title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/9, annettu 5 päivänä tammikuuta 2016, tietojen toimittamisesta yhteisesti ja tietojen yhteiskäytöstä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               6.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 3/41

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2016/9,
   annettu 5 päivänä tammikuuta 2016,
   tietojen toimittamisesta yhteisesti ja tietojen yhteiskäytöstä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1907/2006 (1) ja erityisesti sen 132 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 II ja III osasto sisältävät aineiden rekisteröintiä koskevia säännöksiä, jotka edellyttävät valmistajilta ja maahantuojilta tietojen yhteiskäyttöä ja tietojen toimittamista yhteisesti kemikaalivirastolle.

               (2)

               Kokemus, jota viranomaiset ovat saaneet asetuksen (EY) N:o 1907/2006 23 artiklassa vaiheittain rekisteröitäville aineille säädettyjen vuoden 2010 ja 2013 rekisteröintimääräaikojen perusteella, sekä tiedot, jotka on saatu sidosryhmiltä suoraan sekä Brysselissä 10–11 päivänä joulukuuta 2013 järjestetyn REACH-rekisteröintiä koskevan seminaarin kautta, osoittavat, ettei tietojen toimittamista yhteisesti ja tietojen yhteiskäyttöä koskevia asetuksen (EY) N:o 1907/2006 säännöksiä ole hyödynnetty täysimääräisesti eikä niiden täytäntöönpano täytä odotuksia. Tämä koskee erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä.

               (3)

               Jotta asetuksella (EY) N:o 1907/2006 luotu tietojen yhteiskäytön järjestelmä toimisi tehokkaasti, on tarpeen edistää asianmukaisia hallintakäytäntöjä ja varmistaa tietojen yhteiskäyttöä koskevien sopimusten tehokas toiminta. Sen vuoksi kyseisen asetuksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi vahvistettava tietojen yhteiskäyttöä koskevat säännöt.

               (4)

               Kustannukset, jotka aiheutuvat tietojen yhteiskäytöstä ja tietojen toimittamisesta yhteisesti asetuksen (EY) N:o 1907/2006 11 artiklan 1 kohdan, 19 artiklan 1 kohdan, 27 artiklan 3 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti, olisi määritettävä tasapuolisella, avoimella ja syrjimättömällä tavalla.

               (5)

               On tarpeen selventää, että asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan 3 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti hallinnolliset kustannukset ja tietovaatimuksiin liittyvät kustannukset olisi jaettava ainoastaan, jos kyseiset kustannukset liittyvät tietoihin, jotka osapuolen on toimitettava kyseisen asetuksen mukaisten rekisteröintivaatimuksia varten. Tietovaatimuksiin liittyviin kustannuksiin kuuluvat kaikki kustannukset, jotka ovat aiheutuneet olemassa olevien tutkimusten suorittamisesta tai jotka aiheutuvat uuden tutkimuksen suorittamisesta, riippumatta siitä, liittyvätkö ne lisätietojen valmisteluun, sopimuksen tekemiseen laboratorion kanssa tai sen toiminnan arvioimiseen. Lisäksi kustannuksiin olisi sisällytettävä kustannukset, jotka aiheutuvat siitä, että täytetään REACH-tietovaatimukset, joihin ei liity tutkimuksia.

               (6)

               Sen varmistamiseksi, että tietojen yhteiskäyttö on avointa ja tehokasta, kaikki sopimukset tietojen yhteiskäytöstä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 täytäntöönpanemiseksi olisi laadittava niin, että kaikki asiaan liittyvät kustannukset kuvataan selkeästi ja että ne ovat yksilöitävissä. Kuitenkin jos tietojen yhteiskäyttöä koskevien sopimusten osapuolet ovat tyytyväisiä tämän asetuksen voimaantulopäivänä olemassa olevien sopimusten toimivuuteen, olisi voitava luopua velvoitteesta eritellä kustannukset, jos kaikki osapuolet tähän suostuvat.

               (7)

               Sen varmistamiseksi, että tietojen yhteiskäytöstä johtuvat kustannukset ovat perusteltuja ja ne on riittävästi jaettu tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen osapuolten välillä, osapuolten olisi pidettävä vuosittaista rekisteriä syntyneistä kustannuksista ja saaduista korvauksista. Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan 3 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti tietojen yhteiskäyttöä koskevien sopimusten osapuolten olisi kaikin tavoin pyrittävä esittämään näyttö ennen tämän asetuksen voimaantuloa syntyneistä kustannuksista.

               (8)

               Jotta taataan johdonmukaisuus asetuksen (EY) N:o 1907/2006 25 artiklan 3 kohdan kanssa ja varmistetaan se, että kaikista niiden tutkimusten kustannuksista, joihin voidaan soveltaa tietojen yhteiskäyttöä koskevaa sopimusta, on olemassa asiakirjat, kyseiset vuosittaiset rekisterit olisi säilytettävä vähintään 12 vuoden ajan siitä, kun tutkimus on toimitettu kyseisen asetuksen mukaisen rekisteröinnin yhteydessä.

               (9)

               Tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen olisi sisällettävä malli kaikkien asiaan liittyvien kustannusten jakamisesta. Kussakin kustannusten jakamista koskevassa mallissa olisi esitettävä korvausjärjestely, jotta voidaan mukauttaa kunkin rekisteröijän maksamaa kustannusten osuutta muiden rekisteröijien liittyessä sopimukseen myöhemmässä vaiheessa.

               (10)

               Jotta voidaan varmistaa, että tietojen yhteiskäyttöä koskevien sopimusten osapuolille ei aiheudu tarpeetonta hallinnollista taakkaa, kun kyseessä on tämän asetuksen voimaantulopäivänä jo voimassa oleva sopimus, kyseisten osapuolten olisi voitava luopua velvollisuudesta sisällyttää malliin korvausjärjestely, jos kaikki sopimuksen osapuolet tähän suostuvat. Tällaisten sopimusten tapauksessa mahdollisten rekisteröijien, jotka aikovat liittyä olemassa olevaan sopimukseen, olisi voitava pyytää korvausjärjestelyn sisällyttämistä malliin.

               (11)

               Oikeusvarmuuden vuoksi olisi selvennettävä, että asetuksen (EY) N:o 1907/2006 50 artiklan 4 kohdan mukaisesti aineen arviointia koskevaan päätökseen liittyviä kustannuksia voi aiheutua myös rekisteröijille, jotka ovat jo lopettaneet toimintansa kyseisen asetuksen 50 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti.

               (12)

               ”Yksi aine, yksi rekisteröinti” -periaatetta, johon asetuksen (EY) N:o 1907/2006 II ja III osaston toiminta perustuu, olisi vahvistettava korostamalla kemikaaliviraston roolia sen varmistamisessa, että kaikki samasta aineesta toimitetut tiedot ovat osa samaa kyseisen asetuksen mukaista rekisteröintiä.

               (13)

               Jos osapuolen asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaista rekisteröintiä varten ei vaadita selkärankaisilla tehtäviä testejä, olisi selvennettävä, että osapuolen ei tarvitse jakaa tietoja muiden saman aineen rekisteröijien kanssa ja että se voi toimittaa kyseisen asetuksen 10 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tiedot erikseen sen 11 artiklan 3 kohdan ja 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (14)

               Jotta varmistetaan johdonmukaisuus ”yksi aine, yksi rekisteröinti” -periaatteen kanssa, kemikaaliviraston olisi varmistettava, että erikseen toimitettavat 10 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tiedot, kun tämä perustellaan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 11 artiklan 3 kohdan tai 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ovat kuitenkin osa kyseisen aineen olemassa olevaa rekisteröintiä.

               (15)

               Jotta edistetään vaihtoehtoisten menetelmien kehittämistä ja käyttöä aineiden vaarojen arvioimiseksi ja eläinkokeiden minimoimiseksi, tässä asetuksessa edistetään asiaan liittyvien tutkimusten (eläinkokeiden ja muiden testien) jakamista, kun ne koskevat ainetta, joka on rakenteellisesti samankaltainen kuin rekisteröitävä aine (ryhmittely tai interpolaation käyttö (read-across)).

