title: Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 508/2013, annettu 29 päivänä toukokuuta 2013 , asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta tapahtuvasta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen volframielektrodien tuonnissa

text:
               4.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 150/1

         NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 508/2013,
   annettu 29 päivänä toukokuuta 2013,
   asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta tapahtuvasta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen volframielektrodien tuonnissa
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2, 5 ja 6 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

   1.   Voimassa olevat toimenpiteet

               (1)

               Tutkimuksen jälkeen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 260/2007 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin, jäljempänä ’alkuperäiset toimenpiteet’, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien tiettyjen volframielektrodien tuonnissa. Toimenpiteet toteutettiin 63,5 prosentin suuruisen arvotullin muodossa kaikkien muiden paitsi kolmen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joille myönnettiin yksilöllinen tulli.

         2.   Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano

               (2)

               Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä9 päivänä maaliskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (3), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Kiinasta peräisin olevien tiettyjen volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta.

               (3)

               Tarkastelu pantiin vireille, kun Eurométaux, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, oli esittänyt asiaa koskevan perustellun pyynnön sellaisen unionin tuottajan puolesta, jonka tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia tiettyjen volframielektrodien tuotannosta unionissa.

               (4)

               Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen.

         3.   Tutkimus

   3.1   Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

               (5)

               Polkumyynnin jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 2008 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         3.2   Tutkimuksen osapuolet

               (6)

               Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle, toiselle tiedossa olevalle unionin tuottajalle, Kiinassa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille, etuyhteydettömille tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, mahdollisissa vertailumaissa toimiville tuottajille ja Kiinan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

               (7)

               Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

               (8)

               Koska tutkimuksessa oli mukana suuri määrä Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia ja unionissa toimivia etuyhteydettömiä tuojia, vireillepanoilmoituksessa esitettiin otantamenetelmän käyttöä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti 15 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemisesta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.

               (9)

               Kolme tuojaa ilmoittautui. Yksikään niistä ei kuitenkaan tuonut Kiinasta peräisin olevia tiettyjä volframielektrodeja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

               (10)

               Koska vain kaksi Kiinassa toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti pyydetyt tiedot, vientiä harjoittavista tuottajista ei ollut tarpeen valita otosta.

               (11)

               Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan tai jotka olivat ilmoittautuneet vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaukset saatiin kahdelta unionin tuottajalta, kahdelta Kiinassa toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja yhdeltä Amerikan yhdysvalloissa, jäljempänä ’Yhdysvallat’, toimivalta tuottajalta.

               (12)

               Komissio hankki ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:

                           a)

                              Unionin tuottajat

                                       —

                                       Plansee SE, Itävalta

                                       —

                                       Gesellschaft für Wolfram Industrie mbH, Saksa

                           b)

                              Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat

                                       —

                                       Shandong Weldstone Tungsten Industry Co., Ltd, Zibo,

                                       —

                                       Shaanxi Yuheng Tungsten & Molybdenum Industrial Co., Ltd Baoji

                           c)

                              Yhteen yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys Kiinassa

                                       —

                                       Shanghai Weldstone Asia Co., Ltd, Shanghai

                           d)

                              Yhteen yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä olevat yritykset Euroopan unionissa

                                       —

                                       Weldstone GmbH, Wilnsdorf, Saksa

                                       —

                                       Binzel Benelux bvba, Eke – Nazareth, Belgia

                           e)

                              Vertailumaa

                                       —

                                       Global Tungsten & Powders Corp, Towanda, Yhdysvallat

         B.   TARKASTELUN KOHTEENA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

               (13)

               Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 260/2007 määritelty tuote eli Kiinasta peräisin olevat volframielektrodit, myös volframitangot ja -puikot hitsauselektrodeja varten, joiden painosta vähintään 94 prosenttia on volframia, muut kuin ainoastaan sintratut, leikkaamattomat tai määräpituisiksi leikatut, ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8101 99 10 ja ex 8515 90 00, jäljempänä ’tarkastelun kohteena oleva tuote’.

               (14)

               Tarkastelun kohteena olevaa tuotetta käytetään hitsauksessa ja muissa samankaltaisissa menetelmissä. Volframielektrodeja käytetään useilla eri teollisuudenaloilla, muun muassa rakennus-, laivanrakennus-, auto-, merenkulku-, kemian-, ydin- ja avaruusteollisuudessa sekä öljy- ja kaasuputkissa. Kun otetaan huomioon tuotteen fyysiset ja kemialliset ominaisuudet ja se, että kuluttajan kannalta eri tuotelajit ovat keskenään korvattavissa, kaikkien volframielektrodien katsotaan muodostavan tässä menettelyssä yhden tuotteen.

               (15)

               Tutkimuksessa vahvistettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin, että tarkastelun kohteena olevalla tuotteella, Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuottajien unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella ja vertailumaassa tuotetulla ja sen kotimarkkinoilla myydyllä tuotteella on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset, minkä vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti samankaltaisina tuotteina.

         C.   POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

   1.   Alustavat huomautukset

               (16)

               Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, esiintyikö polkumyyntiä kyseisellä hetkellä ja johtaisiko voimassa olevien toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.

               (17)

               Kuten edellä todettiin, Kiinassa toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ollut tarpeen valita otosta. Kahden yhteistyössä toimineen yrityksen tuonti kattoi 80–85 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista Kiinasta unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella katsottiin, että yhteistyön taso oli korkea.

               (18)

               Alkuperäisessä tutkimuksessa toiselle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle oli myönnetty markkinatalouskohtelu perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti ja toiselle yksilöllinen kohtelu perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti. On syytä huomata, että perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisissa tutkimuksissa ei tarkastella uudelleen markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua. Kolmannelle yritykselle, joka ei toiminut yhteistyössä tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, myönnettiin alkuperäisessä tutkimuksessa yksilöllinen kohtelu.

         2.   Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana

   2.1   Vertailumaa

               (19)

               Koska Kiina on siirtymätalousmaa, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan säännösten mukaan normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnetä markkinatalouskohtelua, on määritettävä markkinataloutta toteuttavassa kolmannessa maassa, jäljempänä ’vertailumaa’, käytetyn hinnan tai laskennallisen arvon perusteella.

               (20)

               Vireillepanoilmoituksessa ehdotettiin, että vertailumaana normaaliarvon määritystä varten käytettäisiin Yhdysvaltoja kuten oli tehty alkuperäisessä tutkimuksessakin. Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkökantansa tämän vertailumaan sopivuudesta. Asiasta ei esitetty huomautuksia.

               (21)

               Komissio tutki vielä, voisiko joku muu maa olla kohtuullinen valinta vertailumaaksi ja löysi muita kolmansia maita, joista Eurostatin tietojen mukaan tuotiin volframielektrodeja. Tiedossa oleviin, kyseisissä maissa toimiviin mahdollisiin tuottajiin otettiin yhteyttä, ja niitä pyydettiin toimimaan tutkimuksessa yhteistyössä. Yhteistyö ei kuitenkaan toteutunut.

               (22)

               Yhdysvaltoja pidettiin edustavina viitemarkkinoina erityisesti siksi, että sen kotimarkkinat ovat avoimet ja kilpailuun perustuvat. Yhdysvaltoja käytettiin vertailumaana myös alkuperäisessä tutkimuksessa. Uusia tai muuttuneita olosuhteita, joiden perusteella vertailumaata olisi syytä vaihtaa, ei näyttänyt esiintyvän, eikä sellaisista myöskään ilmoitettu komissiolle.

               (23)

               Sen vuoksi Yhdysvaltoja on käytetty tässä tarkastelussa markkinataloutta toteuttavana vertailumaana. Ainoaan tiedossa olleeseen Yhdysvalloissa toimivaan tuottajaan otettiin yhteyttä, ja se suostui toimimaan yhteistyössä ja vastaamaan kyselyyn ja hyväksyi tarkastuskäynnin. Kyseisen yrityksen tarkastettuja myynti- ja tuotantolukuja käytettiin normaaliarvon määrittämiseen niille yrityksille, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua alkuperäisessä tutkimuksessa.

         2.2   Normaaliarvo

               (24)

               Sille yritykselle, jolle myönnettiin alkuperäisessä tutkimuksessa markkinatalouskohtelu, on määritetty normaaliarvo sitä koskevien tietojen perusteella. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio tutki, oliko volframielektrodien kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille edustavaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli oliko kotimaan kulutukseen tarkoitetun tuotteen myyntimäärä vähintään viisi prosenttia yrityksen unioniin viemän tarkastelun kohteena olevan tuotteen määrästä.

               (25)

               Sen jälkeen tutkittiin, voitiinko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämällä, kuinka suuri osuus kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.

