title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 68/2012, annettu 26 päivänä tammikuuta 2012 , kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

text:
               27.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 24/5

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 68/2012,
   annettu 26 päivänä tammikuuta 2012,
   kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

               (2)

               Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2012.

            Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

      (1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

      LIITE
      Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

                  (EUR/100 kg)

                  CN-koodi

                  Kolmansien maiden koodi (1)

                  Kiinteä tuontiarvo

                  0702 00 00

                  IL

                  160,4

                  MA

                  51,6

                  TN

                  83,0

                  TR

                  103,5

                  ZZ

                  99,6

                  0707 00 05

                  EG

                  217,9

                  JO

                  229,9

                  MA

                  148,6

                  TR

                  169,0

                  ZZ

                  191,4

                  0709 91 00

                  EG

                  143,2

                  ZZ

                  143,2

                  0709 93 10

                  MA

                  126,9

                  TR

                  160,1

                  ZZ

                  143,5

                  0805 10 20

                  EG

                  52,8

                  MA

                  54,0

                  TN

                  58,7

                  TR

                  63,6

                  ZZ

                  57,3

                  0805 20 10

                  MA

                  81,7

                  ZZ

                  81,7

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  CN

                  61,5

                  EG

                  79,2

                  IL

                  84,0

                  KR

                  91,9

                  MA

                  39,3

                  PK

                  50,1

                  TR

                  99,3

                  ZZ

                  72,2

                  0805 50 10

                  TR

                  56,1

                  ZZ

                  56,1

                  0808 10 80

                  CA

                  126,3

                  CL

                  74,9

                  CN

                  97,5

                  MK

                  30,8

                  US

                  152,7

                  ZZ

                  96,4

                  0808 30 90

                  CN

                  55,6

                  TR

                  95,1

                  US

                  159,7

                  ZA

                  87,1

                  ZZ

                  99,4

         (1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/84, annettu 21 päivänä tammikuuta 2015 , lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta

text:
               22.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 15/54

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/84,
   annettu 21 päivänä tammikuuta 2015,
   lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

   1.   Väliaikaiset toimenpiteet

               (1)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, otti 22 päivästä elokuuta 2014 komission asetuksella (EU) N:o 904/2014 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa.

               (2)

               Menettely käynnistettiin 29 päivänä marraskuuta 2013 Ajinomoto Foods Europe SAS:n, jäljempänä ’valituksen tekijä’, 16 päivänä lokakuuta 2013 tekemän valituksen johdosta; yritys on ainoa mononatriumglutamaatin tuottaja unionissa ja edustaa näin ollen 100:aa prosenttia mononatriumglutamaatin kokonaistuotannosta unionissa.

               (3)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän lokakuuta 2012 ja 30 päivän syyskuuta 2013 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän huhtikuuta 2010 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         2.   Myöhempi menettely

               (4)

               Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.

               (5)

               Komissio tutki asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset, ja muutti tarvittaessa alustavia päätelmiä niiden mukaisesti.

               (6)

               Komissio ilmoitti kaikille osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ottaa käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa ja kantaa lopullisesti väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksia lopullisista päätelmistä.

               (7)

               Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.

         3.   Otanta

               (8)

               Koska etuyhteydettömien tuojien otannasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 7–19 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.

         B.   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

               (9)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana oleva tuote on Indonesiasta peräisin oleva mononatriumglutamaatti, joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 2922 42 00, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. Mononatriumglutamaatti on elintarvikelisäaine, ja sitä käytetään pääasiassa arominvahventeena keitoissa, liemissä, liha- ja kalaruoissa, maustesekoituksissa ja valmisruoissa. Sitä tuotetaan erikokoisina valkoisina hajuttomina kiteinä. Mononatriumglutamaattia käytetään myös kemianteollisuudessa muissa kuin elintarvikesovelluksissa, esimerkiksi pesuaineissa. Mononatriumglutamaattia on saatavilla erikokoisissa pakkauksissa 0,5 gramman kuluttajapakkauksista 1 000 kilogramman suurpakkauksiin. Pienempiä pakkauskokoja myydään vähittäiskaupassa yksityisille kuluttajille, ja yli 20 kilogramman pakkaukset on tarkoitettu teolliseen käyttöön. Lisäksi tarjolla on eri puhtausasteita. Pakkauskoosta ja puhtausasteesta riippumatta mononatriumglutamaatin ominaisuudet pysyvät kuitenkin samoina.

               (10)

               Koska tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21–25 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         C.   POLKUMYYNTI

   1.   Normaaliarvo

               (11)

               Koska normaaliarvoa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 26–31 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.   Vientihinta

               (12)

               Molemmat yhteistyössä toimineet indonesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat toistivat väitteensä siitä, että niiden myyntihinnat niihin etuyhteydessä oleville yrityksille olivat markkinaehtoiset ja että vientihinnan määrittämisen olisi sen vuoksi perustuttava myyntihintaan indonesialaisen emoyhtiön ja ensimmäisen etuyhteydessä olevan asiakkaan välillä eikä laskennalliseen vientihintaan.

               (13)

               Tämän tueksi molemmat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että ei ole olemassa näyttöä tuotteiden välisestä ristiinkompensoinnista tai muista kustannuksista, joita indonesialaisen emoyhtiön ja siihen etuyhteydessä olevien yritysten välillä olisi aiheutunut. Tämän vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 kappaleessa esitettyjen päätelmien ei olisi pitänyt perustua näihin seikkoihin.

               (14)

               Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että siihen unionissa etuyhteydessä oleva yritys ei ollut tuoja vaan välittäjä, joka jälleenmyi tuotteen unionissa ennen tulliselvitystä. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tämän perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 kappaleessa esitettyjä päätelmiä ei voida ottaa huomioon eli sitä, että siirtohinta etuyhteydessä olevien yritysten välillä ei ollut sen tasoinen, että etuyhteydessä oleva tuoja voisi saavuttaa kohtuullisen voiton unionissa.

               (15)

               Heti aluksi on syytä huomata, että jo pelkkä viejän ja tuojan välinen yhteys oikeuttaa komission pitämään tosiasiallista vientihintaa epäluotettavana, koska yhteys viejän ja tuojan välillä on nimenomaan yksi niistä monista syistä, joiden perusteella tosiasiallisia vientihintoja voidaan pitää epäluotettavina. Toimittajan ja tuojan välisen yhteyden vuoksi toimittajan siihen unionissa etuyhteydessä olevalta yritykseltä veloittamat hinnat ovat siirtohintoja, jotka eivät perustu markkinaehtoisiin neuvotteluihin, joita yleensä käydään riippumattomien yritysten välillä. On myös selvää, että etuyhteydessä olevan yrityksen toimintaan liittyvät kustannukset ja voittomarginaali pienentävät suoraan vientiä harjoittavan tuottajan saamaa määrää, koska tavallisesti tuoja vastaa niistä.

               (16)

               Lisäksi tässä nimenomaisessa tapauksessa tutkimuksessa kävi ilmi, että asiaan liittyvät etuyhteydessä olevat yritykset eivät yltäneet kestäviin voittomarginaaleihin unionissa. Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että etuyhteydettömän yhteistyössä toimineen tuojan voittomarginaalia ei voitu käyttää, koska se oli luottamuksellista tietoa, jota ei siksi voitu ilmoittaa kilpailijoille. Sen vuoksi vertailuarvona käytettiin aiemmassa menettelyssä (3) käytettyä voittomarginaalia, joka koski samankaltaisella tuotannonalalla valmistettua ja tämän tapauksen tyyppisissä olosuhteissa unioniin tuotua toista kemiallista tuotetta. Kyseinen voittomarginaali on objektiivisin käytettävissä oleva perusta markkinaehtoisen vientihinnan arvioimiseksi tyydyttävästi. Käytetty kohtuullinen voittomarginaali oli 5 prosenttia. Koska etuyhteydessä olevien yritysten unionissa saavuttama voitto on merkittävästi mainittua kynnysarvoa alhaisempi ja koska tällainen voitto ei ole pitkällä aikavälillä riittävä, siirtohintaa ei voida pitää luotettavana.

               (17)

               Välttämättä ei myöskään vaadita myönteistä näyttöä siitä, että etuyhteydessä olevien yritysten välillä on tapahtunut ristiinkompensointia tai että on aiheutunut kustannuksia, joista tuoja vastaa. Kuten edellä todetaan, nämä kustannukset aiheutuvat etuyhteydessä olevalle yritykselle aina, kun yritys suorittaa myynti- tai tuontitapahtuman. Koska etuyhteydessä olevilla yrityksillä on yhteyksiä toisiinsa, ristiinkompensointia muiden tuotteiden kanssa tai tällaisia kustannuksia ei voida jättää huomioimatta, mistä seuraa, että siirtohinnat ovat epäluotettavia.

