1.1 kohdassa tarkoitettuihin kokonaiskustannusten ja yksikkökustannusten raportointitaulukoihin ennen viiteajanjakson alkua:

               a)kuvaus menetelmästä, jolla Euroopan aluetta koskevassa ICAO:n alueellisessa lennonvarmistussuunnitelmassa (asiakirja 7754), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, lueteltujen laitteiden ja palvelujen kustannukset jaetaan eri lennonvarmistuspalvelujen kesken, ja kuvaus menetelmästä, jolla nämä kustannukset jaetaan eri maksuvyöhykkeiden kesken;

               b)kuvaus menetelmistä ja oletukset, joiden perusteella VFR-lennoille tarjottujen lennonvarmistuspalvelujen kustannukset on vahvistettu, kun VFR-lennoille on myönnetty poikkeuksia 31 artiklan 3, 4 tai 5 kohdan mukaisesti;

               c)22 artiklan 5 kohdan mukaiset perusteet, joita käytetään kustannusten jakamisessa lähi- ja lähestymisalueen ja lennonaikaisten palvelujen välillä;

               d)meteorologisten kustannusten erittely välittömiin kustannuksiin ja niistä meteorologisista apulaitteista ja palveluista aiheutuneisiin kustannuksiin, joita käytetään yleisiin meteorologisiin tarkoituksiin (”MET-peruskustannukset”). MET-peruskustannuksia ovat esimerkiksi yleiset analyysit ja ennusteet, maanpinnan ja ylemmän ilmakehän havainnointiverkot, meteorologiset viestintäjärjestelmät, tietojenkäsittelykeskukset sekä avustava tutkimus, koulutus ja hallinto;

               e)kuvaus menetelmistä, joita käytetään d alakohdassa tarkoitettujen meteorologisten kokonaiskustannusten ja MET-peruskustannusten jakamisessa siviili-ilmailulle ja maksuvyöhykkeiden välillä;

               f)kunkin yksikön osalta kuvaus määritettyjen kustannusten kunkin kustannuserän koostumuksesta kustannuserän luonteen ja palvelun mukaan (taulukon 1 kohdat 1 ja 2), mukaan lukien kuvaus tärkeimmistä tekijöistä, jotka selittävät viiteajanjaksolle suunnitellut vaihtelut;

               g)kunkin yksikön osalta kuvaus poistokustannusten laskennassa käytettävästä menetelmästä ja sen perustelut (taulukon 1 kohta 1.3): 22 artiklan 4 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetut alkuperäiset kustannukset tai jälleenhankintakustannukset ja, jos käytössä on jälleenhankinta-arvoon perustuva kustannuslaskenta, vertailukelpoiset tiedot alkuperäisistä kustannuksista;

               h)kunkin yksikön osalta kuvaus kunkin lisätietokohdan perustana olevista oletuksista (taulukon 1 kohta 3), mukaan lukien kuvaus tärkeimmistä tekijöistä, jotka selittävät viiteajanjaksolla esiintyvät vaihtelut;

               i)kunkin yksikön osalta kuvaus pääomakustannusten laskemiseen käytetyistä oletuksista (taulukon 1 kohta 1.4), mukaan lukien pääomapohjan koostumus, oman pääoman tuotto, velkojen keskimääräinen korko ja pääomapohjan rahoituksen velka- ja pääomaosuudet;

               j)yhteisten hankkeiden määritettyjen kustannusten kuvaus (taulukon 1 kohta 3.9).

               Kaikista a–j alakohtaan viiteajanjakson aikana tehtävistä muutoksista on raportoitava 2.2 kohdan mukaisesti annettavien tietojen kanssa.

