title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1953, annettu 29 päivänä lokakuuta 2015, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Venäjän federaatiosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen raesuunnattujen levyvalmisteiden tuonnissa

text:
               30.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 284/109

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/1953,
   annettu 29 päivänä lokakuuta 2015,
   lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Venäjän federaatiosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen raesuunnattujen levyvalmisteiden tuonnissa
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan
   sekä katsoo seuraavaa:
   A.   MENETTELY

   1.   Väliaikaiset toimenpiteet

               (1)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, otti 13 päivänä toukokuuta 763 asetuksella (EU) 2015/2015 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tuotaessa Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Japanista, Korean tasavallasta, jäljempänä ’Korea’, Venäjän federaatiosta, jäljempänä ’Venäjä’ ja Amerikan yhdysvalloista, jäljempänä ’Yhdysvallat’ (kaikki yhteensä jäljempänä ’asianomaiset maat’), peräisin olevia piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettuja raesuunnattuja levyvalmisteita, jäljempänä ’GOES-tuotteet’.

               (2)

               Menettely pantiin vireille 14 päivänä elokuuta 2014, kun European Steel Association (Eurofer), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli esittänyt 30 päivänä kesäkuuta 2014 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus kaikista unionin GOES-tuottajista on yli 25 prosenttia.

               (3)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 2013 ja 30 päivän kesäkuuta 2014 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         2.   Myöhempi menettely

               (4)

               Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaava neuvonantaja järjesti kuulemisen seuraavien japanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien kanssa: JFE Steel Corporation ja Nippon Steel & Sumitoma Metal Corporation.

               (5)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27, 224 ja 239 kappaleessa todetaan, komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehtiin viisi uutta tarkastuskäyntiä seuraavien käyttäjien toimitiloihin Euroopan unionissa:

                           —

                           Siemens Aktiengesellschaft, München, Saksa

                           —

                           ABB AB, Bryssel, Belgia

                           —

                           SGB-Smit Group, Regensburg, Saksa

                           —

                           Končar – Distribution and Special Transformers, Inc., Zagreb, Kroatia

                           —

                           Schneider Electric S.A., Metz, Ranska.

               (6)

               Lisäksi seuraavien unionin tuottajien toimitiloihin tehtiin kolme tarkastuskäyntiä:

                           —

                           ThyssenKrupp Electrical Steel UGO SAS, Isbergues, Ranska

                           —

                           ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH, Gelsenkirchen, Saksa

                           —

                           Tata Steel UK Limited (Orb Electrical Steels), Newport, Yhdistynyt kuningaskunta.

               (7)

               Kaikille osapuolille ilmoitettiin ne olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella komissiolla oli tarkoitus ottaa käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia. Kuulemisesta vastaava neuvonantaja järjesti kuulemisen käyttäjäjärjestön kanssa.

               (8)

               Komissio tutki asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset, ja muutti tarvittaessa päätelmiä niiden mukaisesti.

         B.   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

               (9)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana ovat Kiinasta, Japanista, Koreasta, Venäjältä ja Yhdysvalloista peräisin olevat piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistetut raesuunnatut levyvalmisteet, jotka ovat paksuudeltaan yli 0,16 mm ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7225 11 00 ja ex 7226 11 00, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.

               (10)

               Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa määritelty tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote eivät ole samanlaisia tuotteita, kuten saman asetuksen johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, koska niillä ei ole samoja fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia eikä niitä käytetä samaan tarkoitukseen. Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, yksi käyttäjien järjestö ja kaksi yksittäistä käyttäjää väittivät, että tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin ja/tai DR-laadun (domain refined) tuotelajit olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle, koska niitä ei tuoteta unionissa riittäviä määriä tai lainkaan. Yksi näistä vientiä harjoittavista tuottajista täsmensi, että tutkimuksen ulkopuolelle pitäisi jättää tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg ja magneettipolarisoituma yli 1,88 T. Toinen vientiä harjoittava tuottaja vaati sellaisten tuotelajien sulkemista pois, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,95 W/kg, koska kilpailu on vain vähäisessä määrin päällekkäistä unionin tuotannonalan tarjoamien tuotelajien kanssa. Eräs toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tutkimuksen ulkopuolelle olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg enintään 1,7T/50 Hz:ssä ja permeabiliteetti (induktio) vähintään 1,88 T, sekä tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 1,05 W/kg enintään 1,7T/50 Hz:ssä ja permeabiliteetti (induktio) vähintään 1,91 T. Yksi käyttäjä väitti vielä, että tutkimuksen ulkopuolelle olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,80 W/kg enintään 1,7T/50 Hz:ssä sekä pienikohinaiset tuotelajit, joiden B800-faktori on vähintään 1,9 T. Jotkin osapuolet väittivät myös, että niiden tuotelajien, joiden ferromagneettiset häviöt ovat pienimmät, ominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat merkittävästi erilaiset, minkä vuoksi samat asiakkaat eivät osta niitä eivätkä ne kilpaile tarkasteltavana olevan tuotteen muiden lajien kanssa. Yksi käyttäjä väitti vielä, että olisi tehtävä kaksi erillistä vahinkoon, syy-yhteyteen ja unionin etuun liittyvää analyysiä. Eräs toinen käyttäjä pyysi väliaikaisten toimenpiteiden peruuttamista, ja ellei tämä ole mahdollista, ainakin sitä, että suuren permeabiliteetin tuotelajit (eli tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg) jätetään pois tuotteen määritelmästä.

               (11)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet toistivat saman pyynnön. Yhden käyttäjän mukaan se, että komissio vahvisti erilliset vähimmäistuontihinnat GOES-tuotteiden kolmelle eri luokalle osoittaa, että eri luokkien tarkastelu erikseen on merkityksellistä, minkä vuoksi poisjättäminen on perusteltua.

               (12)

               Komissio katsoi, että tarkasteltavana olevia tuotteita ovat seostettua terästä olevat levytuotteet, joissa on raesuunnattu rakenne, joka mahdollistaa tuotteen magneettikentän johtavuuden, riippumatta ferromagneettisesta häviöstä tai kohinatasosta taikka siitä ovatko kyseessä perinteiset tai suuren permeabiliteetin tuotteet. Raesuunnattu rakenne rajaa teräksen teknisiä ja fyysisiä ominaisuuksia niin, että kyseessä on ainutlaatuinen tuote, jolla on poikkeuksellisen leveä raerakenne. Tuotteen määritelmä kattaa näin ollen tarkasti määritellyn tuotteen. Havaittiin myös, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tuotelajit ovat kemiallisesti samanlaisia ja niillä on yksi pääasiallinen käyttötarkoitus eli muuntajien tuotanto. Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajit ovat jossakin määrin vaihdettavissa keskenään.

               (13)

               Väitteestä, jonka mukaan poisjättäminen olisi perusteltua siksi, että unionin tuottajat eivät tuota riittävästi tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjä tuotelajeja, on ensinnäkin muistettava, että perusasetuksessa ei ole mitään vaatimusta, jonka mukaan unionin tuotannonalan olisi tuotettava tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia tuotelajeja kaupallisessa laajuudessa. Lisäksi unionin tuotannonala tuotti useita suuren permeabiliteetin tuotelajeja tutkimusajanjaksolla. Kuten jäljempänä 131 kappaleessa todetaan, tarkastuksessa kävi myös ilmi, että unionin tuottajat ovat investoineet tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajien tuotantoon, minkä ansiosta ne voivat lisätä suuren permeabiliteetin GOES-tuotteiden tuotantoa. Lisäksi tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän perustana ovat GOES-tuotteiden tekniset ominaisuudet, kuten 12 kappaleessa todetaan. Pyydetty poisjättäminen voisi alentaa suojan tasoa uutta vahingollista polkumyyntiä vastaan etenkin suuren permeabiliteetin tuotelajien osalta ja näin haitata unionin tuotannonalan tuotantoastetta niiden osalta. Näissä olosuhteissa se, että unionin tuotannonala ei tuota tiettyjä suuren permeabiliteetin GOES-tuotteita, ei ole riittävä syy jättää niitä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

               (14)

               Väitteestä, jonka mukaan GOES-tuotteiden jakaminen kolmeen eri luokkaan (ks. 11 kappale) osoitti, että niiden jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle on perusteltua, on syytä muistaa, että tutkimus kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen sellaisena kuin se on määriteltynä 9 kappaleessa, minkä vuoksi tehtiin yksi kattava vahinkoanalyysi, syy-yhteyttä koskeva analyysi ja unionin etua koskeva analyysi. Se, että komissio tunnustaa eri tuotelajien laatuerot ja ottaa ne huomioon päätettäessä toimenpiteiden muodosta unionin etua koskevan analyysin yhteydessä (ks. 172 kappale), ei voi olla syy muuttaa toimenpiteiden soveltamisalaa.