               (18)

               Ei ole myöskään oleellista, hoitaako etuyhteydessä oleva yritys kaikkia tyypillisiä maahantuojalle kuuluvia tehtäviä vai muita tehtäviä. Olennainen tekijä on se, onko vientihinta yhteisön rajalla -tasolla luotettava. Kuten 15 kappaleessa todetaan, tässä tutkimuksessa kävi ilmi, että etuyhteydessä olevien yritysten välisillä hinnoilla unionissa toimivat etuyhteydessä olevat yritykset eivät pystyneet saavuttamaan kohtuullista voittomarginaalia. Yksikään viejä ei toimittanut näyttöä siitä, miksi mainittu voittomarginaali olisi epäasianmukainen, ja siksi siihen liittyviä väitteitä ei voida pitää perusteltuina. Väite, jonka mukaan yksi näistä etuyhteydessä olevista yrityksistä ei hoitanut tuojan tehtäviä, oli perusteeton, sillä edellä todetun mukaisesti on epäolennaista, mitä nimenomaisia tehtäviä yritys hoitaa unionissa. Lisäksi se seikka, että yritys hoiti vain joitakin tuojan tehtäviä, näkyy etuyhteydessä olevien yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannuksissa mutta ei käytetyssä voittomarginaalissa. Olisi huomattava niin ikään, että vaikka etuyhteydessä oleva yritys hoitaa tietyt toiminnot ennen tuontia, se ei tarkoita sitä, että vientihintaa ei voi laskea ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta veloitetun jälleenmyyntihinnan perusteella, jota on oikaistu perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

               (19)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi yhteistyössä toiminutta indonesialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toisti väitteensä, jotka koskivat vientihinnan määrittämistä. Yksi vientiä harjoittava tuottaja kiisti 15 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan jo pelkkä viejän ja tuojan välinen yhteys oikeuttaa komission pitämään tosiasiallista vientihintaa epäluotettavana, ja väitti sen olevan perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan vastaista. Lisäksi sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että 17 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että etuyhteydessä olevalle yritykselle aiheutuu kustannuksia aina, kun yritys suorittaa myynti- tai tuontitapahtuman, eivät perustuneet tosiasioihin. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että komissio ei ottanut huomioon sitä, että hintojen taso oli sama niin etuyhteydessä olevalle yritykselle kuin riippumattomille asiakkaille unionissa.

               (20)

               Toinen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, jonka mukaan sen vientihinta ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionissa olisi otettava huomion vientihinnan määrityksessä, ja korosti, että siihen etuyhteydessä oleva yritys toimi ainoastaan välittäjänä ja että unionin etuyhteydettömät asiakkaat hoitivat muun muassa tulliselvityksen.

               (21)

               Näiden väitteiden osalta on huomattava, että komissio katsoi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, että tapaukseen liittyvien tosiasioiden perusteella vientihinnat olisi muodostettava laskennallisesti viejän ja siihen etuyhteydessä olevien osapuolten välisen yhteyden vuoksi. Tutkimuksessa kävi tosiaankin ilmi, että asiaan liittyvät etuyhteydessä olevat osapuolet eivät yltäneet kestäviin voittomarginaaleihin unionissa tutkimusajanjakson aikana. Tältä osin etuyhteydessä olevan yrityksen tehtävät unionissa eivät ole olennaisia määritettäessä, olisiko vientihinnat tässä tapauksessa muodostettava laskennallisesti. Kuten 18 kappaleessa todetaan, myöskään se, että etuyhteydessä olevat yritykset hoitavat vain joitakin tehtäviä, ei estä perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan soveltamista, mutta se näkyy siten, että hinnasta, jolla tarkasteltavana oleva tuote jälleenmyydään ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle, vähennetään pienemmät myynti-, yleis- ja hallintokustannukset. On myös syytä huomata, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet uutta näyttöä, joka voisi muuttaa päätelmiä. Väitteitä, jotka koskivat samaa hintatasoa etuyhteydessä oleville asiakkaille ja riippumattomille asiakkaille, käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 kappaleessa. Tutkimuksessa todettiin, että vaikka hintataso oli sama kuin riippumattomille asiakkaille, etuyhteydessä olevien yritysten väliset siirtohinnat eivät olleet sellaisella tasolla, että etuyhteydessä olevat tuojat olisivat pystyneet saamaan kestävää voittoa unionissa. Nämä väitteet olisi näin ollen hylättävä.

               (22)

               Sen vuoksi tässä tutkimuksessa käytettyjä laskennallisia vientihintoja koskevat väitteet olisi hylättävä.

               (23)

               Samat kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät, että jos vientihinnat muodostetaan laskennallisesti niiden 12–14 kappaleessa esiin tuomista seikoista huolimatta, vientihinnan laskemisessa käytetty 5 prosentin voittomarginaali on liioiteltu, ja sen sijaan olisi käytettävä niihin etuyhteydessä olevien yritysten tosiasiallisia voittomarginaaleja, sillä etuyhteydessä olevien yritysten väliset hinnat ovat samantasoisia kuin riippumattomilta asiakkailta veloitetut hinnat.

               (24)

               Siirtohintojen luotettavuudesta ja unionissa toimivien etuyhteydessä olevien yritysten voittomarginaaleista 15–18 kappaleessa esitettyjen huomioiden perusteella väite olisi hylättävä. Toteutuneisiin kustannuksiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehdyt oikaisut perustuivat joka tapauksessa asianomaisten yritysten omiin myynti-, yleis- ja hallintokustannuksiin ja kuvastivat siten näiden yritysten toimintaa tehtävistä riippumatta. Väite olisi näin ollen hylättävä.

               (25)

               Yksi edellä mainituista vientiä harjoittavista tuottajista väitti, että sen vientihinnan olisi pitänyt perustua tosiasiassa maksettuun tai maksettavaan hintaan perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti erään sellaisen yrityksen kanssa tehtyjen liiketoimien osalta, joka ei ole siihen etuyhteydessä. Komissio katsoi kuitenkin, että kyseessä oleva myynti ei ollut vientimyyntiä unioniin. Tämän perusteella kyseisiä liiketoimia ei otettu huomioon vientihintaa määritettäessä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kiisti päätelmän sillä perusteella, että komission olisi otettava huomioon kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan tuottaman tarkasteltavan olevan tuotteen koko myynti unionissa. Vientihinnan määrityksessä otettiin huomioon koko myynti riippumattomille asiakkaille. Kaikki tämän jälkeiset riippumattoman asiakkaan suorittamat myyntitapahtumat on jätettävä määrityksen ulkopuolelle, koska ensinnäkään kyse ei ole perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitetusta vientimyynnistä ja toiseksi olisi vaara, että kyseinen myynti lasketaan kahdesti. Tästä syystä vientiä harjoittavan tuottajan väite hylättiin.

               (26)

               Koska vientihinnan määrittämisestä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32–38 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         3.   Vertailu

               (27)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa kiistivät, että tavaroiden siirtämisestä tehtaalta varastoon johtuvat kustannukset olisivat sisäisiä logistiikkakustannuksia, joita ei siksi oteta huomioon hintojen vertailussa.

               (28)

               Yhdellä vientiä harjoittavalla tuottajalla on kotimarkkinoilla useita jakeluvarastoja, joista mononatriumglutamaatti laivataan lopullisille asiakkaille. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kuljetuskustannuksia tehtaasta varastoon olisi pidettävä kotimaan rahtikustannuksina, ja ne olisi vähennettävä normaaliarvosta, koska tällaisia kustannuksia ei synny vientimyynnissä. Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että joissakin tapauksissa tavaran siirtämistä varastoon koskevat kustannukset voidaan yhdistää tiettyyn laskuun, jolloin ne ovat suoria myyntikuluja ja sisältyvät asiakkaalta veloitettuun hintaan ja vaikuttavat siten hintojen vertailukelpoisuuteen. Näin ollen ne olisi vähennettävä normaaliarvosta.

               (29)

               Varastojen katsotaan olevan osa vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloja, ja tuote on valmis myyntiin vasta siitä hetkestä, kun se on varastossa. Varaston etäisyys tehtaasta on epäolennainen niin kuin myös se, voidaanko kuljetus tehtaasta varastoon yhdistää tiettyyn kotimaiseen myyntitapahtumaan, koska nämä kustannukset syntyvät tyypillisesti ennen myyntiä, eivätkä ne siksi ole suoria myyntikuluja, jotka vaikuttaisivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan e alakohdan perusteella nämä väitteet olisi sen vuoksi hylättävä.

               (30)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen se yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja, joka toi mononatriumglutamaattia unionin ulkopuolella toimivan etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, väitti, että sen vientiä ei pitäisi oikaista perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan nojalla, koska kyseinen unionin ulkopuolinen etuyhteydessä oleva yritys ei toiminut edustajana eikä työskennellyt palkkioperusteisesti. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että kyseessä olevan etuyhteydessä olevan yrityksen voittomarginaali, jota käytettiin tehdyn oikaisun perustana, ei vaikuta hinnan vertailukelpoisuuteen, koska vientihintaa muodostettaessa komissio vähensi jo kohtuullisen voittomarginaalin unionissa toimivan etuyhteydessä olevan yrityksen tasolla, mikä kattaa kaikkiin yrityksensisäisiin liiketoimiin liittyvät kaikki voittomarginaalit. Vientiä harjoittava tuottaja väitti edelleen, että korkeintaan etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jos ylipäätään mitään, voitaisiin vähentää laskennallisesta vientihinnasta.

               (31)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin ulkopuolella toimiva etuyhteydessä oleva yritys lisäsi voittomarginaalin kaikkeen unioniin suuntautuneeseen vientiin. Voittomarginaali vaikutti hintojen vertailukelpoisuuteen, koska se lisättiin ainoastaan vientimyyntiin, ei kotimarkkinamyyntiin. Väitettä, jonka mukaan etuyhteydessä olevan yrityksen voittomarginaali oli jo otettu huomioon laskennallisessa vientihinnassa perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, ei voitu hyväksyä. Tämä johtuu siitä, että perusasetuksen 2 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisilla oikaisuilla on eri tavoite, ne ovat erillisiä ja toisistaan erotettavissa olevia ja niitä koskevat eri aineelliset säännöt. Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdalla pyritään määrittämään luotettava vientihinta, kun taas perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdalla pyritään varmistamaan vientihinnan ja normaaliarvon vertailukelpoisuus. Kun vientihinta on asianmukaisesti määritetty perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohdan mukaisesti, 2 artiklan 10 kohdan mukaiset lisäoikaisut eivät enää koske vientihintaa sinänsä eikä niiden tarkoituksena missään tapauksessa ole määrittää itse normaaliarvoa ja vientihintaa. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja jättää siten huomioimatta perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisen oikaisun tarkoituksen, joka on siis muuttaa hinta vertailukelpoiseksi normaaliarvon kanssa, ei määrittää vientihintaa sinänsä. Näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan nojalla vähennetty kohtuullinen voittomarginaali ei kata kaikkia mahdollisia samassa myyntikanavassa toteutuneita voittomarginaaleja. Oikaistavan määrän osalta tehty oikaisu heijastaa sitä voittomarginaalia, joka tosiasiallisesti veloitettiin etuyhteydessä olevien yritysten välillä, ja siten myös vaikuttaa hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen. Sitä ei ole sen vuoksi aiheellista korvata toisella teoreettisella määrällä. Komissiolla on myös oikeus ottaa huomioon se, että unionin ulkopuolella toimiva etuyhteydessä oleva yritys saa maksun (sen unionissa olevilta asiakkailta laskuttamastaan myynnistä saadun voiton muodossa). Jotta etuyhteydessä oleva yritys voidaan kyseisten maksujen osalta tunnustaa unionin ulkopuolella sijaitsevassa maassa (jossa yritysvero on huomattavasti alhaisempi kuin Indonesiassa) kyseisen maan yritysveron alaiseksi yritykseksi, sen täytyy tosiasiallisesti hoitaa liiketoimia kyseisessä maassa. Indonesialainen vientiä harjoittava tuottaja ei voi pyrkiä varmistamaan itselleen suotuisaa verokohtelua unionin ulkopuolella sijaitsevassa maassa siihen etuyhteydessä olevan yrityksen läsnäolon ja tämän kyseisen maan oikeudenkäyttöalueella tapahtuvan liiketoiminnan kautta ja samanaikaisesti vakuuttaa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, että kyseinen etuyhteydessä oleva yritys ei harjoita liiketoimintaa. Sen vuoksi nämä väitteet olisi hylättävä.