               (16)

               Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 1907/2006 133 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä asetuksessa säädetään sopimusten osapuolten erityisistä tehtävistä ja velvoitteista, kun edellytetään tietojen yhteiskäyttöä ja siitä aiheutuu kustannuksia asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti.
   2 artikla
   Avoimuus
   1.   Kun usean saman aineen rekisteröijän tai tietojenvaihtofoorumin (SIEF) osallistujan on jaettava tietoja asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 säädettyjen tehtäviensä mukaisesti, niiden on kaikin tavoin pyrittävä pääsemään sopimukseen tietojen yhteiskäytöstä. Tämän tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen, joka koskee ainoastaan asetuksen soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä tai yksikköjä, on oltava selkeä ja ymmärrettävä kaikille osapuolille ja sen on sisällettävä seuraavat osat:

               a)

               jaettavien tietojen erittely, mukaan lukien kuhunkin tietokokonaisuuteen liittyvät kustannukset, kuvaus asetukseen (EY) N:o 1907/2006 sisältyvistä tietovaatimuksista, joihin kukin kustannus liittyy, sekä perustelu siitä, miten jaettavat tiedot täyttävät tietovaatimuksen;

               b)

               tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen osalta tietojen erittely ja perustelu kustannuksista, jotka liittyvät tietojen jakamista koskevan sopimuksen laatimiseen ja hallinnointiin sekä saman aineen rekisteröijien tietojen toimittamiseen yhteisesti asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti, jäljempänä ’hallinnolliset kustannukset’;

               c)

               kustannusten jakamista koskeva malli, joka sisältää korvausjärjestelyt.

         2.   Jos tietojen yhteiskäyttöä koskeva sopimus on jo voimassa tämän asetuksen voimaantulopäivänä, kyseisen sopimuksen osapuolet voivat yksimielisellä suostumuksella luopua velvollisuudestaan eritellä tiedot 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti.
   Kun kyseessä on aine, josta aiemmat rekisteröijät ovat jo tehneet tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen, mahdollista rekisteröijää, joka vaatii tutkimuksen tai tutkimusten yhteiskäyttöä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 ja 30 artiklan mukaisesti, ei sido olemassa oleva luopuminen velvoitteesta, paitsi jos hän toimittaa asiasta allekirjoitetun suostumuksen aiemmille rekisteröijille, ja hänellä on oikeus pyytää erittelyä siten kuin 1 kohdan a ja b alakohdassa on kuvattu.
   Jos tällainen pyyntö tehdään, aiempien rekisteröijien on:

               a)

               eriteltävä kaikki tämän asetuksen voimaantulopäivän jälkeen aiheutuneet asiaan liittyvät kustannukset, kuten 1 kohdan a ja b alakohdassa on kuvattu;

               b)

               esitettävä näyttö ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehtyjen mahdollisten tutkimusten kustannuksista, kun tutkimusta edellytetään asetuksen (EY) N:o 1907/2006 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

               c)

               tehtävä kaikkensa esittääkseen erittely kaikista muista asiaan liittyvistä kustannuksista, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset ja tutkimuskustannukset, jotka eivät kuulu b kohdan soveltamisalaan ja jotka ovat aiheutuneet ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää, kuten 1 kohdan a ja b alakohdassa esitetään.

         Kustannusten erittely on toimitettava mahdolliselle rekisteröijälle ilman aiheetonta viivytystä.
   3.   Jos saman aineen rekisteröijät ovat käyttäneet tietoja yhteisesti ja toimittaneet ne yhteisesti asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti, niiden on dokumentoitava vuosittain kaikki mahdolliset lisäkustannukset, joita on aiheutunut tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen toteuttamisesta.
   Tämän vuosittaisen dokumentaation on sisällettävä 1 kohdassa mainitut osat sekä korvausjärjestelyjä varten tiedot uusilta rekisteröijiltä mahdollisesti saaduista korvauksista.
   Mikäli ei ole yksityiskohtaista dokumentaatiota ennen tämän asetuksen syntyneistä kustannuksista tai saaduista korvauksista, sopimuksen osapuolten on pyrittävä kaikin tavoin kokoamaan näyttö tai tekemään paras arviointi kyseisistä kustannuksista ja korvauksista kultakin vuodelta sopimuksen alusta alkaen.
   Rekisteröijien on säilytettävä kyseinen vuosittainen dokumentaatio vähintään 12 vuoden ajan siitä, kun on viimeksi toimitettu tutkimus, ja toimitettava se maksutta tietojen yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen osapuolelle pyynnöstä kohtuullisessa ajassa ja ottaen täysin huomioon sovellettaviin rekisteröintimääräaikoihin liittyvät vaatimukset.
   3 artikla
   Yksi aine, yksi rekisteröinti
   1.   Kemikaaliviraston on varmistettava, että saman aineen kaikki rekisteröijät ovat osa samaa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaista rekisteröintiä, tämän kuitenkaan rajoittamatta kyseisen asetuksen 11 artiklan 3 kohdan ja 19 artiklan 2 kohdan soveltamista.
   2.   Jos kemikaalivirasto sallii jo rekisteröidyn aineen mahdollisen rekisteröijän viitata pyydettyihin tietoihin asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan 6 kohdan ja 30 artiklan 3 kohdan mukaisesti, kemikaaliviraston on varmistettava, että kaikki kyseisen mahdollisen rekisteröijän myöhemmin toimittamat tiedot ovat osa kyseisestä aineesta jo yhteisesti toimitettuja tietoja.
   3.   Jos mahdollinen rekisteröijä on noudattanut asetuksen (EY) N:o 1907/2006 26 ja 29 artiklojen mukaisia velvoitteitaan ja varmistanut, ettei hänen tarvitse jakaa selkärankaisilla tehtäviä testejä rekisteröintiään varten, hän voi päättää hyödyntää 11 artiklan 3 kohtaa tai 19 artiklan 2 kohtaa ja toimittaa erikseen kaikki asiaan liittyvät kyseisen asetuksen 10 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tiedot tai osan niistä.
   Tällaisissa tapauksissa mahdollisen rekisteröijän on ilmoitettava päätöksestään mahdollisille kyseisen aineen aiemmille rekisteröijille. Rekisteröijän on myös ilmoitettava asiasta kemikaalivirastolle, jonka on varmistettava, että rekisteröijän asetuksen (EY) N:o 1907/2006 11 artiklan 3 kohdan tai 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti erikseen toimittamat tiedot pysyvät osana kyseisen aineen voimassa olevaa rekisteröintiä 1 kohdan mukaisesti.
   4 artikla
   Oikeudenmukaisuus ja syrjimättömyys
   1.   Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan 3 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti aineen rekisteröijien on jaettava ainoastaan niitä tietoja koskevat kustannukset, jotka heidän on toimitettava kemikaalivirastolle kyseisen asetuksen mukaisten rekisteröintivaatimustensa täyttämiseksi. Tätä edellytystä sovelletaan myös hallinnollisiin kustannuksiin.
   2.   Edellä 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua kustannusten jakamista koskevaa mallia sovelletaan kyseisen aineen kaikkiin rekisteröijiin, mukaan lukien mahdollisiin tuleviin rekisteröijiin, jotka liittyvät tietojen yhteiskäyttöä koskevaan sopimukseen myöhemmässä vaiheessa.
   Kustannusten jakamista koskevan mallin on sisällettävä tietyn aineen kaikkiin rekisteröijiin sovellettavat määräykset, jotka koskevat mahdollisesta aineen arviointipäätöksestä aiheutuvia kustannuksia.
   Sovittaessa kustannusten jakamista koskevasta mallista on otettava huomioon myös kyseisen aineen mahdollisten rekisteröijien arvioitu määrä ja mahdolliset kyseistä ainetta koskevat tulevat uudet tietovaatimukset, jotka ovat muita kuin mahdollisesta aineen arviointipäätöksestä johtuvia.
   Mikäli kustannusten jakamista koskeva malli sisältää mahdollisuuden kattaa kustannukset, jotka aiheutuvat kyseistä ainetta koskevista tulevista uusista tietovaatimuksista ja jotka ovat muita kuin mahdollisesta aineen arviointipäätöksestä johtuvia, tämä mahdollisuus on perusteltava ja siitä on ilmoitettava muista kustannuksista erillään tietojen yhteiskäyttöä koskevassa sopimuksessa.
   Aineen samuuden osoittamista koskevien tietojen keräämiseen ei tulisi soveltaa kustannusten jakamista aiempien rekisteröijien ja mahdollisten rekisteröijien välillä.
   3.   Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan ja 30 artiklan perusteella tapauksessa, jossa tietojen jakamista koskevan sopimuksen osapuolet eivät pääse sopimukseen kustannusten jakamista koskevasta mallista, kunkin osapuolen on maksettava yhtäläinen osuus osallistumisestaan aiheutuvista kustannuksista. Tällaisten maksettujen kustannusten osan korvaaminen tapahtuu edelleen siten kuin korvausjärjestelystä olisi sovittu 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
   4.   Edellä 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu korvausjärjestely on esitettävä kussakin kustannusten jakamista koskevassa mallissa ja sen on sisällettävä suhteellisen uudelleenjakamisen menetelmä kunkin osallistujan kustannusten osuuden maksamiseksi, kun mahdollinen rekisteröijä liittyy sopimukseen tulevaisuudessa.
   Korvausjärjestelmässä on otettava huomioon mahdolliset kyseistä ainetta koskevat tulevat uudet rekisteröintivaatimukset, jotka ovat muita kuin mahdollisesta aineen arviointipäätöksestä johtuvia, ja tiettyjen korvausten taloudellinen kannattavuus, kun korvausten kustannukset ovat korkeammat kuin korvattava määrä.
   5.   Jos tietojen yhteiskäyttöä koskeva sopimus on jo voimassa tämän asetuksen voimaantulopäivänä, kyseisen sopimuksen osapuolet voivat yksimielisellä suostumuksella luopua velvollisuudestaan sisällyttää korvausjärjestely kustannusten jakamista koskevaan malliinsa.
   Mahdollista rekisteröijää, joka aikoo osallistua olemassa olevaan tietojen jakamista koskevaan sopimukseen, ei sido aiempi luopuminen, paitsi jos hän toimittaa siitä allekirjoitetun suostumuksensa aiemmille rekisteröijille, ja hänellä on oikeus sisällyttää korvausjärjestely kustannusten jakamista koskevaan malliin tämän asetuksen mukaisesti.
   6.   Rekisteröijä, joka on lopettanut toimintansa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 50 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti, voi edelleen olla velvollinen jakamaan kustannukset, joita aiheutuu kyseisen asetuksen 50 artiklan 4 kohdan mukaisesta aineen arviointipäätöksestä.
   5 artikla
   Riitojen ratkaisu
   1.   Ratkaistessaan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 27 artiklan 5 kohdassa ja 30 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua riitaa tietojen yhteiskäytöstä, kemikaaliviraston on otettava huomioon, noudattavatko osapuolet tämän asetuksen artiklan 2, 3 ja 4 artiklassa esitettyjä velvollisuuksia.
   2.   Tämän asetuksen soveltaminen ei saa rajoittaa Euroopan unionin kilpailulainsäädännön täysimääräistä soveltamista.
   6 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 5 päivänä tammikuuta 2016.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  EYVL L 396, 30.12.2006, s. 1.