               (15)

               Edellä esitetyn perusteella komissio hylkää pyynnöt, joiden mukaan nämä tuotelajit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Komissio kuitenkin tarkasteli laatueroja toimenpiteen muodon valintaa varten (ks. 172 kappale).

               (16)

               Yksi venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen ”ensimmäisen laatuluokan” viedyt tuotelajit (erittäin tasaiset, vähemmän hitsaussaumoja) ja ”toisen ja kolmannen laatuluokan” vientituotteet (useita vikoja, enemmän saumoja eivätkä niin tasaisia) eivät ole Venäjän tuotannonalan käytännön mukaan missään määrin vaihdettavissa keskenään ja ovat eri tuotteita. Sen vuoksi osapuoli väitti, että toisen ja kolmannen laatuluokan materiaalit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

               (17)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen venäläinen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, jonka mukaan muuntajateollisuus voi käyttää näitä ”toisen ja kolmannen laatuluokan” vientituotteita vain joissakin harvoissa sovelluksissa, jos niitä jatkojalostetaan teräspalvelukeskuksissa, minkä vuoksi ne olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle.

               (18)

               Tarkasteltavana olevan tuotteen tämänhetkiseen kuvaukseen ja CN-koodiin sisältyy hyvin erilaisia tuotelajeja laatunäkökulmasta tarkasteltuna. Heikompilaatuisten tuotteiden tuotanto kuuluu kuitenkin olennaisesti sekä unionin että vientiä harjoittavien tuottajien tuotantoprosessiin, ja heikompilaatuiset tuotteet valmistetaan samasta perusmateriaalista ja samoilla tuotantolaitteilla. Näitä nk. toisen ja kolmannen laatuluokan vientituotelajeja myydään myös muuntajateollisuuden käyttöön, ja ne täyttävät täysin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän. Jatkojalostuksen tarve ei ole epätavallista, eikä se voi olla syynä tuotelajin jättämiseen tutkimuksen ulkopuolelle. Sen vuoksi komissio hylkäsi tämän pyynnön.

               (19)

               Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli, että asianomaisissa maissa tuotettu ja myyty tuote ja unionin tuotannonalan tuottama ja myymä tuote ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16–21 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         C.   POLKUMYYNTI

   1.   Yleinen menetelmä

               (20)

               Koska polkumyyntilaskelmissa käytetystä komission yleisestä menetelmästä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33–45 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         2.   Korea

   2.1.   Normaaliarvo

               (21)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ainoa vientiä harjoittava tuottaja huomautti, että yrityksen rahti- ja käsittelykulut olisi pitänyt vähentää normaaliarvosta. Lisäksi kokonaisten kelojen muuntamisesta pitkittäisleikatuiksi keloiksi aiheutuneita kustannuksia oli oikaistava hieman. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56 kappaleessa esitetyn yleisen menetelmän mukaisesti väite hyväksyttiin, ja laskelmia muutettiin vastaavasti. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa esitettyjä päätelmiä muutetaan kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta.

         2.2.   Vientihinta

               (22)

               Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että se muodosti yhden taloudellisen yksikön kauppayhtiöidensä ja unionissa sijaitsevien etuyhteydessä olevien yritystensä kanssa, minkä vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisia oikaisuja vientihinnan määrittämiseksi ei olisi pitänyt tehdä.

               (23)

               Vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä olevat tuojat kuuluvat kiistämättä samaan yritysryhmään. Sen vuoksi niiden välillä katsotaan olevan yhteys. Näissä olosuhteissa komission on muodostettava vientihinta laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi väite hylätään, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50–54 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         2.3.   Vertailu

               (24)

               Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaista kaupan portaan mukaan tehtävää oikaisua ja väitti, että siihen etuyhteydessä olevan kauppiaat vastasivat sen kotimarkkinamyynnistä loppukäyttäjille, kun taas vientimyynti muodostui itse asiassa laskennallisesta hinnasta jakelijoille, koska komissio vähensi unionissa sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppiaiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan nojalla.