               (32)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, joka koski siihen etuyhteydessä olevan yrityksen voiton huomioon ottamiseksi tehtyä oikaisua, ja kiisti verokysymysten merkityksen polkumyyntitutkimuksessa. Vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että vaikka se ei kiistäkään siihen etuyhteydessä olevan yrityksen liiketoimia kyseisessä kolmannessa maassa, kyseiset liiketoimet olivat erittäin rajallisia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Lisäksi toistettiin väite, että kyseisen etuyhteydessä olevan yrityksen liiketoimet poikkesivat selkeästi edustajan tehtävistä eikä se saanut vientiä harjoittavalta tuottajalta palkkiota unionin myynnistä. Vientiä harjoittava tuottaja toisti vielä väitteensä, jonka mukaan komissio oli muodostaessaan vientihintaa jo vähentänyt kohtuullisen voittomarginaalin unionissa toimivan etuyhteydessä olevan yrityksen tasolla, mikä kattaa kaikkiin yrityksensisäisiin liiketoimiin liittyvät kaikki voittomarginaalit. Tältä osin vientiä harjoittava tuottaja väitti, että etuyhteydessä olevien yritysten välisten peräkkäisten myyntitapahtumien tapauksessa komission käytäntönä olisi vähentää ainoastaan sen etuyhteydessä olevan yrityksen voittomarginaali, joka myy suoraan riippumattomalle asiakkaalle unionissa, mutta ei muiden samassa myyntikanavassa toimivien voittomarginaalia.

               (33)

               On syytä huomata, että tässä tapauksessa erillinen veroyksikkö voi tarkoittaa sitä, että kyseinen unionin ulkopuolella sijaitseva osapuoli suorittaa merkittäviä liiketoimia, koska kansallinen verolainsäädäntö niin edellyttää. Kuten 31 kappaleessa selitetään, komissio otti käsillä olevassa tapauksessa huomioon sen, että kyseisellä vientiä harjoittavalla tuottajalla on unionin ulkopuolella merkittäviä liiketoimia hoitava etuyhteydessä oleva yritys ja että kyseinen unionin ulkopuolinen yritys sai kustakin etuyhteydessä olevien yritysten välisestä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevasta liiketoimesta voittoa, mikä vaikutti siten unioniin suuntautuvan mononatriumglutamaatin viennin hintojen vertailukelpoisuuteen. Lisäksi määrä, johon oikaisu perustui (31 kappale), vastasi tosiasiallista tarkistettua voittoa, joka etuyhteydessä olevien yritysten välillä veloitettiin, ja siten tarkalleen etuyhteydessä olevan yrityksen liiketoimia. Nämä väitteet olisi näin ollen hylättävä.

               (34)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama vientiä harjoittava tuottaja vastusti vientihintaan palkkioiden huomioon ottamiseksi tehtyä oikaisua ja väitti, että ne eivät olleet suoria myyntikuluja vaan maksettiin kuukausittain, minkä vuoksi ne eivät liittyneet tiettyihin myyntitapahtumiin eivätkä vaikuttaneet hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että maksetuilla palkkioilla oli vaikutusta ainoastaan etuyhteydessä olevien yritysten välillä, ja siksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohtaa ei pitäisi soveltaa. Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että jos se katsotaan yhdeksi ainoaksi taloudelliseksi yksiköksi siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kanssa, rahansiirrosta tämän yksikön sisällä ei synny kyseiselle yksikölle menoa eikä tuloa.

               (35)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että vientiä harjoittavan tuottajan ja siihen etuyhteydessä olevan yrityksen välisen palkkioita koskeva sopimuksen mukaisesti palkkioita maksettiin siinä tapauksessa, että indonesialainen vientiä harjoittava tuottaja myi suoraan (eikä siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta) riippumattomille asiakkaille unionin markkinoilla. Maksettava palkkio oli suoraan riippuvainen myynnin nettoarvosta. Tästä syystä myynnin ja maksetun palkkion välinen suora suhde vaikutti hintojen vertailukelpoisuuteen perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan perusteella.

               (36)

               Olettama, jonka mukaan etuyhteydessä olevat yritykset ovat yksi ainoa taloudellinen yksikkö, on virheellinen. Tutkimuksessa kävi ilmi, että vientiä harjoittavalla tuottajalla oli itsellään täysin toimintakykyinen vientiosasto ja että vientiin liittyviä tehtäviä ei suoritettu kahteen kertaan vientiä harjoittavan tuottajan ja siihen etuyhteydessä olevan yrityksen välillä. Sen vuoksi etuyhteydessä olevaa yritystä ei voida pitää sisäisenä myyntiosastona, ja nämä väitteet olisi hylättävä.

               (37)

               Vaihtoehtoisesti siinä tapauksessa, että vientihintoja mukautettaisiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan perusteella, vientiä harjoittava tuottaja väitti, että myös maksettujen palkkioiden määrä olisi vähennettävä niistä etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannuksista, jotka vähennettiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionin markkinoilla tapahtuneen myynnin jälleenmyyntihinnasta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti luotettavaa vientihintaa muodostettaessa kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet kustannukset olisi kuitenkin vähennettävä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionissa tapahtuneen myynnin jälleenmyyntihinnasta, eikä ole olemassa oikeusperustaa, jonka mukaan tällaisia kustannuksia voitaisiin kompensoida millään tulolla, kuten vientiä harjoittava tuottaja pyytää. Lisäksi etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannukset unionissa liittyivät eri myyntikanavaan (eli myyntiin etuyhteydessä olevan asiakkaan kautta) kuin palkkioista saatava tulo, joka liittyi myyntiin etuyhteydettömille asiakkaille. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisella voiton oikaisulla ja 2 artiklan 8 tai 9 kohdan mukaisella vientihinnan määrittelyllä on eri tarkoitukset ja ne edustavat kahta eri polkumyyntianalyysin vaihetta.

               (38)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, jotka koskivat 35 kappaleessa kuvattua palkkiota, ja väitti, että olisi epäjohdonmukaista yhtäältä pitää etuyhteydessä olevien yritysten siirtohintoja epäluotettavina ja toisaalta oikaista vientihintaa etuyhteydessä olevien yritysten välisen palkkioita koskeva sopimuksen perusteella. Vientiä harjoittava tuottaja kiisti vielä 35 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että maksettu palkkio oli suoraan riippuvainen myynnin nettoarvosta ja että myynnin ja maksetun palkkion välillä oli tästä syystä suora suhde, mikä vaikutti hintojen vertailukelpoisuuteen, sillä palkkio maksettiin kerran kuussa eikä palkkion laskemisperusteita ilmoitettu osapuolille.

               (39)

               Vientiä harjoittava tuottaja ei perustellut väitettään enempää eikä toimittanut väitteensä tueksi mitään lisätietoja, jotka voisivat muuttaa päätelmiä. Sen vuoksi 35–37 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

               (40)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että normaaliarvoa olisi oikaistava myynninedistämiskustannusten ja kannustimien huomioon ottamiseksi. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tällaisia kustannuksia ei synny unioniin suuntautuvassa vientimyynnissä, vaikka niillä on suora vaikutus kotimarkkinamyynnin hintaan. Väitteen tueksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että ainakin tietyissä tapauksissa nämä kustannukset voidaan jäljittää tiettyihin kotimaisiin myyntitapahtumiin. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että myynninedistämiskustannukset ja kannustimet edustavat kotimarkkinoilla (joilla mononatriumglutamaattia myydään suoraan vähittäiskauppiaille) eri kaupan porrasta kuin unioniin suuntautuvassa myynnissä (jossa myynti tapahtuu kauppiaille ja jakelijoille).

               (41)

               Tutkimus osoitti, että myynninedistämiskustannukset ja kannustimet liittyivät enimmäkseen asiakastileihin, eivät niinkään tiettyihin myyntitapahtumiin. Myynninedistämiskustannuksia ja kannustimia esiintyi riippumatta siitä, myytiinkö tuote lopulta vai ei. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että kustannukset, joiden väitettiin liittyvän tiettyihin myyntitapahtumiin, eivät itse asiassa näkyneet hinnoissa. Tämän perusteella katsottiin, että myynninedistämiskustannukset ja kannustimet eivät vaikuttaneet hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen, ja siksi väite olisi hylättävä.