               (26)

               Niiden tarkasteltavana olevien tuotelajien osalta, joiden kotimarkkinamyynti oli edustavaa ja tapahtui tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo määritettiin viejämaan riippumattomien asiakkaiden maksamien hintojen perusteella. Muiden tarkastelun kohteena olevien tuotelajien osalta normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Määritetyn normaaliarvon laskemiseen käytettiin näin ollen yrityksen tuotantokustannuksia, joihin lisättiin myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä saavutettu voitto perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

               (27)

               Eräs osapuoli väitti päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että myynti-, yleis- ja hallintokustannusten määrittämiseen käytettiin erilaista menettelyä kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, millä saattoi olla vaikutusta sen voittomarginaalin määrittämiseen, jota käytettiin laskennallisen arvon määrittämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Osapuoli ei kuitenkaan esittänyt väitteensä tueksi lisänäyttöä tutkimuksessa jo aiemmin esitettyjen tietojen lisäksi. On syytä huomata, että perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti myynti-, yleis- ja hallintokustannukset on kohdennettu liikevaihdon perusteella ja että samaa menettelyä käytettiin myös alkuperäisessä tutkimuksessa.

               (28)

               Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetty voitto ei perustunut tavanomaisen kaupankäynnin tarkasteluun, koska yhtäkään tarkastelun kohteena olevaa vietyä tuotelajia ei myyty kotimarkkinoilla tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä. Tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa kävi ilmi, että joidenkin tarkastelun kohteena olevien tuotelajien myynti oli kannattavaa, ja sen vuoksi normaaliarvon laskemiseen käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti näistä liiketoimista saatua voittoa.

               (29)

               Sille yritykselle, jolle ei alkuperäisessä tutkimuksessa myönnetty markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti yhteistyössä toimineelta vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella. Vertailumaassa toimivan tuottajan kotimarkkinamyynnin todettiin olleen riittävää ja tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, joten sitä voitiin käyttää normaaliarvon määrittämiseen yritykselle, jolle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua.

         2.3   Vientihinta

               (30)

               Sen yrityksen, jolle oli myönnetty markkinatalouskohtelu, koko vientimyynti unioniin tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan välityksellä, joka jälleenmyi tuotetta etuyhteydessä oleville ja etuyhteydettömille yrityksille unionissa. Vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle, ja sitä oikaistiin asianmukaisesti kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton huomioon ottamiseksi. Tässä käytettiin etuyhteydessä olevien yritysten omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.

               (31)

               Eräs osapuoli väitti päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että etuyhteydessä olevien tuojien myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia määritettäessä otettiin huomioon tiettyjä kustannuksia, jotka liittyivät muiden kuin tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin ja että nämä kustannukset olisi sen vuoksi jätettävä huomioimatta. On syytä huomata, että vientihintaa laskettaessa otettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti huomioon asianomaisten yritysten toimittamat todennetut myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset. Väitteen, jonka mukaan ilmoitetut myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sisälsivät muiden tuotteiden myyntiin liittyviä kustannuksia, tueksi ei esitetty mitään näyttöä, ja sen vuoksi väite hylättiin.

               (32)

               Lisäksi asianomaisen osapuolen esittämät vientihintoja koskevat huomautukset perustuivat asianomaisen valuutan virheelliseen noteeraukseen. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (33)

               Yksikään unionissa toimiva etuyhteydetön tuoja ei toiminut yhteistyössä voittomarginaalin laskemiseksi. Alkuperäisessä tutkimuksessa käytettiin etuyhteydessä olevien tuojien voittomarginaalia sillä perusteella, että etuyhteydettömien tuojien toimintaa ei pystytty vertaamaan asianomaisten etuyhteydessä olevien tuojien toimintaan riittävän tasapuolisesti. Tutkimus osoitti, että etuyhteydessä olevan tuojan toiminta oli samanlaista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuin se oli ollut alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksolla, eli suurin osa tuoduista volframielektrodeista integroitiin ryhmän tuottamaan tärkeimpään tuotteeseen, hitsauspolttimeen. On huomattava, että volframielektrodien arvo on vähäinen verrattuna lopputuotteeseen. Tällä perusteella pääteltiin samoin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, että vientihinta voitiin muodostaa tarkasti etuyhteydessä olevan tuojan oman voittomarginaalin perusteella.

               (34)

               Sen yrityksen, jolle myönnettiin yksilöllinen kohtelu alkuperäisessä tutkimuksessa, koko vientimyynti unioniin tapahtui suoraan unionissa toimiville riippumattomille asiakkaille. Perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti vientihinta määritettiin näin ollen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

               (35)

               Kaikkien muiden Kiinassa toimivien tuottajien vientihinta määritettiin perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen tuontitilastojen perusteella.

               (36)

               Perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan mukaisesti vientihinnat määritettiin vähentämällä maksettujen polkumyyntitullien määrä, koska yksikään osapuolista ei toimittanut näyttöä siitä, että tullit olisi siirretty asianmukaisesti jälleenmyyntihintoihin ja myöhempiin myyntihintoihin unionin markkinoilla.

         2.4   Vertailu

               (37)

               Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.

               (38)

               Molempia yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia koskevan normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa tietyt kuljetus-, vakuutus- ja luottokustannusten erot, jotka vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen.

         2.5   Polkumyyntimarginaali

               (39)

               Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa.

               (40)

               Vertailu osoitti, että se vientiä harjoittava tuottaja, jolle myönnettiin markkinatalouskohtelu alkuperäisessä tutkimuksessa, jatkoi polkumyyntiä merkittävissä määrin.

               (41)

               Sen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jolle myönnettiin yksilöllinen kohtelu alkuperäisessä tutkimuksessa, sekä kaikkiin muihin Kiinassa toimiviin yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettavan koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin osalta todettiin, että polkumyynti jatkui jopa suuremmissa määrin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa.

         3.   Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan

   3.1   Alustava huomio

               (42)

               Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla todetun polkumyynnin lisäksi tarkasteltiin myös polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan.

               (43)

               Tässä yhteydessä on huomattava, että yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osuus koko Kiinan tuotantokapasiteetistä oli vain noin 10 prosenttia. Sen vuoksi päätelmät oli tehtävä suurelta osin tarkastelupyynnössä esitettyjen tietojen ja muiden julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella. Erityisesti tarkasteltiin kiinalaisten tuottajien vientihinnoittelua muilla kolmansien maiden markkinoilla, Kiinan tuotantokapasiteettia ja käyttämätöntä kapasiteettia sekä unionin markkinoiden houkuttelevuutta kiinalaisille viejille.

         3.2   Kiinalaisten tuottajien vientihinnoittelu muiden kolmansien maiden markkinoilla

               (44)

               Muiden kolmansien maiden markkinoille suuntautuvan viennin osalta on syytä huomata, että julkisista kiinalaisista tietokannoista saatavat tilastotiedot kattavat tarkastelun kohteena olevaa tuotteen lisäksi muita tuotteita, eikä siksi ollut mahdollista tehdä asianmukaista analyysiä muille markkinoille suuntautuvan viennin määrästä tai hinnoista. Yhteistyössä toimineet kaksi kiinalaista tuottajaa eivät vieneet tuotetta muiden kolmansien maiden markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille. Tämän vuoksi tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson vientihintoja muiden kolmansien maiden markkinoille ei pystytty määrittämään luotettavasti, eikä käytettävissä olevien tietojen perusteella pystytty tekemään selkeitä päätelmiä.

         3.3   Kiinalaisten tuottajien käyttämätön kapasiteetti

               (45)

               Jäljempänä esitetty analyysi perustuu pyynnön esittäjän tarkastelupyynnössä toimittamiin tietoihin, jotka ristiintarkastettiin julkisesti saatavilla olevien tietojen kanssa.

               (46)

               Tämän pohjalta Kiinassa toimivien tuottajien kapasiteetin arvioitiin olevan 1 600 000 kg. Pyynnön esittäjä arvioi kiinalaisten tuottajien kapasiteetin käyttöasteen olevan noin 63 prosenttia, eli käyttämätöntä kapasiteettia oli noin 600 000 kg, mikä on lähes viisi kertaa enemmän kuin unionin kokonaiskulutus tarkastelua koskevalla ajanjaksolla. Näin ollen saatavilla on suuria määriä Kiinasta vientiä varten, varsinkin kun ei ole mitään merkkejä siitä, että kolmansien maiden markkinat tai kotimarkkinat voisivat ottaa vastaan näin merkittävän käyttämättömän kapasiteetin.