               2.2
                     Seuraavat lisätiedot on toimitettava vuosittain yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka on sisällytettävä 1.1 kohdassa tarkoitettuihin kokonaiskustannusten ja yksikkökustannusten raportointitaulukoihin:

               a)kunkin yksikön ja kunkin kustannuserän osalta kuvaus raportoiduista todellisista kustannuksista sekä näiden kustannusten ja määritettyjen kustannusten välisestä erosta kunakin viiteajanjaksoon kuuluvana vuonna;

               b)kuvaus raportoiduista toteutuneista palveluyksiköistä, mahdollisista eroista näiden yksiköiden sekä laskutuksen ja maksujen keräämisen hoitavan yksikön toimittamien lukujen välillä sekä mahdollisista eroista näiden yksiköiden ja suorituskykysuunnitelmassa vahvistettujen ennusteiden välillä kunakin viiteajanjaksoon kuuluvana vuonna;

               c)yhteisten hankkeiden hankekohtainen todellisten kustannusten erittely;

               d)perustelut lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien uusien ja jo tehtyjen investointien määritettyjen ja todellisten kustannusten väliselle erolle sekä näillä investoinneilla rahoitetun käyttöomaisuuden toimintavalmiuden suunnitellun ja tosiasiallisen päivän väliselle erolle viiteajanjakson kunkin vuoden osalta;

               e)kuvaus investointihankkeista, jotka on viiteajanjaksolla lisätty, peruttu tai korvattu suorituskykysuunnitelmassa yksilöityjen suurten investointihankkeiden osalta ja jotka kansallinen valvontaviranomainen on hyväksynyt 28 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               LIITE VIII

               25 ARTIKLASSA TARKOITETTUJEN LENTOREITTIPALVELUYKSIKÖIDEN JA LÄHI- JA LÄHESTYMISALUEEN PALVELUYKSIKÖIDEN LASKENTAA KOSKEVAT VAATIMUKSET

               1.
                     Lentoreittipalveluyksiköiden laskeminen

               1.1.
                     Lentoreittipalveluyksiköt lasketaan kertomalla keskenään kyseessä olevan lennon etäisyyskerroin ja sen painokerroin. Lentoreittipalveluyksiköiden kokonaismäärä koostuu IFR-lentojen palveluyksiköiden kokonaismäärästä sekä VFR-lentojen palveluyksiköiden kokonaismäärästä, jollei VFR-lentoihin sovelleta 31 artiklan 3, 4 tai 5 kohdan mukaista poikkeusta.

               1.2.
                     Tietyn maksuvyöhykkeen etäisyyskerroin saadaan jakamalla sadalla niiden kilometrien lukumäärä, jotka on verkon hallinnoijan kirjaaman todellisen reitin mukaan lennetty isoympyrämatka maksuvyöhykkeellä sijaitsevan lähtölentopaikan tai maksuvyöhykkeelle saapumispaikan ja maksuvyöhykkeellä sijaitsevan saapumislentopaikan tai maksuvyöhykkeeltä poistumispaikan välillä.

               Huomioon otettavasta matkasta on vähennettävä 20 kilometriä kultakin maksuvyöhykkeellä tapahtuneelta nousulta ja laskulta.

               1.3.
                     Painokerroin ilmaistaan kahden desimaalin tarkkuudella, ja se on sen osamäärän neliöjuuri, joka saadaan jakamalla luvulla 50 lukuna yhden desimaalin tarkkuudella ilma-aluksen lentokäsikirjassa mainittu tonnimääräinen ilma-aluksen suurin sallittu lentoonlähtöpaino.

               1.4.
                     Kun yhdellä ilma-aluksella on useampi kuin yksi suurin sallittu lentoonlähtöpaino, näistä valitaan suurin paino.

               1.5.
                     Ilma-alusten käyttäjien on ilmoitettava laivastojensa koostumus ja kunkin ilma-aluksensa suurin sallittu lentoonlähtöpaino sille elimelle, joka vastaa maksun keräämisestä, muutoksia tehtäessä ja vähintään kerran vuodessa.

               Jos painokerrointa ei tiedetä, painokerroin lasketaan ottaen huomioon painavimman tunnetun samantyyppisen ilma-aluksen paino.