               (42)

               Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että suurikiteisellä (raekoko) mononatriumglutamaatilla on eri fyysiset ominaisuudet ja että sitä myytiin eri kaupan portaassa kuin unioniin vietävää mononatriumglutamaattia. Vientiä harjoittava tuottaja väitti siksi, että suurikiteistä mononatriumglutamaattia ei pitäisi ottaa huomioon normaaliarvon määrityksessä.

               (43)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että raekokoja on useita: jauhe, hieno, pieni, tavanomainen ja suuri. Kaikki raekoot kuuluvat tuotemääritelmän piiriin, sillä niillä on samat perusominaisuudet ja lopulliset käyttötarkoitukset ja ne ovat keskenään vaihdettavissa. Siksi normaaliarvon määrityksessä olisi otettava huomioon kaikki tuotelajit. Tutkimuksessa kävi ilmi, että raekoko ei vaikuttanut kustannuksiin.

               (44)

               Tutkimuksessa todettiin myös, että kotimarkkinoiden asiakkaat, jotka ostivat suurikiteistä mononatriumglutamaattia, ostivat myös muita raekokoja. Ei ollut näyttöä siitä, että suurikiteisen mononatriumglutamaatin osalta havaittu hintaero liittyi fyysisiin ominaisuuksiin tai kaupan portaaseen, koska se saattoi liittyä myös muihin tekijöihin, kuten asiakkaisiin ja ostettuihin määriin. Vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään ilmoittanut, miten suuria fyysisten ominaisuuksien väitetyt erot olivat. Näin ollen asiaa koskevat väitteet olisi hylättävä.

               (45)

               Koska muita vertailua koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 39–46 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         4.   Polkumyyntimarginaalit

               (46)

               Koska asiasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47–48 kappaleessa esitetty polkumyyntimarginaalien laskemiseen käytetty menetelmä vahvistetaan.

               (47)

               Kun otetaan huomioon yhden vientiä harjoittavan tuottajan tiettyjen liiketoimien jättäminen vientihinnan määrityksen ulkopuolelle (25 kappale), ja se, että muita huomautuksia ei esitetty, lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta (kustannukset, vakuutus, rahti) unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:

                           Yritys

                           Polkumyyntimarginaali

                           PT. Cheil Jedang Indonesia

                           7,2 %

                           PT. Miwon Indonesia

                           13,3 %

                           Kaikki muut yritykset

                           28,4 %

         D.   VAHINKO

   1.   Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

               (48)

               Asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä siitä, että komission olisi jätettävä yhteistyössä toiminut unionin tuottaja tutkimuksen ulkopuolelle, koska siihen etuyhteydessä oleva indonesialainen vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi yhteistyöstä. Väitettiin, että kyseinen liikesuhde saattaa vaikuttaa vahinkoa koskevaan kuvaan.

               (49)

               Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet asiasta mitään uutta tietoa tai näyttöä. Etenkään ne eivät perustelleet väitettään esittämällä, missä määrin tämä olisi vaikuttanut vahinkoa koskevaan kuvaan. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 53 kappaleessa todetaan, tässä tapauksessa ei kuitenkaan ole tarpeen jättää yhteistyössä toiminutta unionin tuottajaa unionin tuotannonalan ulkopuolelle, vaikka se on yhteydessä yhteistyössä toimimattomaan vientiä harjoittavaan indonesialaiseen tuottajaan, koska tämä ainoa unionin tuottaja toimi täydessä yhteistyössä komission kanssa tutkimuksen aikana ja siihen kohdistui täydellinen tarkastus. Tästä syystä indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kieltäytyminen yhteistyöstä ei vaikuttanut meneillään olevaan tutkimukseen. Väite olisi näin ollen hylättävä.

               (50)

               Päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä siitä, että yhteistyössä toiminut unionin tuottaja olisi jätettävä unionin tuotannonalan ulkopuolelle, koska siihen etuyhteydessä oleva indonesialainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä. Osapuolet väittivät, että indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kieltäytyminen yhteistyöstä on voinut vaikuttaa unionin tuotannonalan vahinkoa koskevaan kuvaan. Periaatteessa ne väittivät, että mononatriumglutamaatin hinnoista neuvotellaan maailmanlaajuisella tasolla ja että mainitun yhteyden vuoksi on olemassa ristiinkompensoinnin vaara siten, että unionin asiakkaiden hintoja alennetaan ja muiden kolmansien markkinoiden hintoja nostetaan. Etuyhteydessä olevan indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kieltäytyminen yhteistyöstä tutkimuksessa vie komissiolta mahdollisuuden tarkistaa, onko ristiinkompensointia tapahtunut.

               (51)

               Asianomaiset osapuolet esittivät väitteen vaivautumatta kuitenkaan esittämään sitä tukevaa näyttöä. Unionin hinnat tarkistettiin tutkimuksessa, eikä ollut mitään viitteitä siitä, että unionin tuottajat olisivat ristiinkompensoinnin vuoksi alentaneet asiakkailtaan unionin markkinoilla veloittamia hintoja. Päinvastoin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappaleessa todetaan, Indonesiasta tulevan tuonnin hinnat laskivat tarkastelujaksolla 8 prosenttia, mikä aiheutti unionin markkinoilla hintapainetta, jonka vuoksi unionin tuotannonala ei voinut nostaa hintojaan kustannustensa kasvun mukaisesti. Sen vuoksi unionin tuotannonalan oli kokonaisuudessaan pakko laskea hintojaan tarkastelujaksolla. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (52)

               Koska unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmästä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50–51 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.   Unionin kulutus

               (53)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionin kulutuksen kuvaus väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleessa ei ollut tyhjentävä. Kyseinen osapuoli väitti etenkin, että kulutuksen väheneminen tilivuoden 2010/2011 ja tilivuoden 2011/2012 välillä johtui siitä, että Vietnamista tuleva tuonti korvattiin Indonesiasta tulevalla halvemmalla tuonnilla, mistä syystä unionin asiakkaat, jotka eivät olettaneet hintojen enää nousevan, myivät kerääntyneet varastonsa sillä seurauksella, että unionin kokonaismyyntimäärä laski.

               (54)

               Kyseisen asianomaisen osapuolen kuvailemat olosuhteet eivät sinänsä ole ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleessa vahvistettujen päätelmien kanssa eli sen kanssa, että kulutuksen väheneminen tilivuoden 2010/2011 ja tilivuoden 2011/2012 välillä johtui pääosin unionin tuotannonalan myynnin laskusta unionin markkinoilla. Erityisesti tilivuoden 2010/2011 ja tilivuoden 2011/2012 välillä sekä unionin tuotannonalan myynti että tuonti kolmansista maista vähenivät. Kokonaistuonti laski vain 2 prosenttia (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappale), mutta unionin tuotannonalan myyntimäärä laski kuitenkin 16 prosenttia (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 kappale). Unionin tuotannonalan myyntimäärän väheneminen osui samaan aikaan unionin tuotannonalan tuotantomäärän vähenemisen kanssa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68 kappaleessa olevassa taulukossa esitetään.

               (55)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 104 kappaleessa olevassa taulukossa kuitenkin esitetään, tilivuoden 2010/2011 ja tilivuoden 2011/2012 välillä tuonti Vietnamista lisääntyi, päinvastoin kuin kyseinen asianomainen osapuoli väitti, kun taas tuonti muista kolmansista maista, kuten Brasiliasta, laski samana ajanjaksona melkein 60 prosenttia. Sen vuoksi havainnot eivät vahvista olettamaa, että Vietnamista tuleva tuonti korvattiin Indonesiasta tulevalla tuonnilla.

               (56)

               Kyseinen osapuoli ei myöskään perustellut väitettään, että käyttäjät olivat keränneet varastoja ennen tarkastelujaksoa ja että ne myivät niitä enenevässä määrin Indonesiasta tulevan tuonnin lisääntyessä. Tutkimuksessa ei voitu vahvistaa myöskään näitä väitteitä. Tätä koskeva asianomaisen osapuolen väite olisi näin ollen hylättävä.

               (57)

               Koska unionin kulutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52–55 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         3.   Tuonti asianomaisesta maasta

               (58)

               Koska asianomaisesta maasta tulevasta tuonnista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56–66 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         4.   Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

               (59)

               Yksi asianomainen osapuoli väitti tarkastelujaksolla tapahtuneen tuotantomäärän ja kapasiteetin käyttöasteen laskun olevan seurausta kyseistä jaksoa edeltävän jakson aikana tapahtuneesta huomattavasta kasvusta. Kyseinen osapuoli väitti, että tarkastelujaksolla tapahtunutta laskua ei siksi voi pitää negatiivisena kehityksenä, eikä se sen vuoksi ole osoitus vahingosta. Vahinkoindikaattoreiden kehityksen arvioinnissa otetaan kuitenkin yleensä huomioon ainoastaan tarkastelujaksolla havaitut kehityssuuntaukset. Tässä nimenomaisessa tapauksessa ei ollut pätevää syytä poiketa käytännöstä ja arvioida vahinkoindikaattoreiden kehitystä pidemmällä ajanjaksolla. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.

               (60)

               Sama asianomainen osapuoli väitti, että sivutuotteiden mahdollinen sisällyttäminen unionin tuotannonalan tuotantokustannuksiin on saattanut nostaa niitä, millä olisi vaikutusta myös kannattavuuteen. Tämä väite ei pitänyt paikkaansa. Unionin tuotannonalan tuotantokustannukset, myös sivutuotteiden osalta, tarkistettiin, ja niiden kattavuus ja oikeellisuus vahvistettiin tyydyttävästi. Tästä syystä kyseinen väite olisi hylättävä.

               (61)

               Koska vahinkoindikaattoreiden kehityksestä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67–93 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         5.   Vahinkoa koskevat päätelmät

               (62)

               Yksi asianomainen osapuoli väitti, että kaikki vahinkoindikaattorit eivät kehittyneet negatiivisesti ja että vain muutaman vahinkoindikaattorin negatiivinen kehitys ei anna aihetta päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa.