         3.4   Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat

               (47)

               Tuonti Kiinasta unioniin lisääntyi tarkastelujaksolla 9 prosenttia ollen selvästi yli 50 000 kilogrammaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mikä vastaa noin puolta unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

               (48)

               Koko tarkastelujaksolla tuontihinnat vaihtelivat ja noudattivat samoja kehityssuuntauksia kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat unionin markkinoilla. Kaiken kaikkiaan tuontihinnat nousivat vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 42 prosenttia, ja ne olivat edelleen polkumyyntihintoja. Hintojen nousu selittyy pääasiassa tärkeimmän raaka-aineen (volframijauhe) korkeilla kustannuksilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

         3.5   Unionin markkinoiden houkuttelevuus

               (49)

               Unionin markkinat ovat yksi maailman suurimmista markkinoista, noin 20 prosenttia volframielektrodien maailmanlaajuisesta kulutuksesta. Kiinalaiset yritykset ovat osoittaneet suurta kiinnostusta lisätä läsnäoloaan unionin markkinoilla; tätä tukee se tosiasia, että ne säilyttivät merkittävän 45 prosentin markkinaosuutensa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja jopa kasvattivat sitä.

         3.6   Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskeva päätelmä

               (50)

               Edellä esitetty analyysi osoittaa, että kiinalaisia tuotteita tuotiin edelleen unionin markkinoille polkumyyntihinnoin ja että polkumyyntimarginaalit olivat huomattavat. Kun otetaan huomioon erityisesti unionin markkinoiden hintatasoa koskeva analyysi ja kiinalaisten tuottajien unionin markkinoita kohtaan osoittama kiinnostus sekä unionin kokonaiskulutusta suurempi käyttämätön kapasiteetti Kiinassa, voidaan päätellä, että polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys on suuri, jos toimenpiteet kumotaan.

         D.   TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA

   1.   Unionin tuotannonalan määritelmä

               (51)

               Tässä tutkimuksessa vahvistui, että unionissa volframielektrodeja tuottaa kaksi tuottajaa. Molemmat tuottajat toimivat tutkimuksessa täysin yhteistyössä.

               (52)

               Edellä mainittujen yritysten katsotaan muodostavan unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.

         2.   Alustava huomio

               (53)

               Koska unionin tuotannonala muodostuu vain kahdesta yrityksestä, sitä koskevat tiedot esitetään joko indekseinä tai vaihteluväleinä, jotta tietojen luottamuksellisuus voidaan varmistaa perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti.

               (54)

               Koska Eurostatin kyseistä CN-koodia koskevat tiedot sisälsivät myös muita tuotteita kuin volframielektrodit, tuontitietoja on tarkasteltu Taric-koodien tasolla, ja niitä on täydennetty perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerätyillä tiedoilla. Taric-tiedot katsotaan luottamuksellisiksi, koska ne ovat niin yksityiskohtaisia, että niiden avulla voidaan tunnistaa osapuolet. Tästä syystä osa tiedoista esitettiin vaihteluväleinä.

         3.   Unionin kulutus

               (55)

               Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tapahtuvan myynnin ja Eurostatin tuontitietojen (Taric-koodien tasolla täydennettynä perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerätyillä tiedoilla) perusteella.

               (56)

               Vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, jäljempänä ’tarkastelujakso’, unionin kulutus laski 16 prosenttia. Unionin kulutus laski huomattavasti vuosien 2008 ja 2009 välillä, ja se on kasvanut sen jälkeen saavuttamatta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuitenkaan kriisiä edeltävää tasoa. Vuoden 2009 alhaisimmasta tasosta tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon unionin kulutus kasvoi lähes 40 prosenttia.

                  Taulukko 1

                  Kulutus

                           Määrä
                           (kilogrammaa)

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Kulutus

                           140 000–150 000

                           90 000–100 000

                           110 000–120 000

                           120 000–130 000

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           61

                           75

                           84

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset, Eurostat, 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot.

         4.   Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus

               (57)

               Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus määritettiin perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerätyillä tiedoilla täydennettyjen Taric-tason tilastotietojen perusteella.

               (58)

               Vaikka unionin kulutus pieneni absoluuttisesti, Kiinasta peräisin olevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonnin määrä kasvoi 9 prosenttia tarkastelujaksolla ollen yli 50 000 kg tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (ks. taulukko 2). Tämä tuonnin kasvu ja unionin kulutuksen yleinen lasku tarkastelujaksolla johtivat siihen, että kiinalaisten viejien markkinaosuus kasvoi noin puoleen unionin markkinoista.

                  Taulukko 2

                  Tuonti Kiinasta

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Määrä

                           51 771

                           36 188

                           39 953

                           56 289

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           70

                           77

                           109

                           Markkinaosuus (%)

                           35–40

                           35–40

                           35–40

                           45–50

                                          Lähde:

                                       Eurostat, 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot.

         5.   Kiinasta tulevan tuonnin hinnat

   5.1   Hintojen kehitys

               (59)

               Kiinasta tulevan tuonnin hinnat nousivat noin 40 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä; tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla nousu oli jyrkkää. Hintojen nousu selittyy pääasiassa tärkeimmän raaka-aineen (volframijauhe) korkeilla kustannuksilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

                  Taulukko 3

                  Kiinasta tulevan tuonnin hinnat

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Hinnat
                           euroa/kg

                           36,59

                           33,83

                           41,56

                           51,83

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           92

                           114

                           142

                                          Lähde:

                                       Eurostat, 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot

         5.2   Hintojen alittavuus

               (60)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alittavuuden marginaali oli 37 prosenttia; vaikka laskelmaan otetaan mukaan polkumyyntitulli, alittavuuden marginaali oli edelleen korkea, 24 prosenttia. Laskelma perustui yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien CIF-vientihinnan ja unionin tuotannonalan keskimääräisen noudettuna lähettäjältä -tason hinnan vertailuun. Hintojen katsottiin olevan edustavia Kiinan osalta, sillä kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osuus Kiinasta tulevasta volframielektrodien tuonnista oli noin 80 prosenttia.

               (61)

               Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että hintoja ei verrattu tuotelajikohtaisesti ja että väitettyjen tuotelajien välisten merkittävien hintaerojen vuoksi hintojen alittavuuden taso ei ollut huomattava. Saatavilla olevien tietojen perusteella tuotelajikohtainen hintavertailu oli mahdollista vain osittain unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tapahtuneen myynnin osalta ja osittain unioniin suuntautuvan viennin osalta. Kyseinen osapuoli ei kuitenkaan esittänyt näyttöä, joka kyseenalaistaisi käytetyn menettelyn kohtuullisuuden. Sen vuoksi väite oli hylättävä.

               (62)

               Päätelmien ilmoittamisen jälkeen väitettiin myös, että Kiinasta tulevan tuonnin hintoja ja unionin tuotannonalan myyntihintoja unionin markkinoilla ei verrattu samassa kaupan portaassa. Väitettä ei perusteltu eikä kyseinen osapuoli esittänyt tietoja tai näyttöä, joiden mukaan myyjän toimet ja hinnat olisivat johdonmukaisesti ja huomattavasti erilaisia eri kaupan portaissa. Tämän vuoksi väite hylättiin.

         6.   Tuonti muista kolmansista maista

               (63)

               Seuraavassa taulukossa esitetään tuontimäärät ja -hinnat muista maista tarkastelujaksolla. Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus määritettiin perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerätyillä tiedoilla täydennettyjen Taric-tason tilastotietojen perusteella.

                  Taulukko 4

                  Tuonti muista kolmansista maista

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Vietnam

                           Tuontimäärä (kg)

                           27 878

                           14 184

                           13 776

                           25 833

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           51

                           49

                           93

                           Hinta
                           euroa/kg

                           44,36

                           45,34

                           46,02

                           56,01

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           102

                           104

                           126

                           Etelä-Korea

                           Tuontimäärä (kg)

                           21 299

                           8 174

                           11 051

                           3 319

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           38

                           52

                           16

                           Hinta
                           euroa/kg

                           50,99

                           44,16

                           44,16

                           59,31

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           87

                           87

                           116

                           Muut kolmannet maat

                           Tuontimäärä (kg)

                           7 641

                           6 247

                           10 942

                           9 186

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           82

                           143

                           120

                           Hinta
                           euroa/kg

                           43,24

                           59,82

                           64,98

                           57,75

                           Index (2008 = 100)

                           100

                           138

                           150

                           134

                           Yhteensä

                           Tuontimäärä (kg)

                           56 818

                           28 605

                           35 779

                           38 338

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           50

                           63

                           67

                           Muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus (%)

                           35–40

                           30–35

                           30–35

                           30–35

                           Hinta
                           euroa/kg

                           46,70

                           48,17

                           51,25

                           56,71

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           103

                           110

                           121

                                          Lähde:

                                       Eurostat, 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot.

               (64)

               Muista kolmansista maista unioniin suuntautuvan tuonnin määrä laski tarkastelujaksolla noin 33 prosenttia. Markkinaosuudet laskivat tarkastelujaksolla, ja ne olivat 30 %–35 % tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Muista kolmansista maista tulevan tuonnin hinnat nousivat 21 prosenttia samalla ajanjaksolla.