               1.6.
                     Jos maksut laskutetaan alueellisesti, jäsenvaltiot voivat hyväksyä yhteisiä soveltamissääntöjä.

               2.
                     Lentoaseman lennonvarmistuspalveluyksiköiden laskeminen

               2.1.
                     Lentoaseman lennonvarmistuspalveluyksikön on oltava yhtä suuri kuin asianomaisen ilma-aluksen painokerroin.

               2.2.
                     Painokerroin ilmaistaan kahden desimaalin tarkkuudella. Se on osamäärä, joka saadaan jakamalla luvulla 50 liitteessä VIII olevassa 1.3–1.5 kohdassa tarkoitettu tonneina ilmaistu ilma-aluksen suurin sallittu lentoonlähtöpaino korotettuna potenssiin 0,7.

               LIITE IX

                  YKSIKKÖHINNAT

               1.
                     YKSIKKÖHINTOJEN LASKEMISTA KOSKEVAT RAPORTOINTITAULUKOT

               Yksikköhinnan laskemista koskeva raportointitaulukko on täytettävä vuosittain ja erikseen kunkin sellaisen asianomaisen yksikön osalta, jolle aiheutuu kustannuksia maksuvyöhykkeellä, käyttäen taulukon 2 mallia. Lisäksi on vuosittain täytettävä taulukon 2 mallia käyttäen konsolidoitu raportointitaulukko, johon kootaan asianomaisten yksiköiden tiedot maksuvyöhykkeeltä.

               2.
                     RAPORTOINTITAULUKOT MUKAUTUKSIA KOSKEVISTA TÄYDENTÄVISTÄ TIEDOISTA

               Kunkin maksuvyöhykkeen osalta on vuosittain täytettävä konsolidoitu raportointitaulukko, joka sisältää mukautuksia koskevat täydentävät tiedot, käyttäen taulukon 3 mallia.

               3.
                     RAPORTOINTITAULUKOT YHTEISIÄ HANKKEITA JA UNIONIN AVUSTUSOHJELMISTA SAATAVIA TULOJA KOSKEVISTA TÄYDENTÄVISTÄ TIEDOISTA

               Kunkin maksuvyöhykkeen osalta on vuosittain täytettävä konsolidoitu raportointitaulukko, joka sisältää yhteisiä hankkeita ja unionin avustusohjelmista saatavia tuloja koskevat täydentävät tiedot, käyttäen taulukon 4 mallia.

               4.
                     LISÄTIEDOT 1, 2 JA 3 KOHDASSA TARKOITETUISSA RAPORTOINTITAULUKOISSA

                  Seuraavat lisätiedot on toimitettava yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka on sisällytettävä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin yksikköhinnan laskemista ja mukautusten täydentäviä tietoja koskeviin raportointitaulukoihin:

               a)kuvaus eri maksuvyöhykkeiden perustamisesta ja syyt siihen etenkin lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden ja maksuvyöhykkeiden välisten mahdollisten ristikkäistukien osalta;

               b)kuvaus siitä, kuinka poikkeuksia myönnetään, sekä kuvaus asiaa koskevien kustannusten kattamiseksi käytettävästä rahoitustavasta;

               c)kuvaus 27 artiklan mukaisesta liikenneriskin jakomekanismista aiheutuvista mukautuksista;

               d)kuvaus määritettyjen kustannusten ja vuoden n todellisten kustannusten välisistä eroista, jotka johtuvat muutoksista 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa kustannuksissa, sekä kuvaus mainitussa artiklassa tarkoitetuista muutoksista;

               e)kuvaus 28 artiklan 3–6 kohdan mukaisista ennakoimattomista kustannusten muutoksista johtuvista mukautuksista;

               f)kuvaus muista tuloista, jos sellaisia on, jaettuna 25 artiklan 3 kohdassa mainittuihin luokkiin;