               (25)

               Se, että vientihinta muodostettiin laskennallisesti 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, ei tarkoita sitä, että kaupan porras, jossa vientihinta määritettiin, olisi muuttunut. Laskennallisen vientihinnan perustana on edelleen loppukäyttäjiltä veloitettu hinta. Kaupan portaan mukaan tehtävä oikaisu ei ole perusteltu tässä tapauksessa, koska vientiä harjoittavan tuottajan myynti tapahtui samassa kaupan portaassa sekä kotimarkkinoilla että unionin markkinoilla. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään toimittanut mitään näyttöä siitä, että väitetty ero kaupan portaassa olisi vaikuttanut hintojen vertailtavuuteen, mitä osoittaisivat jatkuvat ja selvät erot myyjän toiminnassa ja hinnoissa kaupan eri portaissa viejämaan kotimarkkinoilla. Se pikemminkin vain väitti, että oikaisun olisi vastattava perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti laskennallisen vientihinnan osalta tehtävää oikaisua. Tämän vuoksi väite hylättiin.

         2.4.   Polkumyyntimarginaalit

               (26)

               Normaaliarvoon tehtyjen oikaisujen vuoksi (ks. 21 kappale) Koreaa koskevat lopulliset polkumyyntimarginaalit ovat muutettuina seuraavat:

                           Maa

                           Yritys

                           Lopullinen polkumyyntimarginaali

                           Korea

                           POSCO, Seoul

                           22,5 %

                           Kaikki muut yritykset

                           22,5 %

         3.   Kiina

   3.1.   Vertailumaa

               (27)

               Korean käytöstä vertailumaana ei saatu uusia huomautuksia. Komissio vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65–71 kappaleessa esitetyt päätelmät.

         3.2.   Normaaliarvo

               (28)

               Kahden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan normaaliarvo määritettiin vertailumaan eli Korean hinnan tai laskennallisen normaaliarvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               (29)

               Kiinalaisten yritysten normaaliarvoa muutettiin Korean osalta määritetyn normaaliarvon muutoksen mukaisesti (ks. 21 kappale).

         3.3.   Vientihinta

               (30)

               Koska vientihinnasta ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 ja 74 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         3.4.   Vertailu

               (31)

               Koska normaaliarvon ja vientihinnan välisestä vertailusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75–78 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         3.5.   Polkumyyntimarginaalit

               (32)

               Kyselylomakkeeseen annettujen vastausten perusteella komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 80 kappaleessa, että nämä kaksi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa olivat etuyhteydessä yhteisen omistajuuden kautta. Sen vuoksi näille kahdelle yritykselle vahvistettiin alustavasti yksi ainoa polkumyyntimarginaali niiden yksilöllisten polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella.

               (33)

               Molemmat yhteistyössä toimineet kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat (Baosteel ja WISCO) vastustivat komission päätöstä käsitellä niitä etuyhteydessä olevina yrityksinä ja määritellä niille yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntitulli. Ne väittivät kilpailevansa sekä kotimarkkinoilla että vientimarkkinoilla.

               (34)

               Komissio toistaa, että kyseiset kaksi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa ovat etuyhteydessä yhteisen valtion omistajuuden kautta. Tämän tapauksen olosuhteissa kyseisille yrityksille olisi kuitenkin hyvin vähän etua vientitoimintansa koordinoinnista toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, kun otetaan huomioon, että toimenpiteet muodostuvat muuttuvasta tullista (ks. 175 ja 176 kappale), joka perustuu samaan vähimmäistuontihintaan kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Sen vuoksi lopullisessa vaiheessa komissio katsoi, että ei ole tarpeen päätellä, olisiko näitä kahta yritystä kohdeltava yhtenä yksikkönä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tässä tutkimuksessa vahvistettiin sen vuoksi kaksi erillistä polkumyyntimarginaalia.