               (65)

               On syytä muistaa, että alkuperäisen tutkimuksen aikana samankaltaista tuotetta tuotiin unionin markkinoille merkittäviä määriä vain Kiinasta. Alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettiin, että jäljelle olevien Yhdysvalloissa ja Japanissa toimivien tuottajien ydinmarkkinat olivat niiden kotimarkkinat. Sen vuoksi todettiin, että muista maista kuin Kiinasta tuleva tuonti oli äärimmäisen vähäistä.

               (66)

               Unionin tuotannonalan toimittamissa tiedoissa väitettiin, että Vietnamissa ja Etelä-Koreassa ei tuoteta volframielektrodeja ja että kyseisistä maista tuleva tuonti on itse asiassa peräisin Kiinasta. Tässä tutkimuksessa ei kuitenkaan saatu mitään tietoja, jotka olisivat vahvistaneet tämän väitteen.

         7.   Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

   7.1   Alustavat huomautukset

               (67)

               Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.

               (68)

               Koska unionin tuotannonala koostuu vain kahdesta tuottajasta, tiedot ilmoitetaan vaihteluväleinä luottamuksellisuuteen liittyvistä syistä.

         7.2   Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

               (69)

               Unionin tuotannonalan tuotanto väheni tarkastelujakson aikana joka vuosi. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun mennessä tuotanto väheni 29 prosenttia vuodesta 2008. Kehityssuuntaus oli erityisen negatiivinen vuonna 2009, jolloin tuotanto väheni yli 40 prosenttia.

                  Taulukko 5

                  Unionin kokonaistuotanto

                           Määrä
                           (kg)

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Tuotanto

                           60 000–70 000

                           35 000–40 000

                           50 000–60 000

                           40 000–50 000

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           60

                           82

                           71

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

               (70)

               Tuotantokapasiteetti pysyi tarkastelujakson aikana vakaana. Koska tuotanto väheni, kapasiteetin käyttö väheni kokonaisuutena katsoen 27 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana ja oli kyseisen jakson lopussa 41 prosenttia. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään seuraavassa taulukossa:

                  Taulukko 6

                  Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

                           Määrä
                           (kg)

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Tuotantokapasiteetti

                           95 000–110 000

                           95 000–110 000

                           95 000–110 000

                           95 000–110 000

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           100

                           100

                           100

                           Kapasiteetin käyttöaste (%)

                           57

                           35

                           47

                           41

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           60

                           82

                           73

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.3   Varastot

               (71)

               Unionin tuotannonalan loppuvarastot pienenivät 20 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tämä kehitys noudattelee kulutuksen supistumiseen liittyvää yleistä suuntausta unionin markkinoilla samalla ajanjaksolla.

                  Taulukko 7

                  Loppuvarastot

                           Määrä
                           (kg)

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Loppuvarastot

                           5 000–15 000

                           5 000–15 000

                           5 000–15 000

                           5 000–15 000

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           70

                           85

                           80

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.4   Myynnin määrä

               (72)

               Unionin tuotannonalan unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuvan myynnin määrä laski 23 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana; lasku oli erityisen jyrkkää vuosien 2008 ja 2009 välillä. Tämä negatiivinen kehityssuuntaus on ollut jyrkempi kuin kokonaiskulutuksen lasku, lukuun ottamatta vuotta 2010.

                  Taulukko 8

                  Myynti riippumattomille asiakkaille

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Määrä (kg)

                           40 000–50 000

                           25 000–30 000

                           35 000–40 000

                           30 000–35 000

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           65

                           87

                           77

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.5   Markkinaosuus

               (73)

               Edellisessä kappaleessa esitetyn unionin tuotannonalan myynnin määrää unionin markkinoilla koskevan huomion mukaisesti unionin tuotannonalan markkinaosuus laski tarkastelujaksolla. Vaikka unionin tuotannonalan myyntimäärät vähenivät, se pystyi säilyttämään markkinaosuutensa vuosina 2009 ja 2010, mutta menetti osuuttaan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, kun myynti laski vaikka markkinat kasvoivat. Tämä johti 20–25 prosentin markkinaosuuteen, joka oli hiukan pienempi kuin tarkastelujakson alussa tilastoitu markkinaosuus.

                  Taulukko 9

                  Unionin markkinaosuus

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Unionin markkinaosuus (%)

                           25–30

                           25–30

                           30–35

                           20–25

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           107

                           117

                           91

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset, Eurostat, 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot.

         7.6   Kasvu

               (74)

               Edellä esitetyn mukaisesti unionin kulutus laski huomattavasti vuosien 2008 ja 2009 välillä taloudellisen taantuman seurauksena; kulutus on kasvanut sen jälkeen saavuttamatta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuitenkaan kriisiä edeltävää tasoa. Vaikka unionin tuotannonalan myyntimäärät vähenivät, se pystyi säilyttämään markkinaosuutensa vuosina 2009 ja 2010, mutta menetti osuuttaan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, kun myynti laski vaikka markkinat kasvoivat.

         7.7   Työllisyys ja tuottavuus

               (75)

               Työllisyys väheni unionin tuotannonalalla 13 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

               (76)

               Tuotannon laskun seurauksena tuottavuus työntekijää kohti (kg/työntekijä) laski niin ikään tarkastelujaksolla. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään seuraavassa taulukossa:

                  Taulukko 10

                  Unionin kokonaistyöllisyys ja -tuottavuus

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Työntekijäindeksi

                           100

                           65

                           84

                           87

                           Tuottavuusindeksi

                           100

                           92

                           106

                           83

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.8   Yksikkömyyntihinnat

               (77)

               Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa laskivat hieman vuosien 2008 ja 2010 välillä, mikä kuvastaa osittain talouskriisin vaikutusta. Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä yksikkömyyntihinnat nousivat huomattavasti. Kaiken kaikkiaan unionin tuotannonalan myyntihinnat nousivat 35 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tämä hintakehitys, joka tapahtui erityisesti vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, johtui volframielektrodien tärkeimpien komponenttien hintojen noususta.

                  Taulukko 11

                  Unionin tuotannonalan myynnin yksikköhinnat

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Unionin tuotannonalan myynnin yksikköhinta (euroa/tonni)

                           80–120

                           80–120

                           80–120

                           100–140

                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           94

                           96

                           135

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.9   Kannattavuus

               (78)

               Kannattavuus parani vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä oltuaan alhaisempi vuosina 2009 ja 2010. Kannattavuus pysyi kuitenkin negatiivisena koko tarkastelujakson ajan.

                  Taulukko 12

                  Kannattavuus

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Kannattavuus (myynti unionissa)
                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           95

                           95

                           104

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.10   Investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto

               (79)

               Investoinnit tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvään liiketoimintaan vähenivät huomattavasti tarkastelujaksolla.

               (80)

               Sijoitetun pääoman tuotto noudatteli kannattavuuden suuntausta. Vuonna 2008 unionin tuotannonalan sijoitetun pääoman tuotto oli negatiivinen; se parani hieman tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla pysyen kuitenkin negatiivisena.

                  Taulukko 13

                  Investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto

                           Indeksi (2008 = 100)

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Investoinnit

                           100

                           2

                           23

                           18

                           Investointien tuotto

                           100

                           100

                           96

                           103

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.11   Kassavirta ja pääoman saanti

               (81)

               Kassavirta eli tuotannonalan kyky rahoittaa toimintansa itse, ilmaistuna prosenttiosuutena tarkasteltavana olevan tuotteen liikevaihdosta, parani huomattavasti tarkastelujaksolla, vaikka pysyikin negatiivisena.

                  Taulukko 14

                  Kassavirta

                           2008

                           2009

                           2010

                           Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso

                           Kassavirta
                           Indeksi (2008 = 100)

                           100

                           99

                           96

                           106

                                          Lähde:

                                       Kyselyvastaukset.

         7.12   Palkat

               (82)

               Vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä unionin tuotannonalan palkat laskivat 16 prosenttia, mikä vastasi työntekijöiden määrän vähenemistä.

         7.13   Polkumyyntimarginaalin merkittävyys

               (83)

               Vaikka toimenpiteet olivat voimassa, polkumyynti jatkui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla huomattavana ja ylitti merkittävästi toimenpiteiden tämänhetkisen tason. Kun otetaan huomioon suuri käyttämätön kapasiteetti, Kiinasta tulevan tuonnin tosiasiallinen määrä ja hinnat, jotka alittavat huomattavasti unionin tuotannonalan myyntihinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä.

         7.14   Toipuminen aiemmasta polkumyynnistä

               (84)

               Tutkimuksessa selvitettiin, oliko unionin tuotannonala toipunut aiemman polkumyynnin vaikutuksista. Voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta unionin tuotannonala ei kyennyt toipumaan aiemmasta polkumyynnistä. Vastatessaan Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttamaan hintapaineeseen unionin tuotannonala yritti pitää markkinaosuutensa mutta kärsi tappioita.