               g)kuvaus 11 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen taloudellisten kannustinjärjestelmien soveltamisesta vuonna n sekä tästä seuranneet taloudelliset hyödyt ja haitat; kuvaus ja selvitys 32 artiklan mukaisesta lennonvarmistuspalvelumaksujen mukautuksesta, joka on soveltuvin osin tehty vuonna n, ja tästä seuranneet mukautukset;

               h)kuvaus 29 artiklan 5 kohdan mukaiseen yksikköhinnan tilapäiseen soveltamiseen liittyvistä mukautuksista;

               i)kuvaus lentoreittimaksuvyöhykkeiden tai lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden välisestä ristiinrahoituksesta asetuksen (EY) N:o 550/2004 15 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti;

               j)tiedot 29 artiklan 6 kohdan mukaisen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettua yksikköhintaa alhaisemman yksikköhinnan soveltamisesta ja keinot tulojen välisen eron rahoittamiseen;

               k)tiedot edellisiin viiteajanjaksoihin liittyvistä mukautuksista, jotka vaikuttavat yksikköhinnan laskemiseen, sekä niiden erittely.

               Seuraavat lisätiedot on toimitettava yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka on sisällytettävä 3 kohdassa tarkoitettuihin yhteisistä hankkeista ja unionin avustusohjelmista annettavia täydentäviä tietoja koskeviin raportointitaulukoihin:

               l)hankekohtaisesti eritellyt tiedot yhteisten hankkeiden ja muiden rahoitusta saaneiden hankkeiden kustannuksista sekä näihin hankkeisiin viranomaisilta saaduista julkisista varoista.

               LIITE X

               PERUSTEET SEN ARVIOIMISEKSI, SOVELLETAANKO 35 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTUIHIN PALVELUIHIN MARKKINAEHTOJA

               1.Missä määrin palveluntarjoajat voivat vapaasti valita aloittavansa tai lopettavansa näiden palvelujen tarjoamisen:

               a)onko olemassa merkittäviä oikeudellisia, taloudellisia tai muita esteitä, jotka estäisivät palveluntarjoajaa ilmoittamasta haluavansa tarjota näitä palveluja tai jatkaa niiden tarjoamista;

               b)palvelusopimusten soveltamisala, kesto ja arvo;

               c)sellaisten menettelyjen olemassaolo, jotka mahdollistavat aineellisen ja aineettoman omaisuuden, henkisen omaisuuden ja henkilöstön siirtämisen tai muutoin toisen osapuolen saataville asettamisen.

               2.Missä määrin palveluntarjoajalla on vapaus muun muassa lentoasemien osalta valita tarjoavansa itse lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja:

               a)onko lainsäädännöllisiä, sopimuksissa määrättyjä tai käytännön esteitä sille, että lentoasema voi vaihtaa lennonvarmistuspalvelujen tarjoajaa tai lentoaseman lennonvarmistuspalveluiden osalta ryhtyä itse tarjoamaan lennonvarmistuspalveluja lentoasemilla;

               b)onko järjestetty kuulemisprosessi, jossa ilmatilan käyttäjien näkemykset otetaan huomioon muutettaessa palvelun tarjoamista koskevia järjestelyjä.

               3.Se, missä määrin markkinarakenne ja kilpailu ovat olemassa tai kilpailun esiintyminen myöhemmin on uskottavaa:

               a)onko käytössä julkinen tarjousmenettely (ei sovelleta, jos palveluntarjoaja tarjoaa itse palveluja);

               b)todisteet siitä, että vaihtoehtoiset tarjoajat ovat aikaisemmin voineet osallistua tarjouskilpailuun ja tarjonneet palveluja, mukaan lukien lentoaseman mahdollisuus tarjota ne itse.