               (63)

               Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkien vahinkoindikaattoreiden ei tarvitse kehittyä negatiivisesti, jotta voidaan päätellä vahinkoa aiheutuneen. Lisäksi väite oli virheellinen, koska tutkimuksessa kävi ilmi, että melkein kaikki vahinkoindikaattorit kehittyivät negatiivisesti tarkastelujaksolla. Tästä syystä väite olisi hylättävä.

               (64)

               Edellä esitetyn perusteella ja koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94–96 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa, vahvistetaan.

         E.   SYY-YHTEYS

   1.   Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus

               (65)

               Yksi osapuoli väitti, että kun otetaan huomioon väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 kappaleessa esitetyt päätelmät eli se, että tutkimusajanjaksolla Indonesiasta tulevan tuonnin painotettu keskimääräinen hinnan alittavuuden marginaali oli 0–5 prosenttia, kyseinen tuonti ei ole voinut aiheuttaa unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa, koska se ei olisi voinut aiheuttaa hintapainetta unionin markkinoilla.

               (66)

               Tutkimuksessa esille tulleet tosiseikat eivät tue väitettä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99–100 kappaleessa selitetään, Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntyi tarkastelujaksolla huomattavasti sekä absoluuttisesti että markkinaosuudella mitattuna. Kasvu osui samaan aikaan unionin tuotannonalan myyntimäärän ja markkinaosuuden laskun kanssa. Näin merkittävinä määrinä tapahtuva tuonti pakotti unionin tuotannonalan alentamaan myyntihintojaan saadakseen ne samalle tasolle Indonesiasta tulevan tuonnin hintojen kanssa. Tämän seurauksena todetut alittavuuden marginaalit olivat tosiaankin vähäiset. Unionin tuotannonala ei kuitenkaan voinut asettaa hintojaan kustannusten kasvun mukaisesti, mikä johti sen kannattavuuden huomattavaan laskuun tarkastelujaksolla. Tämän osoittavat suuret vahinkomarginaalit, joiden todettiin vaihtelevan 24,9 ja 47 prosentin välillä (125 kappale). Väite olisi näin ollen hylättävä.

               (67)

               Koska polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98–101 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.   Muiden tekijöiden vaikutus

   2.1   Kiinasta tulevan tuonnin vaikutus

               (68)

               Kaksi asianomaista osapuolta väitti, että päinvastoin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 103 kappaleessa todetaan, Kiinasta tulevalla tuonnilla oli negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan myyntihintoihin, ja se myötävaikutti merkittävän vahingon aiheutumiseen.

               (69)

               Absoluuttisesti Kiinasta tuleva tuonti pysyi tarkastelujaksolla alhaisella tasolla, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102 kappaleessa todetaan. Lisäksi kun otetaan huomioon polkumyyntitulli, tuontihinnat olivat korkeammat kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat ja Indonesiasta tulevan tuonnin hinnat. Kiinasta tulevan tuonnin määrien ja tuontihintojen perusteella hylätään väite, jonka mukaan Kiinasta tuleva tuonti myötävaikutti unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.

               (70)

               Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102 ja 103 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.2   Tuonti muista kolmansista maista

               (71)

               Koska kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutuksista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 104–108 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.3   Unionin kulutuksen kehittyminen

               (72)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan myynnin väheneminen osui samaan aikaan unionin kulutuksen pienenemisen kanssa, joka oli tästä syystä pääsyy unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.

               (73)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109 kappaleessa todetaan, tarkastelujaksolla kulutus väheni ainoastaan 2 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan myynti laski 17 prosenttia. Sen vuoksi kulutuksen väheneminen ei voi selittää paljon suurempaa myyntimäärän vähenemistä. Lisäksi Indonesiasta tuleva tuonti kasvoi kulutuksen vähenemisestä huolimatta. Tästä syystä väite olisi hylättävä.

               (74)

               Koska asiassa ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.4   Unionin tuotannonalan vientitoiminta

               (75)

               Koska unionin tuotannonalan vientitoiminnan vaikutuksesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110–112 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.5   Unionin tuotannonalan väitetty tehottomuus

               (76)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi osapuolta toisti väitteensä siitä, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin tuotannonalan tuotantoprosessien väitetystä tehottomuudesta, mukaan lukien voimavarojen tehoton käyttö.

               (77)

               Osapuolet eivät kuitenkaan pystyneet erittelemään väitetyn tehottomuuden luonnetta. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa vahvistetaan, tutkimuksessa ei tullut esiin mitään unionin tuotannonalan potentiaaliseen tehottomuuteen liittyvää, ja siksi asiaa koskevat väitteet hylättiin.

               (78)

               Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli toisti väitteensä unionin tuotannonalan tehottomuudesta. Tältä osin osapuoli väitti, että huoltoseisokkeja, entisen tytäryhtiön liittymistä tuotannonalaan, työvoimakustannusten kasvua ja tulevia merkittäviä investointeja ja niiden vaikutuksia unionin tuotannonalan tilanteeseen ei tutkittu.

               (79)

               Päinvastoin kuin väitettiin, komissio analysoi edellä mainittuja seikkoja 94–96 kappaleessa (huoltoseisokit), 89–90 kappaleessa (entisen tytäryhtiön liittyminen tuotannonalaan), 91 kappaleessa (työvoimakustannukset) ja 82 ja 83 kappaleessa (investoinnit), mutta ne eivät antaneet viitteitä unionin tuotannonalan potentiaalisesta tehottomuudesta. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (80)

               Koska asiassa ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.6   Finanssikriisi

               (81)

               Koska finanssikriisin vaikutuksesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.7   Investoinnit ja EU:n turvallisuusvaatimukset

               (82)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että vahingon aiheuttivat unionin tuotannonalan tekemien investointien suuri määrä. Kyseinen osapuoli katsoi, että olennaista ei ole investointien tarpeellisuus; ainoastaan niiden vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen ja erityisesti sen kannattavuuteen olisi analysoitava.

               (83)

               Osapuoli ei selittänyt, missä määrin unionin tuotannonalan tekemät investoinnit vaikuttivat sen kannattavuuteen. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 kappaleessa todetaan, unionin tuotannonalan tekemät investoinnit perustuivat kohtuullisiin liiketoimintaa koskeviin päätöksiin, eikä niitä voida pitää tarpeettomina. Lisäksi investointikustannukset poistetaan kirjanpidosta pidemmän ajan kuluessa, eikä niillä sellaisenaan ollut merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan kannattavuuteen. Näin ollen asianomaisen osapuolen tätä koskeva väite hylättiin.

               (84)

               Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen kyseinen asianomainen osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan vahingon aiheuttivat turvallisuutta koskevat viranomaisvaatimukset ja unionin tuotannonalan niiden täyttämiseksi tekemät suuret investoinnit. Ne toistivat myös sen, että ei ole oleellista, perustuivatko investoinnit kohtuullisiin liiketoimintaa koskeviin päätöksiin, vaan analyysissä olisi otettava huomioon ainoastaan niiden vaikutus kannattavuuteen. Myöskään sillä, että investointikustannukset poistetaan kirjanpidosta pidemmän ajan kuluessa, ei väitteen mukaan ollut merkitystä.

               (85)

               Päinvastoin kuin väitettiin, unionin tuotannonalan investointien vaikutus kannattavuuteen otettiin arviossa huomioon. Investointikustannusten poistamisella kirjanpidossa on merkitystä kannattavuuden määrittämiseen, ja se oli siksi otettava huomioon. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (86)

               Koska investointien ja EU:n turvallisuusvaatimusten vaikutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 115 ja 116 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.8   Raaka-ainekustannukset ja muut kustannukset

   2.8.1   Tuotantokustannukset

               (87)

               Yksi asianomainen osapuoli väitti, että kannattavuus laski, koska myös yleiset tuotantokustannukset kasvoivat. Sen vuoksi vahinko aiheutui pikemmin tuotantokustannusten kasvusta kuin Indonesiasta tulevasta tuonnista.

               (88)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappaleessa todetaan, tuotantokustannusten kasvua ei voitu lisätä myyntihintoihin, koska Indonesiasta tuleva mononatriumglutamaatin tuonti aiheutti hintapaineita. Kannattavuuden heikkeneminen johtui siten pääosin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisääntymisestä, ja väite olisi hylättävä.

         2.8.2   Entisen tytäryhtiön liittyminen yritykseen

               (89)

               Sama asianomainen osapuoli väitti, että entisen tytäryhtiön liittymisen vaikutuksia unionin tuotannonalan kannattavuuteen ei analysoitu riittävästi. Osapuoli väitti, että liittymisellä oli negatiivinen vaikutus kannattavuuteen, ja se aiheutti siten unionin tuotannonalan kärsimän vahingon.

               (90)

               Komissio tutki entisen tytäryhtiön liittymisen vaikutuksia tarkemmin oleellisten vahinkoindikaattoreiden osalta, kuten tuotantokustannusten, työllisyyden, investointien ja kannattavuuden osalta. On huomattava, että kyseessä oleva tytäryhtiö osallistui ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin. Todettiin, että unionin tuotannonala oli kannattava tilivuonna 2011/2012, jolloin liittyminen tapahtui. Kannattavuus kääntyi negatiiviseksi vasta tilivuonna 2012/2013. Tämä osui samaan aikaan, jona Indonesiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi; kyseisenä vuonna mainittu tuonti peräti kaksinkertaistui. Näin ollen analyysissä ei käynyt ilmi, että entisen tytäryhtiön liittymisellä olisi ollut merkittävä negatiivinen vaikutus kannattavuuteen, ja siksi tätä koskeva väite olisi hylättävä.

         2.8.3   Työvoimakustannukset

               (91)

               Monet osapuolet väittivät, että työvoimakustannukset aiheuttivat unionin tuotannonalan kärsimän vahingon. Vaikka yleiskustannusten nousu tarkastelujaksolla johtui osittain työvoimakustannusten kasvusta, tutkimus osoitti, että niiden vaikutus kokonaistuotantokustannuksiin ei ollut merkittävä (tarkkaa lukua ei voida antaa luottamuksellisuussyistä). Tämän vuoksi työvoimakustannusten ei voitu katsoa aiheuttaneen unionin tuotannonalan kärsimää merkittävää vahinkoa, ja tätä koskeva väite olisi hylättävä.