         8.   Unionin tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät

               (85)

               Unionin tuotannonalan tilanne säilyi haavoittuvana, ja se kärsi edelleen merkittävää vahinkoa. Lähes kaikki unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla. Näin ollen ei voitu päätellä, että unionin tuotannonalan asema on nyt turvattu.

               (86)

               Vastatessaan Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttamaan hintapaineeseen unionin tuotannonala yritti pitää markkinaosuutensa ja joutui myymään reilusti alle kannattavaan hintaan. Unionin tuotannonalan myyntihintojen nousu vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä johtui raaka-aineiden hintojen noususta eikä kattanut unionin tuotannonalan kokonaiskustannuksia.

               (87)

               Päätelmänä on, että unionin tuotannonalan vaikeuksien voidaan selvästi katsoa olevan yhteydessä Kiinasta tulevaan, unionin markkinoille suuntautuvaan tarkastelun kohteena olevan tuotteen laajamittaiseen halpatuontiin; voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta tuotetta myydään selkein polkumyyntihinnoin. Tämä tekijä riitti osoittamaan, että unionin tuotannonala on tilanteessa, jossa se kärsii tappioita pyrkiessään säilyttämään kohtuullisen markkinaosuuden. Vaikeuksia ovat lisäksi pahentaneet lähes koko tarkastelujakson ajan kaksi muuta tekijää: markkinoiden taantuminen vuosien 2008–2009 talouskriisin aikana ja, joskin vähäisemmässä määrin, raaka-ainekustannusten äkillinen nousu tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämä johti tilanteeseen, jossa tappiot ovat merkittävät.

               (88)

               Koska unionin tuotannonalan indikaattorit ovat kehittyneet negatiivisesti, katsotaan, että unionin tuotannonala kärsi tarkastelujaksolla edelleen perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

         E.   VAHINGON JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS

   1.   Alustavat huomautukset

               (89)

               Unionin tuotannonala oli tarkastelujaksolla riskialttiissa tilanteessa ja edelleen alttiina Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahinkoa aiheuttaville vaikutuksille.

               (90)

               Asianomaisesta maasta tulevaa tuontia arvioitiin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen määrittämiseksi, oliko vahingon toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

         2.   Kiinasta tulevan tuonnin määrät

               (91)

               On syytä muistaa, että unionin markkinoiden kulutus on vähentynyt merkittävästi alkuperäisen tutkimuksen jälkeen lähinnä talouden taantuman vuoksi. Näissä olosuhteissa Kiinasta tuleva tuonti lisääntyi 50 000 kilogrammaa ylittävälle tasolle tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tuonnin määrä on lisääntynyt 9 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus on pienentynyt.

         3.   Käyttämätön kapasiteetti Kiinassa

               (92)

               Kuten johdanto-osan 46 kappaleessa todetaan, käytettävissä olevin tietojen mukaan Kiinassa on huomattava määrä käyttämätöntä kapasiteettia. Voidaan olettaa, että suuri osa tästä käyttämättömästä kapasiteetista voitaisiin käyttää unionin markkinoille suuntautuvan tuonnin lisäämiseksi, jos toimenpiteet eivät ole voimassa. Tätä tukee se, että mikään ei osoita kolmansien maiden markkinoiden tai Kiinan kotimarkkinoiden voivan ottaa vastaan näin merkittävän käyttämättömän kapasiteetin. Näin ollen kapasiteettia on olemassa unioniin suuntautuvan tuonnin lisäämiseksi merkittävissä määrin. Käyttämätöntä kapasiteettia arvioidaan olevan lähes viisi kertaa enemmän kuin unionin kokonaiskulutus oli tarkastelua koskevalla ajanjaksolla.

               (93)

               Lisäksi tutkimuksen aikana toimitetuista tiedoista kävi ilmi, että tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuottamiseen käytettävien raaka-aineiden markkinoilla (ammoniumparavolframaatti) esiintyi merkittäviä vääristymiä. Kiinalaiset viranomaiset soveltavat kyseiseen raaka-aineeseen vientikiintiöitä ja -veroja. Niillä rajoitetaan ammoniumparavolframaatin vientiä ja kohotetaan keinotekoisesti sen hintaa maailmanmarkkinoilla. Nämä vääristymät todennäköisesti houkuttelevat kiinalaista teollisuutta entistä enemmän tuottamaan ja viemään halvoilla hinnoilla, kun taas unionin tuotannonalan on tuotettava samankaltainen tuote käyttämällä raaka-aineita, joiden kustannukset on kohotettu keinotekoisesti.

         4.   Unionin markkinoiden houkuttelevuus

               (94)

               Tutkimuksessa havaittiin, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat osoittivat jatkuvaa kiinnostusta unionin markkinoita kohtaan ja pystyivät lisäämään tuonnin määrää unionin tuotannonalan myynnin kustannuksella. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ne jopa lisäsivät jo ennestään merkittävää markkinaosuuttaan.

         5.   Päätelmät

               (95)

               Unionin tuotannonala on kärsinyt Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksista jo vuosien ajan ja sen taloudellinen tilanne on edelleen epävarma.

               (96)

               Jos toimenpiteiden annetaan raueta, polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisääntyminen on erittäin todennäköistä, mikä voisi vakavasti uhata unionin tuotannonalan olemassa oloa. Kiinassa on merkittävä määrä käyttämätöntä kapasiteettia, joka todennäköisesti suunnataan suurelta osin unionin markkinoille unionin tuotannonalan myyntihinnat unionin markkinoilla alittavilla hinnoilla, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

               (97)

               Kun otetaan huomioon edellä esitetyt päätelmät eli polkumyynnin jatkuminen, Kiinan käyttämätön kapasiteetti, raaka-aineiden markkinoilla esiintyvät vääristymät, kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdollisuus ohjata vientimääränsä unionin markkinoille, kiinalaisten viejien hintojen alittavuus verrattuna unionin tuotannonalan hintoihin ja unionin markkinoiden houkuttelevuus, toimenpiteiden kumoaminen tarkoittaisi vahingon todennäköistä jatkumista.

         F.   UNIONIN ETU

   1.   Johdanto

               (98)

               Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, onko nykyisten toimenpiteiden voimassa pitäminen kaiken kaikkiaan unionin edun vastaista. Unionin edun määrittäminen perustuu kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista, kuten unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien eduista, tehtyyn arviointiin. Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (99)

               On syytä muistaa, että alkuperäisessä tutkimuksessa toimenpiteiden käyttöönottoa ei pidetty unionin edun vastaisena. Koska tämä tutkimus on lisäksi toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu ja siinä tarkastellaan tilannetta, jossa polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat jo olleet voimassa, sen avulla voidaan myös arvioida, onko nykyisillä toimenpiteillä mahdollisesti ollut kohtuuttoman kielteinen vaikutus asianomaisiin osapuoliin.

               (100)

               Tällä perusteella tutkittiin, oliko vahingollisen polkumyynnin jatkumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, että tässä erityistapauksessa toimenpiteiden voimassa pitäminen ei ole unionin edun mukaista.

         2.   Unionin tuotannonalan etu

               (101)

               Kun otetaan huomioon unionin tuotannonalan tilanne ja vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskeva analyysi, on selvää, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenisi huomattavasti, jos polkumyyntitoimenpiteiden annettaisiin raueta. Koko tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärät laskivat, kun taas asianomaisesta maasta tuleva tuonti lisääntyi toimenpiteiden voimassaolosta huolimatta. Samana ajanjaksona unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni, ja se kärsi raskaita tappioita. Tästä syystä tehokkaan kilpailun edellytykset on palautettava unionin markkinoille.

               (102)

               Katsotaan, että toimenpiteiden jatkaminen hyödyttäisi unionin tuotannonalaa, jonka pitäisi tällöin pystyä lisäämään myyntimääriään ja parantamaan taloudellista tilannettaan. Sen sijaan toimenpiteiden kumoaminen uhkaisi vakavasti unionin tuotannonalan elinkelpoisuutta.

         3.   Käyttäjien etu

               (103)

               Yksikään niistä 15 käyttäjästä, joihin otettiin yhteyttä, ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa, asianomaisilta käyttäjiltä ei saatu yhtään kyselyvastausta. Alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyöstä kieltäytymistä selitettiin volframielektrodien vähäisellä vaikutuksella niiden tuotantokustannuksiin, sillä laatu ja luotettavuus vaikuttavat olevan asiakkaiden tärkeimmät kriteerit. Koska tarkastelun kohteena olevan tuotteen vaikutus jatkojalostustuotteen kustannuksiin vaikuttaa olevan vähäinen, pääteltiin, että toimenpiteet eivät vaikuttaisi kielteisesti käyttäjäteollisuuteen.

         4.   Tuojien etu

               (104)

               Tutkimuksen alussa kolme tuojaa otti yhteyttä komissioon, mutta niiden ei katsottu olevan asianomaisia osapuolia, koska ne eivät olleet tuoneet tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Koska volframielektrodien tuojat eivät osoittaneet minkäänlaista kiinnostusta tutkimuksen aikana, pääteltiin, että toimenpiteiden voimassa pitäminen ei olisi selvästi EU:n edun vastaista.