               4.Lentoaseman lennonvarmistuspalvelujen osalta se, missä määrin lentoasemiin kohdistuu kaupallisia kustannuspaineita tai kannustimiin perustuvaa sääntelyä:

               a)kilpailevatko lentoasemat aktiivisesti lentotoiminnasta;

               b)missä määrin lentoasemat vastaavat lennonvarmistuspalvelumaksuista;

               c)toimivatko lentoasemat kilpailutilanteessa tai sovelletaanko niihin taloudellisia kannustimia, joilla pyritään rajoittamaan hintoja tai muulla tavoin kannustamaan kustannusten alentamiseen.

               5.Se, missä määrin lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen tai CNS-, MET- ja AIS-palvelujen taikka ilmaliikenteen hallinnan datapalvelujen tarjoaja, joka tarjoaa myös lennonaikaisia lennonvarmistuspalveluja, on eriyttänyt kirjanpidon ja raportoinnin.

               6.Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen osalta tässä liitteessä tarkoitettu arviointi suoritetaan erikseen kullakin lentoasemalla tai lentoasemaryhmällä.

               LIITE XI

               KUSTANNUSPOHJAA JA YKSIKKÖHINTOJA TUKEVAT RAPORTOINTITAULUKOT, JOTKA ON TOIMITETTAVA KOMISSIOLLE 35 ARTIKLAN 6 KOHDAN MUKAISESTI

               1.
                     LENNONVARMISTUSPALVELUJEN KUSTANNUKSET

               1.1.
                     Raportointitaulukot

               Tietojen raportoimisessa taulukoissa A ja B on noudatettava seuraavia ohjeita:

               a)taulukot on täytettävä kunkin maksuvyöhykkeen osalta; kustannukset ja hinnat ilmaistaan kansallisessa valuutassa;

               b)taulukon A osalta lukujen on oltava toteutuneita lukuja vuodesta n-5 alkaen vuoteen n-1 asti, ja suunniteltuja lukuja vuodesta n alkaen;

               c)taulukossa B vuotuisten hintojen on heijastettava sopimuksen arvoa. Asianomaisen jäsenvaltion on kuvattava ja raportoitava taulukossa sopimuksen arvon määrittelyssä huomioon otettu tuotosyksikkö. Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen osalta taulukko B on täytettävä erikseen kustakin lentoasemasta, jossa lennonvarmistuspalvelut tarjotaan markkinaehdoin lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeellä.

               Taulukko A

               Taulukko B

               1.2.
                     Lisätiedot

               Seuraavat lisätiedot on toimitettava yhdessä taulukoissa A ja B esitettävien tietojen kanssa:

               a)taulukossa B käytetyn tuotosyksikön kuvaus;

               b)kuvaus perusteista, joilla Euroopan aluetta koskevassa ICAO:n alueellisessa lennonvarmistamissuunnitelmassa (asiakirja 7754) lueteltujen laitteiden ja palvelujen kustannukset jaetaan eri lennonvarmistuspalvelujen kesken;

               c)kuvaus ja selvitys suunniteltujen ja toteutuneiden lukujen välisistä eroista vuosina n-5–n-1 kaikkien taulukoissa A ja B toimitettujen tietojen osalta;

               d)kuvaus ja selvitys ennustettuun liikenteeseen liittyvistä suunnitelluista kustannuksista ja investoinneista viiden vuoden ajalta;

               e)kuvaus ja selvitys poistokustannusten laskentamenetelmästä eli siitä, perustuuko menetelmä alkuperäiseen hankintamenoon vai jälleenhankinta-arvoon;

               f)pääomakustannusten perusteet, mukaan lukien pääomapohjan koostumus;

               g)asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen rahoituslähteiden kuvaus kullakin maksuvyöhykkeellä, jolla palvelut tarjotaan markkinaehdoin.

               LIITE XII

               24 artiklan 3 kohdassa ja 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kuulemisten keskeiset osatekijät

               1.
                     Asetuksen 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kuulemisen on koskettava erityisesti seuraavia kustannusten avoimuuteen liittyviä keskeisiä osatekijöitä:

               a)edellisen vuoden todelliset kustannukset sekä todellisten kustannusten ja suorituskykysuunnitelmaan sisältyvien määritettyjen kustannusten välinen ero;

               b)28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kustannusten kehitys.