               (92)

               Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että työvoimakustannuksia ei pitäisi arvioida erillään, vaan eri kustannustekijöiden kasvun vaikutus olisi otettava huomioon kokonaisuutena.

               (93)

               Kuten 87 ja 88 kappaleessa mainitaan, komissio arvioi tuotantokustannusten kasvua kokonaisuudessaan, ja siksi väite hylättiin.

         2.8.4   Huoltoseisokit

               (94)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että tuotannon ja myynnin lasku johtui unionin tuotannonalan huoltoseisokeista, jotka puolestaan aiheuttivat myyntimäärien laskun. Sen vuoksi ei pitäisi katsoa, että unionin tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärien lasku johtui Indonesiasta tulevasta tuonnista.

               (95)

               Tutkimus osoitti, että tuotannon väheneminen tilivuoden 2012/2013 ja tutkimusajanjakson välillä tapahtui todellakin samaan aikaan kuin pidennetyt tuotannon huoltoseisokit, jotka kuitenkin toteutettiin ainoastaan, koska tarkastelujaksolla haluttiin pienentää edellisten vuosien vähentyneen myynnin johdosta suureksi päässeitä varastoja.

               (96)

               Näin ollen tuotanto- ja myyntimäärien väheneminen oli seurausta Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisääntymisestä, ja väite olisi siksi hylättävä.

               (97)

               Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen toinen asianomainen osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan vahinko johtui huoltoseisokeista ja jonka mukaan on epäolennaista, ovatko tällaiset seisokit tarpeen vai ei. Osapuoli katsoi, että huomioon olisi otettava ainoastaan näiden seisokkien vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen.

               (98)

               Kuten 95 ja 96 kappaleessa todetaan, huoltoseisokit olivat seurausta vähentyneestä myynnistä, joka taas oli seurausta Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. Näin ollen seisokit todellakin johtuivat Indonesiasta tulevasta tuonnista, ja eikä niitä siksi voida arvioida erillisesti eikä niiden voida katsoa poistavan syy-yhteyttä tuonnin ja aiheutuneen vahingon väliltä. Sen vuoksi asianomaisen osapuolen väite hylättiin.

         2.8.5   Indonesian rupian arvonalennus

               (99)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että Indonesian rupian arvon alentuminen tammikuun 2012 ja tammikuun 2014 välillä antoi vientiä harjoittaville tuottajille suhteellista etua, joka ei liittynyt niiden hinnoittelupäätöksiin. Osapuoli väitti, että tämän tekijän vaikutusta olisi tutkittava.

               (100)

               Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin todennäköistä vaikutusta unionin tuotannonalan hintoihin tarkastellaan lähinnä toteamalla muun muassa hinnan alittavuus, hintojen aleneminen ja hinnankorotusten estyminen. Tässä tarkoituksessa verrataan polkumyynnillä tapahtuneen viennin hintoja ja unionin tuotannonalan myyntihintoja, ja vahinkoa koskevissa laskelmissa käytettävät vientihinnat on toisinaan muutettava toiseksi valuutaksi vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Valuuttakurssien käytöllä siis ainoastaan varmistetaan, että hintojen välinen ero määritetään vertailukelpoisella tavalla. Näin ollen on ilmeistä, että tässä tapauksessa vaihtokurssia ei voida pitää unionin tuotannonalan kärsimän vahingon aiheuttajana, koska sitä ei voida erottaa itse tuonnista. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.

         2.8.6   Päätelmät

               (101)

               Koska raaka-ainekustannusten ja muiden kustannusten vaikutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117–120 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         3.   Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

               (102)

               Koska syy-yhteyttä koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121–125 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         F.   UNIONIN ETU

   1.   Unionin tuotannonalan etu

               (103)

               Koska unionin tuotannonalan edusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127–129 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.   Tuojien/kauppiaiden etu

               (104)

               Koska etuyhteydettömien tuojien ja kauppiaiden edusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130–132 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         3.   Käyttäjien etu

               (105)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi käyttäjä toisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140 kappaleessa kuvatun väitteensä, jonka mukaan mononatriumglutamaatin kulutuksen uskotaan kasvavan unionissa merkittävästi erityisesti fosfaattien ja muiden fosforiyhdisteiden käyttöä koskevan EU:n kiellon vuoksi; fosfaatti ja muut fosforiyhdisteet väitetään korvattavan muilla aloilla kuin elintarvikealalla käytettävällä mononatriumglutamaatilla. Käyttäjä väitti vielä, että unionin tuotannonalan kapasiteetti ei riittäisi vastaamaan unionin markkinoiden lisääntyvään kysyntään. Kyseinen osapuoli väitti edelleen, että kulutuksen kasvu hyödyttäisi unionin tuotannonalaa, koska se voisi tällöin lisätä myyntimääriään. Sama käyttäjä toisti myös väitteensä siitä, että vaihtoehtoisia hankintalähteitä ei olisi riittävästi erityisesti siitä syystä, että muissa kolmansissa maissa toimivat tuottajat kuuluvat samaan yritysryhmään kuin unionin tuotannonala ja eivät tästä syystä toimita unionin markkinoille.

               (106)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 kappaleessa selitetään, on vaikea ennustaa miten unionin uusi, fosfaattien ja muiden fosforiyhdisteiden käytön kieltävä sääntelykehys vaikuttaa unionin tuotannonalaan. Kyseinen osapuoli ei toimittanut mitään tietoa tai näyttöä siitä, lisääkö tämä kehitys mononatriumglutamaatin kysyntää unionissa, ja jos lisää niin missä määrin.

               (107)

               Tutkimus osoitti, että unionin tuotannonalalla on käyttämätöntä kapasiteettia, ja se voisi lisätä tuotantomääräänsä ja vastata unionin markkinoiden lisääntyvään kysyntään ainakin osittain. Tutkimusajanjaksolla unionin kokonaiskapasiteetti oli suurempi kuin unionin kokonaiskysyntä.

               (108)

               Vaihtoehtoisten hankintalähteiden (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappale) osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että mononatriumglutamaattia tuotetaan useissa kolmansissa maissa. Tarkastelujakson alussa eli tilivuonna 2010/2011 muista kolmansista maista (esimerkiksi Brasiliasta, Vietnamista ja Koreasta) tulevan tuonnin markkinaosuus oli huomattava ja laski ainoastaan Indonesiasta halvoin hinnoin tulevan tuonnin lisääntyessä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että monissa kolmansissa maissa on myös toimittajia, jotka eivät kuulu samaan yritysryhmään kuin unionin tuotannonala. Tuonti muista kolmansista maista voisi alkaa uudelleen, jos unionin markkinoille saadaan palautettua tasapuoliset kilpailuedellytykset.

               (109)

               Näin ollen asiaa koskevat väitteet olisi hylättävä.

               (110)

               Päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama asianomainen osapuoli toisti väitteensä siitä, että mononatriumglutamaatin kysyntä kasvaa unionissa merkittävästi fosfaattien käyttöä koskevan tulevan kiellon vuoksi ja että unionin tuotannonala ei pysty vastaamaan unionin lisääntyvään kysyntään. Kyseessä oleva osapuoli ei kuitenkaan toimittanut uutta tietoa tai konkreettista näyttöä väitteidensä tueksi, ja siksi väite hylättiin.

               (111)

               Sama osapuoli väitti päätelmien ilmoittamisen jälkeen myös, että komissio ei ottanut huomioon mononatriumglutamaatin osuutta pesuaineiden kokonaiskustannuksista. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään uusia tietoja, jotka olisivat olleet ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 ja 139 kappaleessa esitettyjen havaintojen kanssa, joiden mukaan toimenpiteiden mahdollinen vaikutus kyseiseen yritykseen olisi vähäinen. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (112)

               Sama osapuoli väitti vielä, että muulle kuin elintarviketeollisuudelle ja muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden käyttäjille aiheutuvat lisäkustannukset jätettiin huomioimatta. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut uutta tietoa tai näyttöä, ja siksi väite hylättiin.

               (113)

               Toinen käyttäjä väitti, että Indonesiaan ja Kiinaan kohdistuvien toimenpiteiden vaikutusta käyttäjiin olisi arvioitava kollektiivisesti.

               (114)

               Molempien toimenpiteiden vaikutusta käyttäjiin analysoitiin muun muassa tutkittaessa mahdollisuutta käyttää vaihtoehtoisia hankintalähteitä (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappale). Kuten 108 kappaleessa todetaan, analyysissä kävi ilmi, että monella kolmannella maalla on potentiaalia viedä mononatriumglutamaattia unioniin. Nämä kolmannet maat olivat läsnä unionin markkinoilla ennen kuin Indonesiasta polkumyynnillä unioniin tapahtuvan tuonnin määrä kasvoi.

               (115)

               Väitettiin, että käyttäjät eivät voi siirtää polkumyyntitullista aiheutuvia lisäkustannuksia lopulliselle kuluttajalle, koska unionin valmisruokien markkinat ovat erittäin kilpaillut.

               (116)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135–137 kappaleessa todetaan, yhteistyössä toimineissa yrityksissä elintarvike- ja juoma-alalla mononatriumglutamaatin osuus sitä sisältävien tuotteiden kokonaiskustannuksista oli noin 5 prosenttia. Kyseisten yritysten todettiin olevan kannattavia. Asianomainen osapuoli ei toimittanut mitään tietoja, jotka olisivat olleet ristiriidassa näiden havaintojen kanssa. Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 136 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että toimenpiteillä olisi vain vähäinen vaikutus näihin yrityksiin, ja siksi tätä koskeva väite olisi hylättävä.