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1413, annettu 10 päivänä elokuuta 2015, nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin [Ogulinski kiseli kupus/Ogulinsko kiselo zelje (SAN)]

text:
               21.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 220/1

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/1413,
   annettu 10 päivänä elokuuta 2015,
   nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin [Ogulinski kiseli kupus/Ogulinsko kiselo zelje (SAN)]
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 52 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kroatian hakemus nimityksen ”Ogulinski kiseli kupus”/”Ogulinsko kiselo zelje” rekisteröimiseksi julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (2) 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               (2)

               Koska komissiolle ei ole toimitettu vastaväitteitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan mukaisesti, nimitys ”Ogulinski kiseli kupus”/”Ogulinsko kiselo zelje” olisi rekisteröitävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Rekisteröidään nimitys ”Ogulinski kiseli kupus”/”Ogulinsko kiselo zelje” (SAN).
   Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu nimitys liittyy komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2014 (3) liitteessä XI mainitun luokan 1.6 ”Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina” tuotteeseen.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 10 päivänä elokuuta 2015.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Phil HOGAN

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  EUVL C 115, 10.4.2015, s. 20.

      (3)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2014, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2014, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 179, 19.6.2014, s. 36).


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/820, annettu 24 päivänä toukokuuta 2016, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

text:
               25.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 136/10

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2016/820,
   annettu 24 päivänä toukokuuta 2016,
   kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1),
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

               (2)

               Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 24 päivänä toukokuuta 2016.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Jerzy PLEWA

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

      (1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

      LIITE

         Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

                  (EUR/100 kg)

                  CN-koodi

                  Kolmansien maiden koodi (1)

                  Kiinteä tuontiarvo

                  0702 00 00

                  MA

                  106,1

                  TR

                  68,6

                  ZZ

                  87,4

                  0707 00 05

                  TR

                  105,8

                  ZZ

                  105,8

                  0709 93 10

                  TR

                  140,2

                  ZZ

                  140,2

                  0805 10 20

                  EG

                  55,4

                  IL

                  62,4

                  MA

                  53,2

                  TR

                  38,0

                  ZA

                  78,9

                  ZZ

                  57,6

                  0805 50 10

                  AR

                  72,8

                  TR

                  143,1

                  ZA

                  178,0

                  ZZ

                  131,3

                  0808 10 80

                  AR

                  89,5

                  BR

                  91,3

                  CL

                  129,8

                  CN

                  65,7

                  NZ

                  151,4

                  US

                  209,8

                  ZA

                  106,2

                  ZZ

                  120,5

                  0809 29 00

                  TR

                  551,2

                  US

                  931,3

                  ZZ

                  741,3

         (1)  Kolmansien maiden kanssa käytävää ulkomaankauppaa koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 471/2009 täytäntöönpanosta maa- ja alueluokituksen ajan tasalle saattamisen osalta 27 päivänä marraskuuta 2012 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 1106/2012 (EUVL L 328, 28.11.2012, s. 7) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.


title: Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 453/2011, annettu 4 päivänä toukokuuta 2011 , lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan furfuraldehydin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen

text:
               12.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 123/1

         NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 453/2011,
   annettu 4 päivänä toukokuuta 2011,
   lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan furfuraldehydin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 ja 5 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

   1.   Voimassa olevat toimenpiteet

               (1)

               Neuvosto otti polkumyyntitutkimuksen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, seurauksena asetuksella (EY) N:o 95/95 (2) käyttöön paljoustullina sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin, jäljempänä ’lopulliset polkumyyntitoimenpiteet’, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan furfuraldehydin tuonnissa. Paljoustullin määrä oli 352 euroa tonnilta.

               (2)

               Kiinalaisen viejän pyynnöstä toukokuussa 1997 vireille pantu välivaiheen tarkastelu johti siihen, että toimenpiteiden soveltamista jatkettiin vielä neljällä vuodella neuvoston asetuksella (EY) N:o 2722/1999 (3).

               (3)

               Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto jatkoi näiden toimenpiteiden voimassaoloaikaa vielä viidellä vuodella huhtikuussa 2005 asetuksella (EY) N:o 639/2005 (4).

         2.   Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö

               (4)

               Lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (5) julkaisemisen johdosta komissiota pyydettiin 28 päivänä tammikuuta 2010 panemaan vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukainen kyseisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu. Pyynnön esitti kaksi unionin tuottajaa, Lenzing AG ja Tanin Sevnica kemična industrija d.d., jäljempänä ’pyynnön esittäjät’, joiden tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia furfuraldehydin koko tuotannosta unionissa.

               (5)

               Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.

         3.   Voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano

               (6)

               Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 27 päivänä huhtikuuta 2010 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanosta julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (6).

         4.   Tutkimus

   4.1   Tutkimusajanjakso

               (7)

               Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2009 ja 31 päivän maaliskuuta 2010 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin kaudella, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2007 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         4.2   Tutkimuksen osapuolet

               (8)

               Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjille sekä asianomaisen maan vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen maan edustajille.