               2.
                     Asetuksen 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kuulemisen on koskettava erityisesti seuraavia yksikköhintojen avoimuuteen liittyviä keskeisiä osatekijöitä:

               a)hinnoittelupolitiikka, mukaan lukien muun muassa yksikköhinnan mukautusten ajoitus ja lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden välinen ristiinrahoitus;

               b)liikenteen kehitys verrattuna suorituskykysuunnitelmassa esitettyyn liikenne-ennusteeseen;

               c)27 artiklassa tarkoitetun liikenneriskin jakomekanismin ja 11 artiklan perusteella toteutettujen kannustinjärjestelmien soveltaminen;

               d)tarvittaessa 21 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaiset lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeiden suunnitellut muutokset;

               e)palvelut, jotka on 35 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti määrä tarjota markkinaehdoin, jos sellaisia on.

               LIITE XIII

               11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja kannustinjärjestelmiä koskevat erityisvaatimukset

               1.
                     PIVOT-ARVOJEN MUKAUTTAMINEN

               1.1.
                     Lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen osalta

               Jos kansallinen valvontaviranomainen päättää soveltaa lennonaikaisten pivot-arvojen mukautusmekanismia 11 artiklan 3 kohdan c alakohdan ii alakohdan, g alakohdan iii ja v alakohdan mukaisesti, tämä mukautusmekanismi voi noudattaa yhtä tai molempia seuraavista kohdista:

               a)mekanismin on mahdollistettava se, että merkittävät ja ennakoimattomat liikenteen muutokset otetaan huomioon niin, että vuoden n pivot-arvossa näkyy verkon operaatiosuunnitelman vuoden n-1 marraskuussa julkaistu viitearvo kunkin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan tasolla;

               b)mekanismin on rajattava kannustimet kattamaan ainoastaan lennonjohdon kapasiteettiin, lennonjohdon reititykseen, lennonjohdon miehitykseen, lennonjohdon laitteisiin, ilmatilan hallintaan ja erityistilanteisiin, joille on annettu ATFCM-ohjekirjan koodi C, R, S, T, M ja P, liittyvät viivästysten syyt.

               1.2
                     Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen osalta

               Jos kansallinen valvontaviranomainen päättää soveltaa lähi- ja lähestymisalueen pivot-arvojen mukautusmekanismia 11 artiklan 3 kohdan c alakohdan ii alakohdan, g alakohdan iii ja v alakohdan mukaisesti, tämä mukautusmekanismi voi noudattaa yhtä tai molempia seuraavista kohdista:

               a)mekanismin on mahdollistettava se, että merkittävät ja ennakoimattomat liikenteen muutokset otetaan huomioon niin, että vuoden n pivot-arvoa mukautetaan suorituskykysuunnitelmassa määriteltyjen objektiivisten ja avointen periaatteiden mukaan;

               b)mekanismin on rajattava kannustimet kattamaan ainoastaan lennonjohdon kapasiteettiin, lennonjohdon reititykseen, lennonjohdon miehitykseen, lennonjohdon laitteisiin, ilmatilan hallintaan ja erityistilanteisiin, joille on annettu ATFCM-ohjekirjan koodi C, R, S, T, M ja P, liittyvät viivästysten syyt.

               2.
                     TALOUDELLISTEN HYÖTYJEN JA HAITTOJEN LASKEMINEN

               2.1
                     Lennonaikaisten lennonvarmistuspalvelujen osalta

               a)Asetuksen 11 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettu taloudellinen hyöty lasketaan prosenttiosuutena vuoden n määritetyistä kustannuksista, ja se peritään takaisin ilmatilan käyttäjiltä korottamalla yksikköhintaa vuonna n+2, kun pivot-arvon alittava keskimääräinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva viivästys lentoa kohti vuonna n on absoluuttisena arvona suurempi kuin 11 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun symmetrisen vaihteluvälin alaraja.