               (35)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että kahden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan kaksi yksilöllistä tullia voivat johtaa vientitoiminnan koordinointiin, kun hinnat putoavat alle vähimmäistuontihinnan. Valituksen tekijän mukaan olisi vahvistettava yksi yhteinen tulli molemmille. Kuten edellä on todettu, tämän tapauksen erityisolosuhteiden vuoksi komissio kuitenkin katsoo, että kansainväliset hinnat todennäköisesti pysyvät vähimmäistuontihintojen yläpuolella keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Näin ollen se myös katsoo, että koordinointiriski kahden vientiä harjoittavan tuottajan välillä on merkityksetön ja että mahdollisuus välivaiheen tarkasteluun olosuhteiden muuttuessa on asianmukaisempi tapa käsitellä riskiä. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (36)

               Yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, koska kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osuus Kiinan kokonaisviennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 100 prosenttia. Tämän perusteella komissio päätti asettaa koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin sen yhteistyössä toimineen yrityksen tasolle, jonka polkumyyntimarginaali oli korkein.

               (37)

               Tällä perusteella Kiinaa koskevat polkumyyntimarginaalit ovat muutettuina seuraavat:

                           Maa

                           Yritys

                           Lopullinen polkumyyntimarginaali

                           Kiinan kansantasavalta

                           Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai

                           21,5 %

                           Wuhan Iron & Steel Co., Ltd., Wuhan

                           54,9 %

                           Kaikki muut yritykset

                           54,9 %

         4.   Japani

   4.1.   Normaaliarvo

               (38)

               Koska normaaliarvon määrittämisestä ei esitetty mitään huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 ja 85 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.2.   Vientihinta

               (39)

               Koska vientihinnan määrittämisestä ei esitetty mitään huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 86–88 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.3.   Vertailu

               (40)

               Koska normaaliarvon ja vientihinnan välisestä vertailusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 89–92 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.4.   Polkumyyntimarginaalit

               (41)

               Koska polkumyyntimarginaaleista ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93–95 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         5.   Venäjä

   5.1.   Normaaliarvo

               (42)

               Kaikki Venäjällä tuotettavat tarkasteltavana olevat tuotteet ovat perinteisiä GOES-tuotteita, ja unionin markkinoilla myytiin sekä ensimmäisen laatuluokan että muiden laatuluokkien tuotteita. Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että normaaliarvoa olisi oikaistava sen huomioon ottamiseksi, että unionin markkinoille vietiin muiden kuin ensimmäisen laatuluokan tuotteita alemmilla hinnoilla kuin ensimmäisen laatuluokan tuotteita.

               (43)

               Komissio tarkasteli mahdollisuutta oikaista normaaliarvoa muiden kuin ensimmäisen laatuluokan tuotteiden osalta. On syytä ottaa huomioon, että vientiä harjoittavan tuottajan pyynnön mukaisesti alustavassa vaiheessa erotettiin toisistaan ensimmäisen laatuluokan ja muiden laatuluokkien tuotteet niin, että kunkin luokan hintoja ja kustannuksia verrattiin erikseen tasapuolisuuden varmistamiseksi. Tämä normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi tehty erottelu säilytetään jatkossakin.

               (44)

               Itse normaaliarvoon tehtävä oikaisu muiden laatuluokkien alempien tuotantokustannusten osalta ei kuitenkaan ole perusteltua. Tällainen oikaisu tarkoittaisi sitä, että merkittävää osaa kustannuksista ei osoitettaisi tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, vaikka niiden aiheutuminen liittyy kyseiseen tuotteeseen. Kaikkien tuotelajien normaaliarvo laskettiin vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tosiasiallisten ja paikan päällä tarkastettujen tietojen perusteella. Komissio tarkasti kustannusten jakautumisen, eikä tällaisten kustannusten keinotekoiseen jakamiseen tai muihin oikaisuihin ole mitään perusteita. Mahdolliset eri tuotelajien väliset hintaerot otetaan väistämättä huomioon, koska normaaliarvo määritetään tuotelajikohtaisesti. Tästä syystä väite olisi hylättävä.

               (45)

               Yritys väitti, että polkumyyntimarginaalien erot ensimmäisen laatuluokan ja muiden laatuluokkien välillä todistavat niiden väitteen oikeaksi. On kuitenkin täysin normaalia, että tuotelajien eri ryhmillä on toisistaan eroavat polkumyyntimarginaalit. Polkumyyntimarginaalien erot eivät ole peruste normaaliarvon oikaisemiseen. Tästä syystä tämäkin väite olisi hylättävä.