               (9)

               Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

         4.3   Otos

               (10)

               Koska Kiinassa toimii ilmeisen suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia, katsottiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti asianmukaiseksi tutkia, olisiko syytä käyttää otantamenetelmää. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tarkastelun vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot. Koska yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut pyydettyjä tietoja, otosta ei ollut tarpeen valita.

         4.4   Saatujen tietojen tarkistaminen

               (11)

               Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan tai jotka olivat ilmoittautuneet vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

               (12)

               Kyselyyn vastasivat asianomaiset kaksi unionin tuottajaa, yksi tuoja/käyttäjä ja yksi vertailumaan eli Argentiinan tuottaja. Yksikään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa.

               (13)

               Komissio hankki ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien asianomaisten osapuolten toimitiloihin:

                           a)

                              Unionin tuottajat

                                       —

                                       Lenzing AG, jäljempänä ’Lenzing’, Itävalta

                                       —

                                       Tanin Sevnica kemična industrija d.d., jäljempänä ’Tanin’, Slovenia

                           b)

                              Etuyhteydetön tuoja/käyttäjä

                                       —

                                       International Furan Chemicals BV, jäljempänä ’IFC’, Rotterdam.

         B.   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

   1.   Tarkasteltavana oleva tuote

               (14)

               Tarkasteltavana oleva tuote on tässä tarkastelussa sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa ja sitä seuranneissa, edellä 2 ja 3 kappaleessa mainituissa tarkasteluissa, eli Kiinasta peräisin oleva furfuraldehydi, joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 2932 12 00, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. Furfuraldehydi tunnetaan myös nimellä 2-furaldehydi tai furfuraali.

               (15)

               Furfuraldehydi on vaaleankeltaista nestettä, jolla on selvästi erottuva pistävä tuoksu ja jota saadaan käsittelemällä erilaisia maatalousjätteitä. Furfuraldehydiä käytetään etupäässä joko öljynjalostuksessa valikoivana liuottimena voiteluöljyjen valmistamiseksi tai raaka-aineena furfuryylialkoholissa, josta valmistetaan valumuoteissa käytettävää tekohartsia.

         2.   Samankaltainen tuote

               (16)

               Tässä tutkimuksessa todettiin aikaisempien tutkimusten tavoin, että Kiinassa tuotettu, Euroopan unioniin viety furfuraldehydi, vertailumaassa Argentiinassa tuotettu ja sen kotimarkkinoilla myyty furfuraldehydi sekä unionin tuottajien unionissa valmistama ja myymä furfuraldehydi ovat fysikaalisilta ja kemiallisilta perusominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samanlaisia. Tämän vuoksi niitä pidettiin perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.

         C.   POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS

               (17)

               Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.

         1.   Yleistä

               (18)

               Tarkastelun vireillepanon yhteydessä otettiin yhteyttä tiedossa oleviin 34 kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, joista yksikään ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa, eikä yksikään niistä toimittanut sitä varten tietoja. Tämän vuoksi jäljempänä esitetyt polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät oli tehtävä käytettävissä olevien tietojen, erityisesti yhteistyössä toimivalta tuojalta/käyttäjältä, Eurostatilta ja Kiinan virallisista vientitilastoista saatujen ja tarkastelupyynnössä ilmoitettujen tietojen perusteella

         2.   Vertailumaa

               (19)

               Koska Kiina on siirtymätalous, normaaliarvo oli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti määritettävä asianmukaisessa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, jäljempänä ’vertailumaa’, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella taikka vertailumaasta muihin maihin, myös unioniin, suuntautuvan viennin hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti unionissa maksettu tai maksettava hinta, jota on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella voittomarginaalilla.

               (20)

               Vireillepanoilmoituksessa ehdotettiin, että vertailumaana normaaliarvon määritystä varten käytettäisiin Argentiinaa, kuten oli tehty alkuperäisessä tutkimuksessakin. Ilmoituksen tuloksena ei saatu yhtään ehdotettua vertailumaata koskevaa huomautusta.

               (21)

               Yksi furfuraldehydin argentiinalainen tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä vastaamalla kyselylomakkeeseen. Tutkimuksen mukaan Argentiinassa oli kilpailukykyiset furfuraldehydin markkinat, joilla noin 90 prosenttia tarjonnasta oli paikallistuotantoa ja loput tuotiin kolmansista maista. Argentiinan tuotantomäärä vastaa yli 70 prosenttia Kiinasta unioniin sisäistä jalostusta varten viedystä tuotemäärästä. Tämän vuoksi Argentiinan markkinoita pidettiin riittävän edustavina normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan osalta.

               (22)

               Tämän perusteella pääteltiin, kuten alkuperäisessä tutkimuksessakin, että Argentiina sopii perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi vertailumaaksi.

         3.   Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana

   3.1   Normaaliarvo

               (23)

               Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti tutkimuksessa yhteistyössä toimineelta vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen pohjalta eli etuyhteydettömien asiakkaiden Argentiinan kotimarkkinoilla maksaman tai niiden maksettavaksi tulevan hinnan perusteella, sillä myynnin todettiin tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä.

               (24)

               Tämän vuoksi normaaliarvoksi vahvistettiin tutkimuksessa yhteistyössä toimineen argentiinalaisen tuottajan etuyhteydettömiltä asiakkailtaan kotimarkkinoilla veloittamien hintojen painotettu keskiarvo.

               (25)

               Aluksi tutkittiin, oliko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä riippumattomille asiakkaille edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti eli oliko tuon myynnin määrä vähintään viisi prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan viennin kokonaismäärästä. Argentiinalaisen yhteistyössä toimivan tuottajan kotimarkkinamyynti katsottiin riittävän edustavaksi tutkimusajanjaksolla.

               (26)

               Tämän jälkeen komissio selvitti, voidaanko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä, kuinka suuri osuus samankaltaisen tuotteen argentiinalaisten markkinoiden riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta kotimarkkinamyynnistä oli ollut kannattavaa tutkimusajanjaksolla. Koska samankaltaisen tuotteen myynti oli tutkimusajanjaksolla kokonaisuudessaan kannattavaa, normaaliarvo perustui koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuun keskiarvoon.

         3.2   Vientihinta

               (27)

               Koska yksikään kiinalainen viejä ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa, vientihinnat määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella. Asianmukaiseksi perustaksi katsottiin yhteistyössä toimineen tuojan ja Eurostatin toimittamat tiedot tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin. Vaikka suurin osa kyseisestä tuonnista tapahtui sisäisen jalostuksen menettelyn mukaisesti (kiinalaisesta furfuraldehydistä jalostettiin edelleen furfuryylialkoholia vientiä varten), ei ollut mitään syytä olettaa, etteivätkö kyseiset tiedot tarjoaisi asianmukaista perustaa vientihintojen määrittämiselle.

         3.3   Vertailu

               (28)

               Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa tietyt kuljetus- ja vakuutuskustannusten erot, jotka vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen.

         3.4   Polkumyyntimarginaali

               (29)

               Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa samassa kaupan portaassa. Vertailu osoitti, että merkittävää polkumyyntiä tapahtui.

         4.   Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan

               (30)

               Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen polkumyynnin lisäksi tarkasteltiin myös polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan. Koska yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa, jäljempänä esitetyt päätelmät tehtiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti saatavissa olevien tietojen eli yhteistyössä toimineen tuojan toimittamien tietojen, Eurostatin tietojen, Kiinan virallisista vientitilastoista saatujen tietojen ja tarkastelupyynnön perusteella.

               (31)

               Tässä yhteydessä tarkasteltiin seuraavia tekijöitä: Kiinasta unioniin suuntautuneen tuonnin kehittyminen sisäisen jalostuksen menettelyssä, Kiinasta kolmansiin maihin suuntautuneen viennin kehittyminen ja kiinalaisten tuottajien käyttämätön kapasiteetti.

         4.1   Kiinasta tulleen tuonnin kehittyminen

               (32)

               Kiinan virallisten vientitilastojen mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvienti Kiinasta koko maailmaan kasvoi 117 prosenttia tarkastelujakson aikana. Viennin lisäys kohdistui pääasiassa Yhdysvaltojen ja muiden kolmansien maiden markkinoille.