         5.   Päätelmät

               (105)

               Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään, ettei ole pakottavia syitä olla jatkamatta nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista.

         G.   POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

               (106)

               Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Toimitetut tiedot ja huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon aina, kun se oli perusteltua.

               (107)

               Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan todeta, että Kiinasta peräisin olevien tiettyjen volframielektrodien tuonnissa asetuksella (EY) N:o 260/2007 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamista olisi jatkettava.

               (108)

               Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tässä tapauksessa tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Näitä erityissäännöksiä sovelletaan vain yrityksiin, joiden osalta otetaan käyttöön yksilöllinen tulli, ja ne käsittävät sellaisen pätevän kauppalaskun esittämisen jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joka täyttää tämän asetuksen liitteessä esitetyt vaatimukset. Tuontiin, jonka yhteydessä ei esitetä tällaista kauppalaskua, on sovellettava kaikkiin muihin tuottajiin sovellettavaa jäännöspolkumyyntitullia,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   1.   Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, jota sovelletaan tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia volframielektrodeja, myös volframitankoja ja -puikkoja hitsauselektrodeja varten, joiden painosta vähintään 94 prosenttia on volframia, muita kuin ainoastaan sintrattuja, leikkaamattomia tai määräpituisiksi leikattuja, ja jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 8101 99 10 ja ex 8515 90 00 (Taric-koodit 8101991010 ja 8515900010).
   2.   Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat tullit ovat seuraavat:

               Yritys

               Polkumyynti-tulli

               Taric-lisäkoodi

               Shandong Weldstone Tungsten Industry Co., Ltd

               17,0 %

               A754

               Shaanxi Yuheng Tungsten & Molybdenum Industrial Co., Ltd

               41,0 %

               A755

               Beijing Advanced Metal Materials Co., Ltd

               38,8 %

               A756

               Kaikki muut yritykset

               63,5 %

               A999

         3.   Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritettyjen yksilöllisten polkumyyntitullien soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
   4.   Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 29 päivänä toukokuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. BRUTON

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUVL L 72, 13.3.2007, s. 1.

      (3)  EUVL C 71, 9.3.2012, s. 23.

      LIITE
      Asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun pätevään kauppalaskuun on liitettävä yrityksen toimihenkilön allekirjoittama seuraava vakuutus:

                  1.

                  Kauppalaskun kirjoittaneen yrityksen toimihenkilön nimi ja tehtävänimike.

                  2.

                  Seuraava vakuutus: ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä laskussa tarkoitetut, Euroopan unioniin vietäväksi myydyt volframielektrodit, (määrä), on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), (maan nimi). Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.”


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/434, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2015 , kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

text:
               17.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 72/1

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/434,
   annettu 16 päivänä maaliskuuta 2015,
   kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1),
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

               (2)

               Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 2015.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Jerzy PLEWA

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

      LIITE

         Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

                  (EUR/100 kg)

                  CN-koodi

                  Kolmansien maiden koodi (1)

                  Kiinteä tuontiarvo

                  0702 00 00

                  EG

                  65,8

                  MA

                  84,9

                  TR

                  86,4

                  ZZ

                  79,0

                  0707 00 05

                  JO

                  229,9

                  MA

                  183,9

                  TR

                  185,1

                  ZZ

                  199,6

                  0709 93 10

                  MA

                  119,5

                  TR

                  192,4

                  ZZ

                  156,0

                  0805 10 20

                  EG

                  45,8

                  IL

                  72,7

                  MA

                  56,7

                  TN

                  57,3

                  TR

                  63,6

                  ZZ

                  59,2

                  0805 50 10

                  TR

                  61,4

                  ZZ

                  61,4

                  0808 10 80

                  BR

                  70,9

                  CA

                  81,0

                  CL

                  100,9

                  CN

                  91,1

                  MK

                  25,2

                  US

                  166,1

                  ZZ

                  89,2

                  0808 30 90

                  AR

                  112,0

                  CL

                  133,2

                  US

                  124,8

                  ZA

                  103,5

                  ZZ

                  118,4

         (1)  Kolmansien maiden kanssa käytävää ulkomaankauppaa koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 471/2009 täytäntöönpanosta maa- ja alueluokituksen ajan tasalle saattamisen osalta 27 päivänä marraskuuta 2012 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1106/2012 (EUVL L 328, 28.11.2012, s. 7) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 203/2012, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2012 , neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaista viiniä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta

text:
               9.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 71/42

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 203/2012,
   annettu 8 päivänä maaliskuuta 2012,
   neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaista viiniä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, 21 artiklan 2 kohdan, 22 artiklan 1 kohdan, 38 artiklan a alakohdan ja 40 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksessa (EY) N:o 834/2007 ja erityisesti sen III osaston 4 luvussa vahvistetaan luonnonmukaisten jalostettujen elintarvikkeiden tuotantoa koskevat perusvaatimukset. Kyseisten perusvaatimusten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on vahvistettu luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5 päivänä syyskuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 889/2008 (2).

               (2)

               Asetukseen (EY) N:o 889/2008 olisi sisällytettävä luonnonmukaisen viinin tuotantoa koskevat erityissäännökset. Kyseisiä säännöksiä olisi sovellettava maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 (3) tarkoitettuihin viinialan tuotteisiin.

               (3)

               Luonnonmukaisen viinin valmistuksessa käytetään eräitä tuotteita ja aineita lisäaineina tai valmistuksen apuaineina tarkoin määritellyin edellytyksin. Tästä syystä ja unionin laajuisen ORWINE-tutkimuksen (Organic viticulture and wine-making: development of environment and consumer friendly technologies for organic wine quality improvement and scientifically based legislative framework) (4) suositusten perusteella tällaisten tuotteiden ja aineiden käyttö olisi sallittava asetuksen (EY) N:o 834/2007 21 artiklan mukaisesti.

               (4)

               Eräitä tuotteita ja aineita, joita käytetään viininvalmistuksessa lisäaineina ja valmistuksen apuaineina neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä rypäletuoteluokkien sekä viininvalmistusmenetelmien ja niiden rajoitusten osalta 10 päivänä heinäkuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 606/2009 (5) mukaisesti, saadaan maatalousperäisistä raaka-aineista. Tällaisissa tapauksissa raaka-aineita voi olla saatavilla markkinoilla luonnonmukaisina. Luonnonmukaisesti tuotetuista raaka-aineista saatujen lisäaineiden ja valmistuksen apuaineiden kysynnän lisäämiseksi niiden käyttö olisi asetettava etusijalle.

               (5)

               Viinintuotannossa käytettävät menetelmät ja tekniikat vahvistetaan unionin tasolla asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 ja sen soveltamissäännöissä, jotka ovat asetuksessa (EY) N:o 606/2009 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinialan tuotteiden suojattujen alkuperänimitysten, maantieteellisten merkintöjen ja perinteisten merkintöjen sekä merkintöjen ja esittelyn osalta 14 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 607/2009 (6). Kyseisten menetelmien ja tekniikoiden käyttö luonnonmukaisessa viininvalmistuksessa ei välttämättä ole asetuksessa (EY) N:o 834/2007 vahvistettujen tavoitteiden ja periaatteiden mukaista ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 834/2007 6 artiklassa mainittujen luonnonmukaisten elintarvikkeiden jalostukseen sovellettavien erityisten periaatteiden mukaista. Sen vuoksi eräille viininvalmistusmenetelmille ja -käsittelyille olisi vahvistettava erityiset rajoitukset.

               (6)

               Eräitä muita elintarvikkeiden jalostuksessa yleisesti käytettyjä menetelmiä voidaan käyttää myös viininvalmistuksessa, ja niillä voi olla vaikutuksia luonnonmukaisten tuotteiden olennaisiin ominaisuuksiin ja näin ollen todelliseen luonteeseen, mutta tällä hetkellä näille menetelmille ei ole teknisiä vaihtoehtoja. Tämä koskee lämpökäsittelyjä, suodatusta, käänteistä osmoosia ja ioninvaihtohartsien käyttöä. Sen vuoksi tällaisten menetelmien olisi oltava luonnonmukaisten viinien valmistajien käytettävissä, mutta niiden käyttöä olisi rajoitettava. Olisi säädettävä mahdollisuudesta tarkastella sopivana ajankohtana uudelleen lämpökäsittelyä, ioninvaihtohartsien ja käänteisosmoosin käyttöä.