               (46)

               Unionin tuotannonala väitti, että komissio toimi virheellisesti, kun se ei oikaissut venäläisten tuottajien tuotantokustannuksia perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan nojalla. Tuotannonala myös väitti, että vaikka komissio päättelikin, että venäläiset tuottajat veloittavat samanlaisia hintoja ryhmän sisällä verrattuna ulkoiseen myyntiin, ongelmana on, vastaavatko ryhmän sisäisten liiketoimien hinnat kyseiseen tuotteeseen liittyviä täysimääräisiä kustannuksia. Komissio vertasi näitä hintoja kolmansilta osapuolilta veloitettuihin hintoihin ja vahvisti tällä perusteella, että kahden etuyhteydessä olevan venäläisen tuottajan raaka-aineiden ostohinnat olivat markkinahintoja tutkimusajanjaksolla, minkä vuoksi ne vastaavat tavanomaisia ostokustannuksia. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään merkkejä siitä, että täysimääräiset kustannukset eivät olisi tulleet esiin hintojen asettamisessa. Tämän vuoksi oikaisua ei pidetty tarpeellisena.

               (47)

               Koska normaaliarvosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 ja 99 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         5.2.   Vientihinta

               (48)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kolmannen laatuluokan materiaalien vienti olisi jätettävä polkumyyntilaskelmien ulkopuolelle. Koska myös kolmannen laatuluokan materiaali on tarkasteltavana oleva tuote, sen poisjättämiseen ei kuitenkaan ole mitään perustaa. Tästä syystä väite olisi hylättävä.

               (49)

               Venäläinen tuottaja väitti, että etuyhteydessä olevan tuojan (Novex) voiton ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten huomioon ottamiseksi tehdyt oikaisut eivät ole perusteltuja, ja totesi, että se ei ole samaa mieltä perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohtaa koskevasta komission tulkinnasta tältä osin.

               (50)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että voiton ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten perusteella 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehty oikaisu on perusteltu vain, kun myyntiehdoissa edellytetään, että tuote toimitetaan tullit maksettuina. Jos tuotteet myydään ilman tulleja, sovelletaan 2 artiklan 8 kohtaa, jolloin voiton ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten vähentäminen ei ole perusteltua. Vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että Novex toimi NLMK-ryhmän viejätahona, ei suorittanut mitään tuontitoimintoja eikä sille aiheutunut tavallisesti tuojan vastuulla olevia kustannuksia.

               (51)

               Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa selitettiin – ja väitteiden vastaisesti – tutkimuksessa vahvistettiin, että Novex suoritti samoja tuontitoimintoja tarkasteltavana olevan tuotteen kaiken myynnin osalta tutkimusajanjakson aikana. Novex itse asiassa suoritti tällaisia tuontitoimintoja terästuotteiden paljon laajemman valikoiman osalta kuin vain tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Eri Incoterms-toimituslausekkeet (DDP, DAP tai CIF) eivät muuta sitä tosiseikkaa, että Novex toimi etuyhteydessä olevana tuojana unionin markkinoille suuntautuvien kaikkien liiketoimien osalta. Tämän päätelmän horjuttamiseksi ei toimitettu mitään näyttöä. Sen vuoksi vahvistetaan, että voittoa ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia koskevia oikaisuja olisi sovellettava perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

               (52)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen venäläinen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, jonka mukaan 2 artiklan 9 kohdan mukainen oikaisu ei ole perusteltua sellaisen myynnin osalta, joka on tehty toimitettuna tullaamatta (DDU)/toimitettuna määräpaikalle (DAP). Tämän väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty uutta näyttöä. Komissio katsoo edelleen, että kaikkeen myyntiin olisi sovellettava 2 artiklan 9 kohdan mukaista oikaisua, koska kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa selitettiin, Novex toimi tuojana kaikissa liiketoimissa ja venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan Novexilta veloittamat hinnat olivat epäluotettavia niiden välisen etuyhteyden vuoksi.