               (33)

               Eurostatin tietojen ja todennettujen vientitietojen perusteella on syytä huomata, että tutkimusajanjakson aikana 99,9 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin suuntautui sisäiseen jalostukseen ja 0,1 prosenttia vapaaseen liikkeeseen. Tuontia vapaaseen liikkeeseen ei ollut lainkaan vuosina 2007 ja 2008. Tietojen kattavuuden varmistamiseksi vapaaseen liikkeeseen tarkoitettu tuonti on otettu huomioon kokonaistuontimäärässä, mutta kyseisen tuonnin hintakehityksen yksityiskohtainen tarkastelu katsottiin kuitenkin tarpeettomaksi näiden tuontimäärien vähäisyyden vuoksi.

               (34)

               Tuontimäärät Kiinasta sisäiseen jalostukseen ja vapaaseen liikkeeseen vähenivät vuodesta 2007 tutkimusajanjaksoon mennessä 67 prosenttia. Samaan aikaa kulutus unionin markkinoilla laski 24 prosenttia, kuten jäljempänä 45 kappaleessa selostetaan. Sisäiseen jalostukseen tuotu kiinalainen furfuraldehydi jalostettiin edelleen furfuryylialkoholiksi, joka tämän jälkeen vietiin unionin ulkopuolelle. Ei ole tietoja siitä, miten vapaaseen liikkeeseen suunnattu tuonti on käytetty unionissa, mutta voidaan olettaa, että jos toimenpiteet kumottaisiin, ainakin osa nykyisestä sisäiseen jalostukseen tuodusta määrästä tuotaisiinkin unionin markkinoille vapaaseen liikkeeseen sellaisenaan tai lopullisena jatkojalostustuotteena (furfuryylialkoholina) myytäväksi.

               (35)

               Kiinalaiset vientihinnat ovat vaihdelleet eri markkinoilla vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka vientihinta unioniin on tänä aikana laskenut voimakkaasti (11 prosenttia), muilla vientimarkkinoilla hinta on sen sijaan noussut noin 10 prosenttia. On kuitenkin huomattava, että tutkimusajanjakson aikana hinnat Yhdysvaltojen markkinoilla ovat olleet suurin piirtein samalla tasolla kuin unionissa, vaikka vienti muille markkinoille on Kiinan vientitilastojen mukaan ollut 19 prosenttia kalliimpaa tonnilta. Kun otetaan huomioon, että tarkasteltavana oleva tuote on erittäin homogeenista, tällaiset hintaerot voivat johtua ainoastaan kiinalaisten viejien tarkoituksellisesta hinnoittelustrategiasta, jossa käytetään korkeampia hintoja ja voittomarginaaleja markkinoilla, joilla on vähemmän kilpailua, kuin esimerkiksi unionin tai Yhdysvaltojen markkinoilla, joille tuotetta tuodaan halvempaan hintaan. Kun otetaan huomioon, että Kiinan kokonaisviennistä 46 prosenttia suuntautui unioniin ja Yhdysvaltoihin, voidaan päätellä, että hintasyrjintä voisi jatkua polkumyynnin ylläpitämiseksi ainakin unionin markkinoilla, jos tullien annettaisiin raueta.

         4.2   Viejien käytettävissä oleva kapasiteetti

               (36)

               Koska Kiinan furfuraldehyditeollisuudesta on saatavilla vain vähän julkista tietoa, seuraavat päätelmät perustuvat pääasiassa tarkastelupyynnössä annettuihin tietoihin.

               (37)

               Tarkastelupyynnön mukaan kiinalainen furfuraldehydin tuotanto on vuodesta 1999 lähtien tasaisesti kasvanut. Vuonna 2009 tuotantomäärä oli noin 320 000 tonnia. Kapasiteetin käyttöasteen todetaan olevan noin 94 prosenttia, mikä tarkoittaa sitä, että Kiinassa on vuositasolla 20 000 tonnia käyttämätöntä kapasiteettia; tämä on suurin piirtein puolet yhteisön kokonaiskulutuksesta. Kiinassa sanotaan tätä nykyä toimivan yli 200 furfuraldehyditehdasta, joista yhä useampi harjoittaa vientiä.

               (38)

               Edellä mainitun perusteella voidaan päätellä, että jos toimenpiteet kumottaisiin, voidaan olettaa, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Kiinasta unionin markkinoille tapahtuisi merkittävissä määrin sisäisen jalostuksen menettelyn ulkopuolella ja polkumyynti jatkuisi mitä todennäköisimmin.

         5.   Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät

               (39)

               Kun otetaan huomioon Kiinan suuri tuotantokapasiteetti, kiinalaisten tuottajien kyky lisätä tuotantoaan nopeasti ja suunnata sitä vientimarkkinoille sekä kyseisen viennin hinnoittelu, on perusteltua olettaa, että toimenpiteiden kumoaminen johtaisi siihen, että asianomaista tuotetta alettaisiin viedä uudelleen Kiinasta unioniin myös muuten kuin sisäisen jalostuksen menettelyssä.

               (40)

               Nykyisestä sisäisen jalostuksen menettelyssä tehdystä tuonnista ei peritä polkumyyntitullia. Tämän vuoksi katsotaan, että nämä hinnat ovat osoitus myös tulevasta hintatasosta siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin. Näin ollen todettiin, että Kiinan harjoittama vienti sisäisen jalostuksen menettelyssä oli polkumyyntiä, jossa unionin tuottajien hinnat alitettiin 11 prosentilla tutkimusajanjaksona, kuten jäljempänä 69 kappaleessa todetaan.

               (41)

               Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että Kiinasta tuleva vienti tapahtuu edelleen polkumyynnillä ja että polkumyynnin jatkuminen unionin markkinoilla on todennäköistä, jos nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden annetaan raueta.

         D.   UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ

               (42)

               Unionin tuotannonalan muodostavat kaksi yritystä, jotka ovat Lenzing AG (Itävalta) ja Tanin Sevnica kemična industrija d.d. (Slovenia), joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotannosta oli 100 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Ne vastasivat komission kyselyyn ja toimivat täysimääräisesti yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Tämän perusteella katsotaan, että nämä kaksi unionin tuottajaa muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan. Luottamuksellisuussyistä unionin tuotannonalan toimintaa koskevat tiedot esitetään jäljempänä pelkästään indeksilukuina.

               (43)

               Alkuperäiseen tutkimukseen verrattuna unionin tuotannonala on merkittävästi muuttunut: espanjalainen tuottaja Furfural Español S.A., joka on nykyiseltä nimeltään Nutrafur ja joka jätti alkuperäisen valituksen käsiteltäväksi vuonna 1994, lopetti toimintansa lokakuussa 2008. Nutrafur, joka kannattaa tätä tarkastelupyyntöä, ei ole osallistunut tähän menettelyyn. Nutrafur toimii yhä markkinoilla kauppiaana, joka ostaa tarkasteltavana olevaa tuotetta sen aiemmilta kilpailijoilta unionissa. Pyynnössä mainitut Nutrafurin tuotantoluvut vuosilta 2007 ja 2008 on sisällytetty unionin markkinoiden kulutukseen.

         E.   TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA

   1.   Kulutus unionin markkinoilla

               (44)

               Unionin furfuraldehydin kulutuksen määrittämisessä on käytetty perusteena unionin tuotannonalan myyntimääriä unionin markkinoilla (mukaan lukien Nutrafurin myyntimäärät, kun se vielä valmisti furfuraldehydiä), johon on lisätty sisäiseen jalostukseen tarkoitettu tuonti Kiinasta ja tuonti vapaaseen liikkeeseen muista kolmansista maista tuojalta nimeltä International Furan Chemicals BV, jäljempänä ’IFC’, ja Eurostatilta saatujen todennettujen tietojen mukaisesti. Koska Eurostat ei luottamuksellisuussyistä anna kaikkia tietoja, Eurostatin tietoja käytettiin ainoastaan muiden kolmansien maiden paitsi Kiinan ja Dominikaanisen tasavallan tuonnin osalta, koska IFC oli ainoa furfuraldehydin tuoja kyseisistä maista.

               (45)

               Tämän perusteella unionin kulutus laski tarkastelujakson aikana 24 prosenttia – vuonna 2007 se oli 48 534 tonnia ja tutkimusajanjakson aikana 36 725 tonnia.