               Määritettyjen kustannusten prosentuaalisen osuuden on seurattava 9 artiklan 4 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun varoituskynnyksen symmetrisen vaihteluvälin alarajasta tasaisesti liukuvaa asteikkoa, jossa vahvistettua enimmäisprosenttiosuutta sovelletaan, kun pivot-arvon vuonna n alittavan ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan keskimääräisen viivästyksen poikkeama lentoa kohti on absoluuttisena arvona yhtä suuri tai suurempi kuin varoituskynnyksen arvo.

               b)Asetuksen 11 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettu taloudellinen haitta lasketaan prosenttiosuutena vuoden n määritetyistä kustannuksista, ja se korvataan ilmatilan käyttäjille alentamalla yksikköhintaa vuonna n+2, kun pivot-arvon ylittävä keskimääräinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva viivästys lentoa kohti vuonna n on absoluuttisena arvona suurempi kuin 11 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun symmetrisen vaihteluvälin yläraja.

               Määritettyjen kustannusten prosentuaalisen osuuden on seurattava 9 artiklan 4 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun varoituskynnyksen symmetrisen vaihteluvälin ylärajasta tasaisesti liukuvaa asteikkoa, jossa vahvistettua enimmäisprosenttiosuutta sovelletaan, kun pivot-arvon vuonna n ylittävän ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuvan keskimääräisen viivästyksen poikkeama lentoa kohti on absoluuttisena arvona yhtä suuri tai suurempi kuin varoituskynnyksen arvo.

               2.2
                     Lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen osalta

               a)Asetuksen 11 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettu taloudellinen hyöty lasketaan prosenttiosuutena vuoden n määritetyistä kustannuksista, ja se peritään takaisin ilmatilan käyttäjiltä korottamalla yksikköhintaa vuonna n+2, kun todellinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys lentoa kohti vuonna n on pienempi kuin 11 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun symmetrisen vaihteluvälin alaraja.

               Määritettyjen kustannusten prosentuaalisen osuuden on seurattava symmetrisen vaihteluvälin alarajasta 50 prosenttiin asti pivot-arvosta tasaisesti liukuvaa asteikkoa, jossa vahvistettua enimmäisprosenttiosuutta sovelletaan, kun todellinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys lentoa kohti vuonna n on enintään 50 prosenttia pivot-arvosta.

               b)Asetuksen 11 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettu taloudellinen hyöty lasketaan prosenttiosuutena vuoden n määritetyistä kustannuksista, ja se korvataan ilmatilan käyttäjille alentamalla yksikköhintaa vuonna n+2, kun todellinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys lentoa kohti vuonna n on suurempi kuin 11 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun symmetrisen vaihteluvälin yläraja.

               Määritettyjen kustannusten prosentuaalisen osuuden on seurattava symmetrisen vaihteluvälin ylärajasta 150 prosenttiin asti pivot-arvosta tasaisesti liukuvaa asteikkoa, jossa vahvistettua enimmäisprosenttiosuutta sovelletaan, kun todellinen ilmaliikennevirtojen säätelystä johtuva saapumisen viivästys lentoa kohti vuonna n on vähintään 150 prosenttia pivot-arvosta.

                     (1)

                        Komission asetus (EY) N:o 1126/2008, annettu 3 päivänä marraskuuta 2008, tiettyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien hyväksymisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisesti (EUVL L 320, 29.11.2008, s. 1).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 996/2010, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisemisestä ja direktiivin 94/56/EY kumoamisesta (EUVL L 295, 12.11.2010, s. 35).

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 376/2014, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, poikkeamien ilmoittamisesta, analysoinnista ja seurannasta siviili-ilmailun alalla, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/42/EY, komission asetusten (EY) N:o 1321/2007 ja (EY) N:o 1330/2007 kumoamisesta (EUVL L 122, 24.4.2014, s. 18).