               (7)

               Luonnonmukaisen viinin tuotannossa olisi kiellettävä viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, jotka voivat antaa harhaanjohtavan kuvan luonnonmukaisten tuotteiden todellisesta luonteesta. Tämä koskee tiivistämistä jäähdyttämisen avulla, alkoholin poistamista, rikkidioksidin poistamista fysikaalisilla menetelmillä, elektrodialyysia ja kationinvaihtohartsien käyttöä, sillä nämä viininvalmistusmenetelmät muuttavat merkittävästi tuotteen koostumusta ja voivat johtaa harhaan luonnonmukaisen viinin todellisen luonteen suhteen. Samoista syistä eräiden aineiden lisääminen voi johtaa harhaan luonnonmukaisen viinin todellisen luonteen suhteen. Sen vuoksi olisi säädettävä, että tällaisia aineita ei saa käyttää eikä lisätä luonnonmukaisen viininvalmistuksen menetelmissä ja -käsittelyissä.

               (8)

               Erityisesti sulfiittien osalta ORWINE-tutkimuksen tulokset osoittavat, että unionin viininvalmistajat ovat jo onnistuneet vähentämään rikkidioksidien määrää luonnonmukaisista rypäleistä valmistetuissa viineissä verrattuna tavanomaisille viineille sallittuun rikkidioksidin enimmäispitoisuuteen. Sen vuoksi luonnonmukaisten viinien enimmäisrikkipitoisuus on asianmukaista vahvistaa alhaisemmalle tasolle kuin tavanomaisten viinien. Tarvittavat rikkidioksidin määrät riippuvat viiniluokista ja eräistä sokeripitoisuuden kaltaisista viinin luontaisista ominaisuuksista, jotka olisi otettava huomioon vahvistettaessa rikkidioksidin enimmäispitoisuuksia luonnonmukaisesti tuotetuille viineille. Poikkeukselliset sääolosuhteet voivat kuitenkin joillakin viininviljelyalueilla aiheuttaa sen, että viininvalmistuksessa on tarpeen käyttää enemmän sulfiitteja asianomaisen vuoden lopputuotteen vakauden varmistamiseksi. Sen vuoksi olisi sallittava, että rikkidioksidin enimmäispitoisuutta voi nostaa tällaisten olosuhteiden esiintyessä.

               (9)

               Viinillä on tuotteena pitkä säilyvyys, ja eräitä viinejä pidetään perinteisesti useita vuosia tynnyreissä tai säiliöissä ennen markkinoille saattamista. Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 (7) mukaisesti tällaisten viinien kaupan pitäminen asetuksen (EY) N:o 889/2008 merkintävaatimusten mukaisesti olisi sallittava varastojen loppumiseen saakka kyseisen asetuksen mukaisen rajoitetun ajanjakson ajan.

               (10)

               Osa varastoiduista viineistä on tuotettu viininvalmistusmenetelmin, jotka ovat tässä asetuksessa säädettyjen luonnonmukaisen viinin tuotantoa koskevien sääntöjen mukaisia. Tapauksissa, joissa tämä voidaan todistaa, olisi sallittava asetuksen (EY) N:o 834/2007 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön luonnonmukaisen tuotannon tunnuksen, jota kutsutaan 1 päivästä heinäkuuta 2010 alkaen nimellä ”EU:n luomutunnus”, käyttö, jotta ennen tämän asetuksen voimaantuloa ja sen jälkeen tuotettujen luonnonmukaisten viinien välinen vertailu olisi oikeudenmukaista ja kilpailu rehellistä. Muissa tapauksissa viinin merkintänä olisi oltava yksinomaan ilmaisu ”luonnonmukaisesti viljellyistä rypäleistä valmistettu viini”, eikä siinä saa käyttää EU:n luomutunnusta, sillä edellytyksellä että viini on tuotettu asetuksen (ETY) N:o 2092/91 ja asetuksen (EY) N:o 889/2008, sellaisena kuin se on ennen tällä asetuksella tehtäviä muutoksia, mukaisesti.

               (11)

               Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 889/2008 olisi muutettava.

               (12)

               Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat luonnonmukaisen tuotannon sääntelykomitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Muutetaan asetus (EY) N:o 889/2008 seuraavasti:

               1)

               Muutetaan II osasto seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan 27 artiklan 1 kohdan johdantovirke seuraavasti:
                           ”Asetuksen (EY) N:o 834/2007 19 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi luonnonmukaisten elintarvikkeiden – lukuun ottamatta viinialan tuotteita, joihin sovelletaan 3 a luvun säännöksiä – jalostuksessa voidaan käyttää ainoastaan seuraavia aineita:”.

                           b)

                           Lisätään 3 a luku seuraavasti:
                           ”3 a LUKU

                                 Viininvalmistusta koskevat erityissäännöt

                           29 b artikla
                           Kohde
                           1.   Tässä luvussa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (8) 1 artiklan 1 kohdan l alakohdassa tarkoitettujen viinialan tuotteiden luonnonmukaista tuotantoa koskevat erityissäännöt.
                           2.   Komission asetusten (EY) N:o 606/2009 (9) ja (EY) N:o 607/2009 (10) säännöksiä sovelletaan, jollei tässä luvussa nimenomaisesti muuta säädetä.
                           29 c artikla
                           Eräiden tuotteiden ja aineiden käyttö
                           1.   Asetuksen (EY) N:o 834/2007 19 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamiseksi viinialan tuotteet on tuotettava luonnonmukaisista raaka-aineista.
                           2.   Asetuksen (EY) N:o 834/2007 19 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi viinialan tuotteiden valmistuksessa – viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt mukaan luettuina – voidaan käyttää ainoastaan tämän asetuksen liitteessä VIII a lueteltuja tuotteita ja aineita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 sekä asetuksessa (EY) N:o 606/2009 ja erityisesti sen liitteessä I A säädettyjen edellytysten ja rajoitusten soveltamista.
                           3.   Jos tämän asetuksen liitteessä VIII a lueteltuja tähdellä merkittyjä tuotteita tai aineita on saatavilla luonnonmukaisista raaka-aineista peräisin olevina, niitä on käytettävä.
                           29 d artikla
                           Viininvalmistusmenetelmät ja rajoitukset
                           1.   Sallittuja ovat ainoastaan sellaiset viininvalmistusmenetelmät, -käytänteet ja -käsittelyt, jotka ovat käytössä ennen 1 päivää elokuuta 2010, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1234/2007 120 c ja 120 d artiklassa sekä asetuksen (EY) N:o 606/2009 3 artiklassa, 5–9 artiklassa ja 11–14 artiklassa sekä mainittujen asetusten liitteissä säädetyt rajoitukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 29 c artiklan ja tämän artiklan 2–5 kohdassa säädettyjen kieltojen ja rajoitusten soveltamista.
                           2.   Seuraavien viininvalmistusmenetelmien, -käytäntöjen ja -käsittelyjen käyttö on kielletty:

                                       a)

                                       asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a olevan B kohdan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu osittainen tiivistäminen jäähdyttämisen avulla;

                                       b)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 8 kohdassa tarkoitettu rikkidioksidin poistaminen fysikaalisilla menetelmillä;

                                       c)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 36 kohdassa tarkoitettu elektrodialyysikäsittely viinikiven stabiloimiseksi;

                                       d)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 40 kohdassa tarkoitettu viinin sisältämän alkoholin osittainen poistaminen;

                                       e)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 43 kohdassa tarkoitettu kationinvaihtokäsittely viinikiven stabiloinnin varmistamiseksi.

                                 3.   Seuraavien viininvalmistusmenetelmien, -käytäntöjen ja -käsittelyjen käyttö on sallittu seuraavin edellytyksin:

                                       a)

                                       Asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 2 kohdassa tarkoitettuja lämpökäsittelyjä käytettäessä lämpötila saa olla enintään 70 celsiusastetta;

                                       b)

                                       Käytettäessä asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 3 kohdassa tarkoitettua sentrifugointia ja suodatusta inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä huokoskoon on oltava vähintään 0,2 μm.

                                 4.   Seuraavia viininvalmistusmenetelmiä, -käytäntöjä ja -käsittelyjä komissio tarkastelee uudelleen ennen 1 päivää elokuuta 2015 niiden asteittaista poistamista tai lisärajoittamista varten:

                                       a)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 2 kohdassa tarkoitetut lämpökäsittelyt;

                                       b)

                                       asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A olevassa 20 kohdassa tarkoitettu ioninvaihtohartsien käyttö;

                                       c)

                                       asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu käänteisosmoosi.

                                 5.   Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 tai (EY) N:o 606/2009 säädettyihin viininvalmistusmenetelmiin, -käytäntöihin ja -käsittelyihin 1 päivän elokuuta 2010 jälkeen tehtyjä muutoksia voidaan soveltaa viinien luonnonmukaiseen tuotantoon vasta kun asetuksen (EY) N:o 834/2007 19 artiklan 3 kohdassa säädetyt tuotantoa koskevien sääntöjen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ja mahdollisesti tarvittava kyseisen asetuksen 21 artiklassa säädetty arviointimenettely on toteutettu.