                  Taulukko 1 –   Yhteisön kulutus

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Tonnia

                           48 534

                           45 738

                           38 175

                           36 725

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           94

                           79

                           76

                           Vuosimuutos

                           –6

                           –15

                           –3

                              Lähde: Unionin tuotannonalan ja IFS:n tarkistetut kyselyvastaukset, tarkastelupyyntö ja Eurostat.

         2.   Tuonti Kiinasta

   2.1   Määrä, markkinaosuus ja hinnat

               (46)

               Kiinan vientitilastojen mukaan Kiinan tuonti vapaaseen liikkeeseen oli merkityksettömän vähäistä (2,5 tonnia) tutkimusajanjakson aikana ja suurin osa Kiinan tuonnista tapahtui sisäisen jalostuksen menettelyä käyttäen. Kiinan sisäisen jalostuksen menettelyn käyttö väheni vuoden 2007 määrästä, joka oli 8 264, tutkimusajanjaksona todettuun 2 749 tonniin, eli 67 prosenttia. Kiinan tuonti sisäisen jalostuksen menettelyn avulla oli suurimmillaan eli noin 10 000 tonnia vuonna 2008 ja väheni sitä seuranneina vuosina. Tarkastelujaksolla Kiinan markkinaosuus sisäiseen jalostukseen tuonnista laski 17 prosentista 8 prosenttiin eli 9 prosenttiyksikköä.

               (47)

               Vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä kiinalainen sisäisen jalostuksen menettelyn hinta laski 12 prosenttia 774 eurosta 685 euroon.

                  Taulukko 2 –   Tuonti Kiinasta

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Tonnia

                           8 264

                           10 002

                           5 159

                           2 749

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           121

                           62

                           33

                           Vuosimuutos

                           21

                           –59

                           –29

                           Markkinaosuus

                           17 %

                           22 %

                           14 %

                           7 %

                           Hinta (euroa/tonni)

                           774

                           1 014

                           690

                           685

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           131

                           89

                           88

                              Lähde: IFC:n tarkistetut kyselyvastaukset.

         3.   Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrät ja hinnat

               (48)

               Tässä yhteydessä olisi huomattava, että tuonti Dominikaanisesta tasavallasta koostui, samoin kuin alkuperäisenkin tutkimuksen aikana, pelkästään emoyhtiön eurooppalaiselle tytäryhtiölleen toimittamista lähetyksistä, jotka käytettiin furfuryylialkoholin tuotantoon. Näin ollen kyseisen myynnin hinnat olivat keskenään etuyhteydessä olevien yritysten välisiä siirtohintoja, jotka eivät vastanneet todellisia markkinahintoja. Eurostatin mukaan furfuraldehydin tuonti unioniin muista maista kuin Kiinasta kehittyi seuraavasti (määrä ja keskihinnat):

                  Taulukko 3 –   Tuonti unioniin Dominikaanisesta tasavallasta

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Tonnia

                           32 003

                           27 662

                           24 996

                           25 959

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           86

                           78

                           81

                           Vuosimuutos

                           –14

                           –8

                           3

                           Markkinaosuus

                           66 %

                           60 %

                           65 %

                           71 %

                           Hinta (euroa/tonni)

                           809

                           982

                           582

                           670

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           121

                           72

                           83

                  Taulukko 4 –   Tuonti unioniin muista kolmansista maista

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Tonnia

                           1 687

                           1 583

                           1 226

                           1 158

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           94

                           73

                           69

                           Vuosimuutos

                           –6

                           –21

                           –4

                           Markkinaosuus

                           3 %

                           3 %

                           3 %

                           3 %

                           Hinta (euroa/tonni)

                           800

                           997

                           632

                           621

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           125

                           79

                           78

               (49)

               Tarkastelujakson aikana furfuraldehydin tuonti Dominikaanisesta tasavallasta laski 19 prosenttia ja muista kolmansista maista 31 prosenttia. Dominikaanisesta tasavallasta peräisin olevan tuonnin vähenemisestä huolimatta sen markkinaosuus kuitenkin kasvoi 66 prosentista 71 prosenttiin. Kaikki kyseinen tuonti käytettiin Domikaanisessa tasavallassa toimivan tuottajan eurooppalaisen tytäryhtiön furfuryylialkoholin tuotantoon. Näin ollen kyseisen myynnin hinnat olivat keskenään etuyhteydessä olevien yritysten välisiä siirtohintoja, jotka eivät välttämättä vastaa todellisia markkinahintoja.

         3.1   Kiinasta muihin kolmansiin maihin suuntautuneen viennin määrät ja hinnat

               (50)

               Vientimäärät kasvoivat tarkastelujakson aikana 105 prosenttia, mikä vastaa noin 9 prosenttia unionin yhteenlasketusta myynnistä tutkimusajanjakson aikana. On myös huomattava, että unionin tuotannonalan muihin kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hinnat olivat tutkimusajanjaksona alhaisia. Syynä oli suuriin määriin ja alhaisiin hintoihin perustuva kilpailu kiinalaisen furfuraldehydin kanssa muissa kolmansissa maissa.

                  Taulukko 5 –   Unionin tuotannonalan viennin määrä muihin kolmansiin maihin ja vientihinnat

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Määrät – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           136

                           211

                           205

                           Vuosimuutos

                           36

                           75

                           –6

                           Hinnat – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           114

                           88

                           82

                           Vuosimuutos

                           14

                           –26

                           –6

         4.   Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

               (51)

               Unionin tuotannonalan, eli Lenzing- ja Tanin-yritysten, taloudellista tilannetta tarkastellaan seuraavassa.

         4.1   Tuotanto

               (52)

               Unionin tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto kasvoi tarkastelujakson aikana 14 prosenttia.

                  Taulukko 6 –   Unionin tuotanto

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           109

                           114

                           114

                           Vuosimuutos

                           9

                           5

                           0

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.2   Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

               (53)

               Unionin tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetti pysyi tarkastelujakson ajan vakaana. Unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste kasvoi 12 prosenttiyksiköllä 85 prosentista 97 prosenttiin, joten lähes koko kapasiteetti oli käytössä.

                  Taulukko 7 –   Unionin tuotantokapasiteetti

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           100

                           100

                           100

                           Kapasiteetin käyttöaste

                           85 %

                           92 %

                           96 %

                           97 %

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.3   Varastot

               (54)

               Taulukosta ilmenee, että unionin tuotannonalan varastot lisääntyivät 26 prosenttia tarkastelujakson aikana. Varastojen kasvu oli erityisen merkittävää vuosien 2007 ja 2008 välillä, jolloin niiden määrä lisääntyi 193 prosenttia.

                  Taulukko 8 –   Varastot

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           293

                           165

                           126

                           Vuosimuutos

                           193

                           – 128

                           –40

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.4   Myyntimäärät ja markkinaosuus

               (55)

               Unionin tuotannonalan myynnin määrä unionin markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille kasvoi 13 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Myyntimäärien kasvun vuoksi unionin tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 5 prosenttiyksikköä saman tarkastelujakson aikana.

                  Taulukko 9 –   Myyntimäärät ja unionin markkinaosuus

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           100

                           112

                           113

                           Markkinaosuuden vaihtelu

                           10–20 %

                           10–20 %

                           14–24 %

                           15–25 %

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.5   Keskimyyntihinnat

               (56)

               Tarkastelujakson aikana unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat keskimääräiset myyntihinnat laskivat 1 prosentin. Keskimyyntihinnat nousivat 11 prosenttia ja saavuttivat huippunsa vuonna 2008, mutta putosivat nopeasti seuraavana vuonna. Myyntihintojen lievää laskua on tarkasteltava yhdessä tuotannon yksikkökustannusten 5 prosentin kasvun kanssa, mitä unionin tuotannonala ei pystynyt kattamaan.

                  Taulukko 10 –   Keskimyyntihinta EU:ssa

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           111

                           98

                           99

                           Vuosimuutos

                           11

                           –13

                           1

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.6   Keskimääräiset tuotantokustannukset

               (57)

               Keskimääräiset tuotantokustannukset kasvoivat tarkastelujaksolla 5 prosenttia, mikä johtui pääasiassa työvoiman kasvusta ja siitä johtuvista yhteenlaskettujen työvoimakustannusten noususta.