         4.   Raaka-ainetoimittajien etu

               (117)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi toimittajaa kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 143 kappaleessa esitetyn päätelmän ja väitti, että unionin tuotannonalan häviämisellä olisi merkittävä vaikutus niiden liiketoimintaan. Toimittajat väittivät, että mononatriumglutamaatin tuotannon loppumisella unionin tuotannonalalla olisi haitallinen vaikutus niiden koko liiketoimintaan, koska sokeritehtaat tuottavat väkisinkin tietyn määrän sokerisiirappeja ja melasseja, ja unionin tuotannonala on niiden suurin ostaja. Tässä muodossa olevan sokerin myymättä jääminen vaikuttaisi koko kyseessä olevan tehtaan tehokkuuteen.

               (118)

               Väitteitä ei kuitenkaan perusteltu, eikä niitä sen vuoksi voitu ottaa huomioon.

         5.   Muut väitteet

               (119)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli toisti huomatuksensa unionin tuotannonalan väitetystä määräävästä asemasta ja väitti, että mononatriumglutamaattia koskevien toimenpiteiden käyttöönotto antaisi unionin tuotannonalalle suhteellista etua unionin markkinoilla. Väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty uutta näyttöä. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan, ja asiaa koskeva väite olisi hylättävä.

         6.   Unionin etua koskevat päätelmät

               (120)

               Koska unionin edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 126–148 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         G.   LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

   1.   Vahingon korjaava taso (vahinkomarginaali)

               (121)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli ilmoitti olevansa eri mieltä vahingon korjaavan tason määrittämiseen käytetystä tavoitevoitosta (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 151 kappale). Osapuoli väitti, että kahdessa aasialaisessa maassa toimivan mononatriumglutamaatin tuottajan vuonna 2013 saavuttaman voiton perusteella 3–5 prosentin voittomarginaali ennen veroja olisi kohtuullinen ja markkinoille ominainen.

               (122)

               Vahingon korjaavan tason määrittämiseen käytetty voittomarginaali vastaa voittomarginaalia, jonka unionin tuotannonala pystyisi kohtuudella saavuttamaan tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 151 kappaleessa mainitaan, Indonesiasta tulevan tuonnin vaikutukset alkoivat näkyä vasta tarkastelujakson kolmannen vuoden aikana. Siksi pidettiin kohtuullisena määrittää voittomarginaali tarkastelujakson kahden ensimmäisen vuoden perusteella.

               (123)

               Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 150–152 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

         2.   Lopulliset toimenpiteet

               (124)

               Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyyntimarginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa yhden vientiä harjoittavan tuottajan yksilöllistä tullia on tarkistettu alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, koska tietyt liiketoimet jätettiin vientihinnan määrityksen ulkopuolelle.

               (125)

               Edellä esitetyn perusteella kyseiset tullit otetaan käyttöön seuraavassa esitetyn suuruisina:

                           Maa

                           Yritys

                           Polkumyyntimarginaali
                           (%)

                           Vahinkomarginaali
                           (%)

                           Lopullinen polkumyyntitulli
                           (%)

                           Indonesia

                           PT. Cheil Jedang Indonesia

                           7,2

                           [24,9–40,2]

                           7,2

                           Indonesia

                           PT. Miwon Indonesia

                           13,3

                           [27,9–43,6]

                           13,3

                           Indonesia

                           Kaikki muut yritykset

                           28,4

                           [31,4–47,0]

                           28,4

               (126)

               Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin kyseessä olevan tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Kyseisiä tulleja voidaan soveltaa yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevan ja nimettyjen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia. Niihin ei saisi soveltaa yksilöllisiä polkumyyntitulleja.

               (127)

               Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamista, jos se muuttaa myöhemmin nimeään. Pyyntö on osoitettava komissiolle (4). Pyynnön on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyötyä siihen sovellettavasta tullista. Jos yrityksen nimenmuutos ei vaikuta tähän oikeuteen, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               (128)

               Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa yksilöllisten polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Niiden yritysten, joihin sovelletaan yksilöllistä polkumyyntitullia, on esitettävä jäsenvaltioiden tulliviranomaisille pätevä kauppalasku. Laskun on täytettävä liitteessä asetetut vaatimukset. Tuontiin, jonka mukana ei ole tällaista laskua, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa polkumyyntitullia.

               (129)

               Polkumyyntitullien moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa polkumyyntitullia sovelletaan sekä tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että tuottajiin, jotka eivät vieneet tuotteita unioniin tutkimusajanjakson aikana.

         3.   Väliaikaisten tullien lopullinen kantaminen

               (130)

               Todettujen polkumyyntimarginaalien ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon suuruuden vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisten väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti.

               (131)

               Perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea ei antanut lausuntoa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   1.   Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin, joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 2922 42 00 (Taric-koodi 2922420010), tuonnissa.
   2.   Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on taulukossa lueteltujen yritysten tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:

               Yritys

               Lopullinen polkumyyntitulli (%)

               Taric-lisäkoodi

               PT. Cheil Jedang Indonesia

               7,2

               B961

               PT. Miwon Indonesia

               13,3

               B962

               Kaikki muut yritykset

               28,4

               B999

         3.   Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
   4.   Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
   2 artikla
   Kannetaan lopullisesti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 904/2014 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät.
   3 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2015.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Komission asetus (EU) N:o 904/2014, annettu 20 päivänä elokuuta 2014, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta peräisin olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa (EUVL L 246, 21.8.2014, s. 1).

      (3)  Komission asetus (EU) N:o 1036/2010, annettu 15 päivänä marraskuuta 2010, Bosnia ja Hertsegovinasta peräisin olevan zeoliitti A -jauheen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta (EUVL L 298, 16.11.2010, s. 27).

      (4)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Rue de la Loi 170, 1040 Brussels, Belgia.

      LIITE
      Tämän asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa pätevässä kauppalaskussa on oltava kauppalaskun laatineen tahon toimihenkilön allekirjoittama vakuutus seuraavassa muodossa:

                  —

                  Kauppalaskun laatineen tahon toimihenkilön nimi ja tehtävänimike.

                  —

                  Seuraava vakuutus:

                     ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä laskussa tarkoitetun, Euroopan unioniin vietäväksi myydyn mononatriumglutamaatin (määrä) on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), Indonesia. Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.”

            Päiväys ja allekirjoitus


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/1796, annettu 5 päivänä lokakuuta 2017, tietyissä asetuksessa (EY) N:o 1187/2009 tarkoitetuissa kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vuonna 2018 vietäviä juustoja koskeviin vientitodistushakemuksiin sovellettavasta jakokertoimesta

text:
               6.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 258/124

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/1796,
   annettu 5 päivänä lokakuuta 2017,
   tietyissä asetuksessa (EY) N:o 1187/2009 tarkoitetuissa kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vuonna 2018 vietäviä juustoja koskeviin vientitodistushakemuksiin sovellettavasta jakokertoimesta
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) ja erityisesti sen 188 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission asetuksen (EY) N:o 1187/2009 (2) III luvun 2 jaksossa vahvistetaan menettely mainitun asetuksen 21 artiklassa tarkoitetuissa kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vietävien juustojen vientitodistusten myöntämiseksi.

               (2)

               Määrät, joita vientitodistushakemukset koskevat, ylittävät joidenkin tuoteryhmien ja kiintiöiden osalta kiintiövuodeksi 2018 käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin vientitodistuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin, joka lasketaan komission asetuksen (EY) N:o 1187/2009 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               (3)

               Määrät, joita vientitodistushakemukset koskevat, ovat joidenkin tuoteryhmien ja kiintiöiden osalta pienemmät kuin kiintiövuodeksi 2018 käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi jaettava jäljellä olevat määrät hakijoiden kesken suhteessa haettuihin määriin soveltamalla jakokerrointa asetuksen (EY) N:o 1187/2009 23 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 1187/2009 23 artiklan 1 kohdassa jakokerrointen vahvistamiselle asetettu määräaika tämän asetuksen olisi tultava voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 mukaisesti jätetyissä, tämän asetuksen liitteessä olevan 3 sarakkeen kohtiin 16-Tokyo ja 16-, 17-, 18-, 20-, 21-Uruguay kuuluvia tuoteryhmiä ja kiintiöitä koskevissa vientitodistushakemuksissa haettuihin määriin sovelletaan kyseisessä liitteessä olevassa 5 sarakkeessa ilmoitettuja jakokertoimia.
   2 artikla
   Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 mukaisesti jätetyt, tämän asetuksen liitteessä olevan 3 sarakkeen kohtiin 22-, 25-Tokyo ja 22-, 25-Uruguay kuuluvia tuoteryhmiä ja kiintiöitä koskevat vientitodistushakemukset hyväksytään haetuille määrille.
   Vientitodistuksia voidaan myöntää hakijoiden kesken lisämäärille soveltamalla liitteessä olevassa 6 sarakkeessa esitettyjä jakokertoimia toimijan viikon kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta antaman hyväksynnän jälkeen ja edellyttäen, että asetetaan vaadittu vakuus.
   3 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 5 päivänä lokakuuta 2017.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Jerzy PLEWA

            Pääjohtaja

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä maito- ja maitotuotealan vientitodistusten ja vientitukien osalta 27 päivänä marraskuuta 2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1187/2009 (EUVL L 318, 4.12.2009, s. 1).