                           c)

                           Muutetaan 47 artikla seuraavasti:

                                       i)

                                       Lisätään ensimmäiseen kohtaan e alakohta seuraavasti:

                                                   ”e)

                                                   rikkidioksidin käytön sellaiseen enimmäispitoisuuteen asti, joka vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteen I B mukaisesti, jos jonakin satovuonna tietyllä maantieteellisellä alueella poikkeuksellisista sääolosuhteista johtuvat vakavat bakteeri- tai sienitaudit heikentävät rypäleiden terveydentilaa, minkä vuoksi viininvalmistajan on käytettävä vertailukelpoisen lopputuotteen saamiseksi enemmän rikkidioksidia kuin edellisvuosina.”

                                       ii)

                                       Korvataan toinen kohta seuraavasti:
                                       ”Toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän saatuaan yksittäisten toimijoiden on pidettävä kirjaa edellä mainittujen poikkeusten käytöstä. Jäsenvaltion on ilmoitettava sille ensimmäisen kohdan c ja e alakohdan mukaisesti myönnetyt poikkeukset muille jäsenvaltioille ja komissiolle.”

               2)

               Muutetaan V osasto seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 94 artiklan 1 kohtaan d alakohta seuraavasti:

                                       ”d)

                                       jäsenvaltiolle 47 artiklan ensimmäisen kohdan c ja e alakohdan mukaisesti myönnetyt poikkeukset yhden kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.”

                           b)

                           Korvataan 95 artiklan 10 a kohta seuraavasti:
                           ”10 a.   Viinialan tuotteiden osalta 8 kohdassa tarkoitettu siirtymäaika päättyy 31 päivänä heinäkuuta 2012.
                           Viinejä, jotka on tuotettu 31 päivään heinäkuuta 2012 asti asetuksen (ETY) N:o 2092/91 tai asetuksen (EY) N:o 834/2007 mukaisesti, voi saattaa markkinoille varastojen loppumiseen saakka seuraavien merkintävaatimusten mukaisesti:

                                       a)

                                       asetuksen (EY) N:o 834/2007 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteisön luonnonmukaisen tuotannon tunnusta, jota kutsutaan 1 päivästä heinäkuuta 2010 alkaen nimellä ”EU:n luomutunnus”, voidaan käyttää sillä edellytyksellä, että viininvalmistusmenetelmä on tämän asetuksen II osastossa olevan 3 a luvun mukainen;

                                       b)

                                       EU:n luomutunnusta käyttävien toimijoiden on säilytettävä vähintään viiden vuoden ajan asianomaisen luonnonmukaisesti viljellyistä rypäleistä saadun viinin markkinoille saattamisesta todisteet, joista ilmenevät myös vastaavat viinimäärät litroina sekä viiniluokan ja vuoden mukaan eriteltyinä;

                                       c)

                                       jos tämän kohdan b alakohdassa tarkoitettuja todisteita ei ole saatavilla, tällaiseen viiniin voidaan tehdä merkintä ”luonnonmukaisesti viljellyistä rypäleistä saatu viini”, jos se täyttää tämän asetuksen vaatimukset, lukuun ottamatta tämän asetuksen II osastossa olevassa 3 a luvussa tarkoitettuja viinejä;

                                       d)

                                       viinissä, jossa on ilmaisu ”luonnonmukaisesti viljellyistä rypäleistä valmistettu viini”, ei saa käyttää ”EU:n luomutunnusta”.”

               3)

               Lisätään liite VIII a tämän asetuksen liitteen mukaisesti.

         2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2012.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2012.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1.

      (2)  EUVL L 250, 18.9.2008, s.1.

      (3)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (4)  http://www.orwine.org/default.asp?scheda=263

      (5)  EUVL L 193, 24.7.2009, s. 1.

      (6)  EUVL L 193, 24.7.2009, s. 60.

      (7)  EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1. Asetus (ETY) N:o 2092/91 on kumottu ja korvattu asetuksella (EY) N:o 834/2007 1 päivästä tammikuuta 2009 lähtien.

      (8)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (9)  EYVL L 193, 24.7.2009, s. 1.

      (10)  EUVL L 193, 24.7.2009, s. 60.”

      LIITE

            ”LIITE VIII a

               Tuotteet ja aineet, joita voidaan käyttää 29 c artiklassa tarkoitetuissa viinialan luonnonmukaisissa tuotteissa tai lisätä niihin

                        Asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I A tarkoitettu käsittely

                        Tuotteen tai aineen nimi

                        Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 tai (EY) N:o 606/2009 vahvistettujen rajojen ja edellytysten mukaiset erityisedellytykset ja rajoitukset

                                    1 kohta:

                                    Käyttö ilmastuksen suorittamiseksi tai hapen lisäämiseksi

                                    —

                                    Ilma

                                    —

                                    Kaasumainen happi

                                    3 kohta:

                                    Sentrifugointi ja suodatus

                                    —

                                    Perliitti

                                    —

                                    Selluloosa

                                    —

                                    Piimaa

                        Käyttö ainoastaan inerttinä suodatuksen apuaineena

                                    4 kohta:

                                    Käyttö inertin tilan luomiseksi ja tuotteen käsittelemiseksi suojassa ilmalta

                                    —

                                    Typpi

                                    —

                                    Hiilidioksidi

                                    —

                                    Argon

                                    5, 15 ja 21 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Hiivat (1)

                                    6 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Diammoniumfosfaatti

                                    —

                                    Tiamiinihydrokloridi

                                    7 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Rikkidioksidi

                                    —

                                    Kaliumbisulfiitti tai kaliummetabisulfiitti

                                    a)

                                    Rikkidioksidipitoisuus voi olla enintään 100 milligrammaa litrassa, kun kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I B olevan A osan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut punaviinit, joiden jäännössokeripitoisuus on alle 2 grammaa litraa kohden.

                                    b)

                                    Rikkidioksidipitoisuus voi olla enintään 150 milligrammaa litrassa, kun kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä I B olevan A osan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut valko- ja roseeviinit, joiden jäännössokeripitoisuus on alle 2 grammaa litraa kohden.

                                    c)

                                    Kaikkien muiden viinien osalta asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteen I B mukaisesti 1 päivänä elokuuta 2010 sovellettavaa rikkidioksidin enimmäispitoisuutta alennetaan 30 milligrammalla litraa kohden.

                                    9 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Viininvalmistuskäyttöön tarkoitettu hiili

                                    10 kohta:

                                    Kirkastaminen

                                    —

                                    Syötävä gelatiini (2)

                                    —

                                    Vehnästä tai herneestä saatavat kasviperäiset valkuaisaineet (2)

                                    —

                                    Kalaliima (2)

                                    —

                                    Munanvalkuainen (2)

                                    —

                                    Tanniinit (2)

                                    —

                                    Kaseiini

                                    —

                                    Kaliumkaseinaatti

                                    —

                                    Piidioksidi

                                    —

                                    Bentonitti

                                    —

                                    Pektolyyttiset entsyymit

                                    12 kohta:

                                    Käyttö happamuuden lisäämiseksi

                                    —

                                    Maitohappo

                                    —

                                    L(+)-viinihappo

                                    13 kohta:

                                    Käyttö happamuuden vähentämiseksi

                                    —

                                    L(+)-viinihappo

                                    —

                                    Kalsiumkarbonaatti

                                    —

                                    Neutraali kaliumtartraatti

                                    —

                                    Kaliumbikarbonaatti

                                    14 kohta:

                                    Lisääminen

                                    —

                                    Aleppo-mäntypihka

                                    17 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Maitohappobakteerit

                                    19 kohta:

                                    Lisääminen

                                    —

                                    L-askorbiinihappo

                                    22 kohta:

                                    Käyttö kuplittamiseksi

                                    —

                                    Typpi

                                    23 kohta:

                                    Lisääminen

                                    —

                                    Hiilidioksidi

                                    24 kohta:

                                    Lisääminen viinin stabilisoimiseksi

                                    —

                                    Sitruunahappo

                                    25 kohta:

                                    Lisääminen

                                    —

                                    Tanniinit (2)

                                    27 kohta:

                                    Lisääminen

                                    —

                                    Metaviinihappo

                                    28 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Arabikumi (2)

                                    30 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Kaliumbitartraatti

                                    31 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Kuparisitraatti

                                    31 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Kuparisulfaatti

                        Sallittu 31. heinäkuuta 2015 asti

                                    38 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Tammipuun palaset

                                    39 kohta:

                                    Käyttö

                                    —

                                    Kaliumalginaatti

                        Asetuksen (EY) N:o 606/2009 liitteessä III olevan A osan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu käsittely

                                    —

                                    Kalsiumsulfaatti

                        Ainoastaan ”vino generoso” tai ”vino generoso de licor” -viineissä

         (1)  Saatu luonnonmukaisista raaka-aineista, jos niitä on saatavilla.

         (2)  Yksittäisten hiivakantojen osalta: saatu luonnonmukaisesta raaka-aineesta, jos sellaista on saatavilla.”