                  Taulukko 11 –   Keskimääräiset tuotantokustannukset

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Indeksi (2007 = 100)

                           100

                           105

                           105

                           105

                           Vuosimuutos

                           5

                           0

                           0

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.7   Kannattavuus ja kassavirta

               (58)

               Unionin tuotannonalan kannattavuus heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla, ja kassavirta väheni 56 prosenttia. Tämä johtui myyntihintoihin kohdistuneesta paineesta, vaikka sekä tuotanto että myynti kasvoivat.

                  Taulukko 12 –   Kannattavuus ja kassavirta

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Kannattavuus – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           175

                           –7

                           –4

                           Vuosimuutos

                           75

                           – 182

                           3

                           Kassavirta – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           144

                           49

                           44

                           Vuosimuutos

                           44

                           –95

                           –5

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.8   Investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti

               (59)

               Investointien määrä väheni 95 prosenttia vuoden 2007 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Sijoitetun pääoman tuotto (tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevina voittoina tai tappioina suhteessa investointien nettokirjanpitoarvoon) laski jakson aikana huomattavasti investointien kehityksen mukaisesti. Kannattavuuden ja kassavirran heikkenemisen myötä pyynnön esittäjien mahdollisuudet hankkia pääomaa ovat huonontuneet merkittävästi tarkastelujaksolla. Pyynnön esittäjien tilanteen heikkeneminen näkyy selvästi myös niiden investoinneissa, joiden määrä väheni 95 prosenttia tarkastelujaksolla.

                  Taulukko 13 –   Investoinnit ja investointien tuotto

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Investoinnit – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           61

                           2

                           5

                           Vuosimuutos

                           –39

                           –59

                           3

                           Sijoitetun pääoman tuotto – indeksi (2007 = 100)

                           100

                           196

                           –7

                           –4

                           Vuosimuutos

                           96

                           – 203

                           3

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.9   Työllisyys ja tuottavuus

               (60)

               Työllisyys unionin tuotannonalalla parani 8 prosenttia. Tuottavuus ilmaistuna tuotantomääränä (tonneina) työntekijää kohti vuodessa nousi 6 prosenttia. Unionin tuotannonalan yhteenlasketut työvoimakustannukset kasvoivat tarkastelujakson aikana 16 prosenttia.

                  Taulukko 14 –   Työllisyys ja tuottavuus

                           Vuosi

                           2007

                           2008

                           2009

                           Tutkimusajanjakso

                           Työllisyys – indeksi

                           100

                           109

                           109

                           108

                           Tuottavuus (tonnia/työntekijä) – indeksi

                           100

                           100

                           105

                           106

                           Työvoimakustannukset – indeksi

                           100

                           114

                           115

                           116

                              Lähde: Unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

         4.10   Polkumyyntimarginaalin merkittävyys

               (61)

               Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat huomioon ottaen nykyisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.

         4.11   Polkumyynnin vaikutuksista toipuminen

               (62)

               Kuten useimpien edellä lueteltujen indikaattoreiden myönteinen kehitys osoittaa, yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne oli tarkastelujaksolla osittain toipunut Kiinasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahingollisista vaikutuksista.

         4.12   Kasvu

               (63)

               Tarkastelujakson aikana unionin kulutus laski 24 prosenttia ja unionin tuotannonalan tuotanto, myyntimäärät ja markkinaosuus kasvoivat. Samaan aikaan Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus laskivat. Unionin tuotannonala ei kuitenkaan kyennyt hyötymään toimenpiteistä täysimääräisesti, koska Kiinasta peräisin olleen myyntihintoihin kohdistuneen paineen vuoksi unionin tuotannonala ei tuottanut voittoa eikä päässyt tulostavoitteisiinsa.

         5.   Unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta koskevat päätelmät

               (64)

               Dominikaanisesta tasavallasta peräisin olevaa furfuraldehydiä ei ole saatavissa unionin vapailla markkinoilla. Tämän vuoksi ei havaittu mitään viitteitä siitä, että kyseinen tuonti olisi vaikeuttanut unionin tuotannonalan asemaa. Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti väheni niin merkittävästi, että sen ei voida katsoa olevan merkityksellistä, vaikka hintataso olisi hyvin alhainen.

               (65)

               Kiinan vastaiset toimenpiteet ovat vaikuttaneet myönteisesti unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen, koska useimmat vahingon osoittimet kuvastivat myönteistä kehitystä: tuotanto, myyntimäärät ja myynnin arvo kasvoivat. Kulutuksen laskusta huolimatta unionin tuotannonala pystyi kasvattamaan markkinaosuuttaan. Kannattavuus heikkeni kuitenkin huomattavasti tutkimusajanjakson aikana. Unionin tuotannonala ei ole ollut sellaisessa asemassa, jossa se olisi päässyt voittotavoitteeseen, joka alkuperäisessä tutkimuksessa asetettiin 5 prosenttiin tuotannonalan kehityksen varmistamiseksi. Näin ollen voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa ja sen taloudellinen tilanne on yhä heikko.

         F.   VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

               (66)

               Edellä 39 ja 40 kappaleessa todetaan, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti siihen, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtuva vienti unioniin lisääntyisi huomattavasti.

               (67)

               Kuten edellä on todettu, kiinalaisilla tuottajilla on potentiaalia suunnata unionin markkinoille suuria tuontimääriä, jos toimenpiteet kumotaan. Tarkastelupyynnön mukaan vuonna 2009 Kiinan tuotantokapasiteetti oli 320 000 tonnia, josta käyttämätöntä kapasiteettia oli ainakin 20 000 tonnia. Lisäksi vaikuttaa siltä, että muut vientimarkkinat, kuten Japani, Thaimaa ja Yhdysvallat, eivät pysty ottamaan vastaan käyttämätöntä kapasiteettia, joten se suunnattaisiin luultavimmin unionin markkinoille.

               (68)

               Hintojen osalta Kiinan vientitilastoista käy ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinta Yhdysvaltoihin oli samankaltainen kuin unioniin suuntautuvassa viennissä, joka tapahtui käyttämällä sisäisen jalostuksen menettelyä. Kiinasta muille vientimarkkinoille suuntautuvan viennin hinnat olivat korkeammat.

               (69)

               Koska kiinalaiset hinnat alittavat unionin tuotannonalan hinnat 11 prosentilla, olisi todennäköistä, että kiinalaiset viejät jatkaisivat näitä käytäntöjään saadakseen menettämänsä markkinaosuuden takaisin, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Kyseinen toimintatapa sekä kiinalaisten viejien kyky toimittaa huomattavia määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille vaikuttaisi erittäin kielteisesti unionin tuotannonalaan ja varsinkin sen kannattavuuteen.

               (70)

               Edellä esitetyn perusteella päätellään, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vahingon toistumiseen.

         G.   UNIONIN ETU

   1.   Alustavat huomiot

               (71)

               Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko nykyisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassa pitäminen kokonaisuutena katsoen unionin edun vastaista.

               (72)

               Unionin edun määrittäminen perustui arviointiin kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotannonalan, tuojien/kauppiaiden sekä käyttäjien ja tavarantoimittajien etunäkökohdista.

               (73)

               Aiemmissa tutkimuksissa todettiin, ettei toimenpiteiden käyttöönotto ole unionin edun vastaista. Lisäksi tämä tutkimus on toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, joten siinä tarkastellaan tilannetta, jossa polkumyyntitoimenpiteet ovat voimassa.

               (74)

               Tällä perusteella tutkittiin, oliko polkumyynnin jatkumisen ja vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, että toimenpiteiden voimassa pitäminen ei tässä erityistapauksessa ole unionin edun mukaista.

         2.   Unionin tuotannonalan etu

               (75)

               Unionin tuotannonala on osoittautunut elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Tästä olivat osoituksena erityisesti tuotannon ja myynnin myönteinen kehitys aikana, jolloin kulutus unionissa laski. Valtavan hintapaineen vuoksi kannattavuus ei kuitenkaan kehittynyt myönteisesti.