      LIITE

                  Amerikan yhdysvaltojen yhtenäistetyn tariffinimikkeistön 4 luvun lisähuomautusten mukaiset ryhmät

                  Ryhmä ja kiintiö

                  Käytettävissä olevat määrät vuonna 2018 (kg)

                  1 artiklassa säädetty jakokerroin

                  2 artiklassa säädetty jakokerroin

                  Huomautuksen nro

                  Ryhmä

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  (4)

                  (5)

                  (6)

                  16

                  Not specifically provided for (NSPF)

                  16-Tokyo

                  908 877

                  0,1296811

                  16-Uruguay

                  3 446 000

                  0,0880789

                  17

                  Blue Mould

                  17-Uruguay

                  350 000

                  0,0754310

                  18

                  Cheddar

                  18-Uruguay

                  1 050 000

                  0,1212471

                  20

                  Edam/Gouda

                  20-Uruguay

                  1 100 000

                  0,0955026

                  21

                  Italian type

                  21-Uruguay

                  2 025 000

                  0,0704102

                  22

                  Swiss or Emmenthaler cheese other than with eye formation

                  22-Tokyo

                  393 006

                  19,6493175

                  22-Uruguay

                  380 000

                  4,4705882

                  25

                  Swiss or Emmenthaler cheese with eye formation

                  25-Tokyo

                  4 003 172

                  1,0007930

                  25-Uruguay

                  2 420 000

                  1,4447761


title: Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1244/2011, annettu 1 päivänä joulukuuta 2011 , Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta

text:
               2.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 319/8

         NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1244/2011,
   annettu 1 päivänä joulukuuta 2011,
   Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 täytäntöönpanosta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 9 päivänä toukokuuta 2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 442/2011 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto antoi 9 päivänä toukokuuta 2011 asetuksen (EU) N:o 442/2011 Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä.

               (2)

               Syyrian tilanteen vakavuus huomioon ottaen ja Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 1 päivänä joulukuuta 2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/782/YUTP (2) mukaisesti asetuksen (EU) N:o 442/2011 liitteessä II olevaan luetteloon henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, olisi lisättävä uusia henkilöitä ja yhteisöjä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Lisätään tämän asetuksen liitteessä luetellut henkilöt ja yhteisöt asetuksen (EU) N:o 442/2011 liitteessä II olevaan luetteloon.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 1 päivänä joulukuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. ASHTON

      (1)  EUVL L 121, 10.5.2011, s. 1.

      (2)  Katso tämän virallisen lehden sivu 56.

      LIITE

         1 artiklassa tarkoitetut henkilöt ja yhteisöt

      A.   Henkilöt

                  Nimi

                  Tunnistetiedot

                  Perusteet

                  Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                  1.

                  Mohammad Al-Jleilati

                  Syntynyt vuonna 1945 Damaskoksessa

                  Valtiovarainministeri. vastuussa Syyrian taloudesta.

                  1.12.2011

                  2.

                  Tri Mohammad Nidal Al-Shaar

                  Syntynyt vuonna 1956 Aleppossa

                  Talous- ja kauppaministeri. Vastuussa Syyrian taloudesta.

                  1.12.2011

                  3.

                  Kenraaliluutnantti Fahid Al-Jassim

                  Esikuntapäällikkö. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  4.

                  Kenraalimajuri Ibrahim Al-Hassan

                  Apulaisesikuntapäällikkö. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  5.

                  Prikaatinkenraali Khalil Zghraybih

                  14. divisioona. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  6.

                  Prikaatinkenraali Ali Barakat

                  Tasavaltalaiskaartin divisioonan 103. prikaati. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  7.

                  Prikaatinkenraali Talal Makhluf

                  Tasavaltalaiskaartin divisioonan 103. prikaati. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  8.

                  Prikaatinkenraali Nazih Hassun

                  Syyrian ilmavoimien tiedustelupalvelu. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  9.

                  Kapteeni Maan Jdiid

                  Presidentin henkivartiokaarti. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  10.

                  Muahmamd Al-Shaar

                  Poliittisen turvallisuuden divisioona. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  11.

                  Khald Al-Taweel

                  Poliittisen turvallisuuden divisioona. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

                  12.

                  Ghiath Fayad

                  Poliittisen turvallisuuden divisioona. Sotilas, joka on osallistunut väkivaltaisuuksiin Homsissa.

                  1.12.2011

      B.   Yhteisöt

                  Nimi

                  Tunnistetiedot

                  Perusteet

                  Luetteloon merkitsemisen päivämäärä

                  1.

                  Cham Press TV

                              Al Qudsi building, 2nd Floor - Baramkeh - Damas

                              Puh: +963 - 11- 2260805

                              Faksi: +963 - 11 - 2260806

                              Sähköposti: mail@champress.com

                              Internetsivusto: www.champress.net

                  Televisiokanava, joka osallistuu propagandakampanjoihin ja mielenosoittajien vastaisen väkivallan lietsomiseen.

                  1.12.2011

                  2.

                  Al Watan

                              Al Watan Newspaper - Damascus – Duty Free Zone

                              Puh.: 00963 11 2137400

                              Faksi: 00963 11 2139928

                  Sanomalehti, joka osallistuu propagandakampanjoihin ja mielenosoittajien vastaisen väkivallan lietsomiseen.

                  1.12.2011

                  3.

                  Centre d’études et de recherches syrien (CERS) (alias CERS, Centre d’Etude et de Recherche Scientifique; alias SSRC, Scientific Studies and Research Center; alias Centre de Recherche de Kaboun) (Syyrian tieteellinen tutkimuskeskus)

                  Barzeh Street, PO Box 4470, Damascus

                  Tukee Syyrian armeijaa materiaalihankinnoissa, joita käytetään mielenosoittajien valvontaan ja tukahduttamiseen.

                  1.12.2011

                  4.

                  Business Lab

                              Maysat Square Al Rasafi Street Bldg. 9, PO Box 7155, Damascus

                              Puh.: 963112725499;

                              Faksi: 963112725399

                  Valeyhtiö, jonka kautta CERS hankkii arkaluonteista materiaalia.

                  1.12.2011

                  5.

                  Industrial Solutions

                              Baghdad Street 5, PO Box 6394, Damascus

                              Puh./faksi: 963114471080

                  Valeyhtiö, jonka kautta CERS hankkii arkaluonteista materiaalia.

                  1.12.2011

                  6.

                  Mechanical Construction Factory (MCF)

                  P.O. Box 35202, Industrial Zone, Al-Qadam Road, Damascus

                  Valeyhtiö, jonka kautta CERS hankkii arkaluonteista materiaalia.

                  1.12.2011

                  7.

                  Syronics – Syrian Arab Co. for Electronic Industries

                              Kaboon Street, P.O.Box 5966, Damascus

                              Puh.: +963-11-5111352

                              Faksi: +963-11-5110117

                  Valeyhtiö, jonka kautta CERS hankkii arkaluonteista materiaalia.

                  1.12.2011

                  8.

                  Handasieh – Organization for Engineering Industries

                              P.O.Box 5966, Abou Bakr Al Seddeq Str., Damascus PO BOX 2849, Al Moutanabi Street, Damascus ja PO BOX 21120 Baramkeh, Damascus

                              Puh.: 963112121816, 963112121834, 963112214650, 963112212743, 963115110117

                  Valeyhtiö, jonka kautta CERS hankkii arkaluonteista materiaalia.

                  1.12.2011

                  9.

                  Syria Trading Oil Company (Sytrol)

                  Prime Minister Building, 17 Street Nissan, Damascus, Syria.

                  Valtion omistama yhtiö, joka vastaa kokonaisuudessaan öljyn viennistä Syyriasta. Antaa rahoitustukea hallinnolle.

                  1.12.2011

                  10.

                  General Petroleum Corporation (GPC)

                              New Sham- Building of Syrian Oil Company, PO Box 60694, Damascus, Syria BOX: 60694

                              Puh.: 963113141635

                              Faksi: 963113141634

                              Sähköposti: info@gpc-sy.com

                  Valtion omistama. öljy-yhtiö. Antaa rahoitustukea hallinnolle.

                  1.12.2011

                  11.

                  Al Furat Petroleum Company

                              Dummar - New Sham - Western Dummer 1st. Island -Property 2299- AFPC Building P.O. Box 7660 Damascus – Syria.

                              Puh.: 00963-11- (6183333), 00963-11- (31913333)

                              Faksi: 00963-11- (6184444), 00963-11- (31914444)

                              afpc@afpc.net.sy

                  Yhteisyritys, josta GPC omistaa 50 prosenttia. Antaa rahoitustukea hallinnolle.

                  1.12.2011


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1332/2014, annettu 15 päivänä joulukuuta 2014 , kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

text:
               16.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 359/95

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1332/2014,
   annettu 15 päivänä joulukuuta 2014,
   kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1),
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

               (2)

               Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2014.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Jerzy PLEWA

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

      LIITE
      Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

                  (EUR/100 kg)

                  CN-koodi

                  Kolmansien maiden koodi (1)

                  Kiinteä tuontiarvo

                  0702 00 00

                  AL

                  60,4

                  IL

                  97,8

                  MA

                  77,7

                  TN

                  139,2

                  TR

                  97,9

                  ZZ

                  94,6

                  0707 00 05

                  AL

                  63,5

                  EG

                  191,6

                  TR

                  147,2

                  ZZ

                  134,1

                  0709 93 10

                  MA

                  63,4

                  TR

                  128,9

                  ZZ

                  96,2

                  0805 10 20

                  AR

                  35,3

                  MA

                  68,6

                  TR

                  61,9

                  UY

                  32,9

                  ZA

                  31,0

                  ZW

                  33,9

                  ZZ

                  43,9

                  0805 20 10

                  MA

                  67,5

                  ZZ

                  67,5

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  IL

                  88,5

                  TR

                  79,4

                  ZZ

                  84,0

                  0805 50 10

                  TR

                  83,3

                  ZZ

                  83,3

                  0808 10 80

                  BR

                  51,7

                  CL

                  79,9

                  NZ

                  90,6

                  US

                  93,8

                  ZA

                  143,5

                  ZZ

                  91,9

                  0808 30 90

                  CN

                  82,7

                  TR

                  174,9

                  US

                  173,2

                  ZZ

                  143,6

         (1)  Kolmansien maiden kanssa käytävää ulkomaankauppaa koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 471/2009 täytäntöönpanosta maa- ja alueluokituksen ajan tasalle saattamisen osalta 27 päivänä marraskuuta 2012 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1106/2012 (EUVL L 328, 28.11.2012, s. 7) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.