               (76)

               Koska Kiinassa on käyttämätöntä kapasiteettia furfuraldehydin tuotantoon eivätkä muut vientimarkkinat (kuten Japani, Thaimaa ja Yhdysvallat) kykene ottamaan vastaan käyttämätöntä kapasiteettia, kiinalaiset viejät pyrkisivät mitä luultavimmin saamaan takaisin menettämänsä markkinaosuuden jatkamalla polkumyyntiä unionin markkinoille, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

               (77)

               Jos polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei jatkettaisi, unionin tuotannonalan tilanne mitä todennäköisimmin heikkenisi voimakkaasti Kiinasta alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vuoksi, kuten 65–68 kappaleessa selostetaan.

         3.   Tuojien etu

               (78)

               Ainoastaan yksi unionin tuoja toimi menettelyssä yhteistyössä: kyseessä on IFC-yritys, joka sijaitsee Alankomaissa ja jonka omistaa Dominikaanisessa tasavallassa furfuraldehydiä valmistava yritys. IFC on ainoa furfuraldehydin aktiivinen tuoja unionissa, sillä muut yritykset tuovat kyseistä tuotetta ainoastaan ajoittain. IFC on merkittävin toimija unionin furfuraldehydi- ja furfuryylialkoholimarkkoinoilla: sen osuus on noin 80 prosenttia kulutuksesta unionissa. IFC harjoittaa tuontia Dominikaanisesta tasavallasta, Kiinasta sisäisen jalostuksen menettelyssä ja muista kolmansista maista. Tämän lisäksi IFC on unionin tuotannonalan suurin asiakas: se ostaa noin 32 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä. Geelissä Belgiassa toimiva IFC:hen etuyhteydessä oleva TFC-yritys jalostaa kyseisen furfuraldehydin furfuryylialkoholiksi.

               (79)

               Kyseinen tuoja on melko neutraalissa asemassa menettelyssä, koska se toisaalta haluaisi ostaa kiinalaista furfuraldehydiä ilman rajoituksia ja sisäisen jalostuksen menettelyn tullivaatimuksia, mutta toisaalta se haluaisi unionin tuotannonalan pysyvän toiminnassa, jotta se voisi ostaa tarkasteltavana olevaa tuotetta lyhyellä toimitusajalla. Lisäksi toimenpiteiden jatkaminen poistaa kilpailun sen emoyhtiöltä Dominikaanisessa tasavallassa ja vahvistaa yhtymän asemaa EU:n furfuraldehydi- ja furfuryylialkoholimarkkinoilla (sisäinen jalostus mukaan luettuna).

         4.   Käyttäjien etu

               (80)

               Komissio lähetti kyselylomakkeen 27:lle furfuraldehydin käyttäjäyritykselle. Ainoastaan kolme käyttäjää toimi menettelyssä yhteistyössä. Ne eivät kuitenkaan ostaneet furfuraldehydiä Kiinasta vaan suoraan unionin tuotannonalalta. Kyseisille öljynjalostusta ja voiteluöljyteollisuutta edustaville käyttäjille furfuraldehydin merkitys liiketoimintaan on vähäistä. Näin ollen polkumyyntitoimenpiteet eivät ole erityisesti tuntuneet yritysten toiminnassa.

         5.   Unionin etua koskevat päätelmät

               (81)

               Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään, ettei ole pakottavia syitä olla jatkamatta nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista.

         H.   POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

               (82)

               Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia. Toimitetut asiaan liittyvät huomautukset analysoitiin, mutta ne eivät johtaneet niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden muuttumiseen, joiden perusteella päätettiin jatkaa polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaoloa.

               (83)

               Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan todeta, että Kiinasta peräisin olevan furfuraldehydin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 639/2005 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamista olisi jatkettava. Toimenpiteet muodostuvat paljoustullista.

               (84)

               Koska paljoustulli on asetettu vuonna 1995 tehdyn alkuperäisen tutkimuksen tulosten perusteella eikä niitä ole sen jälkeen tarkistettu, katsotaan kuitenkin aiheelliseksi arvioida, onko tullin määrä yhä asianmukainen. Komissio harkitsee tältä osin perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun käynnistämistä sen omasta aloitteesta,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   1.   Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, tällä hetkellä CN-koodiin 2932 12 00 luokiteltavan 2-furaldehydin (tunnetaan myös nimellä furfuraldehydi tai furfuraali) tuonnissa unioniin.
   2.   Sovellettava tulli on 352 euroa tonnilta.
   3.   Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (7) 145 artiklan mukaisesti, tämän artiklan 2 kohdan perusteella laskettua polkumyyntitullia alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
   4.   Voimassa olevia tullimääräyksiä sovelletaan, jollei toisin säädetä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 4 päivänä toukokuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         MARTONYI J.

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EYVL L 15, 21.1.1995, s. 11.

      (3)  EYVL L 328, 22.12.1999, s. 1.

      (4)  EUVL L 107, 28.4.2005, s. 1.

      (5)  EUVL C 16, 22.1.2010, s. 40.

      (6)  EUVL C 107, 27.4.2010, s. 10.

      (7)  EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 541/2013, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2013 , kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

text:
               14.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 162/5

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 541/2013,
   annettu 13 päivänä kesäkuuta 2013,
   kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),
   ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

               (2)

               Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 13 päivänä kesäkuuta 2013.

            Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

         Jerzy PLEWA

            Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

      (1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

      LIITE
      Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

                  (EUR/100 kg)

                  CN-koodi

                  Kolmansien maiden koodi (1)

                  Kiinteä tuontiarvo

                  0702 00 00

                  MK

                  55,8

                  TN

                  30,0

                  TR

                  69,6

                  ZZ

                  51,8

                  0707 00 05

                  EG

                  172,5

                  MK

                  28,7

                  TR

                  142,5

                  ZZ

                  114,6

                  0709 93 10

                  TR

                  142,7

                  ZZ

                  142,7

                  0805 50 10

                  AR

                  103,9

                  TR

                  115,2

                  ZA

                  114,0

                  ZZ

                  111,0

                  0808 10 80

                  AR

                  152,2

                  BR

                  108,3

                  CL

                  127,0

                  CN

                  96,2

                  NZ

                  138,5

                  US

                  161,5

                  ZA

                  111,2

                  ZZ

                  127,8

                  0809 10 00

                  IL

                  342,4

                  TR

                  198,3

                  ZZ

                  270,4

                  0809 29 00

                  TR

                  408,9

                  US

                  752,9

                  ZZ

                  580,9

                  0809 30

                  IL

                  214,0

                  MA

                  207,9

                  TR

                  196,9

                  ZZ

                  206,3

                  0809 40 05

                  CL

                  118,6

                  IL

                  308,9

                  ZZ

                  213,8

         (1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.


title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/905, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2015, erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän suuren muutoksen hyväksymisestä (Pecorino Toscano (SAN))

text:
               13.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 148/7

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/905,
   annettu 10 päivänä kesäkuuta 2015,
   erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän suuren muutoksen hyväksymisestä (Pecorino Toscano (SAN))
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 52 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio on asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tutkinut Italian esittämän pyynnön, joka koski komission asetuksen (EY) N:o 1263/96 (2), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 306/2010 (3), nojalla rekisteröidyn suojatun alkuperänimityksen ”Pecorino Toscano” eritelmän muutoksen hyväksymistä.

               (2)

               Koska kyseessä ei ole asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan mukainen vähäinen muutos, komissio julkaisi muutospyynnön kyseisen asetuksen 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (4).

               (3)

               Koska komissiolle ei ole toimitettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan mukaisia vastaväitteitä, eritelmän muutos olisi hyväksyttävä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   Hyväksytään nimitystä ”Pecorino Toscano” (SAN) koskeva eritelmän muutos, joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   2 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2015.

            Komission puolesta,

            puheenjohtajan nimissä

         Phil HOGAN

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Komission asetus (EY) N:o 1263/96, annettu 1 päivänä heinäkuuta 1996, asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten nimien ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä (EYVL L 163, 2.7.1996, s. 19).

      (3)  Komission asetus (EU) N:o 306/2010, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2010, erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän suurten muutosten hyväksymisestä [Pecorino Toscano (SAN)] (EUVL L 94, 15.4.2010, s. 19).

      (4)  EUVL C 18, 21.1.2015, s. 12.