               (53)

               Koska vientihinnasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         5.3.   Vertailu

               (54)

               Koska vertailusta ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101 ja 102 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         5.4.   Polkumyyntimarginaalit

               (55)

               Koska polkumyyntimarginaaleista ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 103–105 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.   Yhdysvallat

   6.1.   Normaaliarvo

               (56)

               Koska normaaliarvosta Yhdysvalloissa ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.2.   Vientihinta

               (57)

               Koska vientihinnan määrittämisestä ei esitetty mitään huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108–111 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.3.   Vertailu

               (58)

               Koska normaaliarvon ja vientihinnan vertailusta ei esitetty mitään huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 ja 113 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.4.   Polkumyyntimarginaalit

               (59)

               Komission alustavista päätelmistä ei esitetty mitään huomautuksia yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Sen vuoksi polkumyyntimarginaalit vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114–116 kappaleen mukaisesti.

         7.   Kaikkia asianomaisia maita koskevat polkumyyntimarginaalit

               (60)

               Edellä esitetyn perusteella lopulliset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuna seuraavat:

                           Maa

                           Yritys

                           Lopullinen polkumyyntimarginaali

                           Kiinan kansantasavalta

                           Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai

                           21,5 %

                           Wuhan Iron & Steel Co., Ltd., Wuhan

                           54,9 %

                           Kaikki muut yritykset

                           54,9 %

                           Japani

                           JFE Steel Corporation, Tokio

                           47,1 %

                           Nippon Steel & Sumitomo Metal Corporation, Tokio

                           52,2 %

                           Kaikki muut yritykset

                           52,2 %

                           Korea

                           POSCO, Seoul

                           22,5 %

                           Kaikki muut yritykset

                           22,5 %

                           Venäjän federaatio

                           OJSC Novolipetsk Steel, Lipetsk VIZ Steel, Jekaterinburg

                           29,0 %

                           Kaikki muut yritykset

                           29,0 %

                           Yhdysvallat

                           AK Steel Corporation, Ohio

                           60,1 %

                           Kaikki muut yritykset

                           60,1 %

         D.   VAHINKO

   1.   Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

               (61)

               Koska unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmästä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 ja 118 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         2.   Unionin kulutus

               (62)

               Eräs japanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vaihteluvälien käyttäminen unionin kulutustietojen osalta ei ole asianmukaista, koska unionin kulutustietoja ei pitäisi pitää luottamuksellisina periaatteesta.

               (63)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappaleessa mainittiin, japanilaisen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Alankomaihin ilmoitettiin luottamuksellisena CN-koodina tarkastelujaksolla. Vaihteluvälejä käytettiin asianomaisten osapuolten toimittamien tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi. Jos unionin kulutustiedoista olisi toimitettu tarkkoja lukuja vaihteluvälien sijaan, toinen japanilainen vientiä harjoittava tuottaja olisi pystynyt laskemaan täsmällisesti toisen japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan tuonnin. Lisäksi väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa käytetyt vaihteluvälit antoivat osapuolille merkityksellistä tietoa. Unionin kulutuksen vaihteluväleistä annettujen indeksien perusteella on mahdollista saada hyvä kuva unionin kulutuksen suuntauksista.

               (64)

               Koska unionin kulutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 119–124 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         3.   Tuonti asianomaisista maista

   3.1.   Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

               (65)

               Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että niiden maista peräisin olevan tuonnin kumulatiivinen arviointi verrattuna muista asianomaisista maista peräisin olevaan vientiin ei ole perusteltua: yksi japanilaisista vientiä harjoittavista tuottajista väitti, että se vie vain korkealaatuisia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, ja koska sen vienti on vähenemässä, se ei aiheuta hintapainetta unionin markkinoilla. Yhdysvaltalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tuonti Yhdysvalloista väheni 400 prosenttia tarkastelujaksolla ja että sen hinnat ovat aina olleet paljon korkeammalla tasolla kuin muiden tuottajien. Lisäksi yksi käyttäjä väitti, että kumulatiivinen arviointi ei ole aiheellinen tuonnin vähenemisen ja hinnoitteluerojen vuoksi eikä myöskään siksi, että tietty vientiä harjoittava tuottaja myy tarkasteltavana olevan tuotteen sellaisia lajeja, joita unionin tuottajat ja muut asianomaisten maiden tuottajat eivät myy.

               (66)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132 kappaleessa todettiin, on tiedossa, että tuonti Japanista ja Yhdysvalloista väheni tarkastelujaksolla. Tästä huolimatta myös tämä tuonti on aiheuttanut tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kohdistuvaa hintapainetta unionin markkinoilla. Japanista ja Yhdysvalloista tulevan tuonnin havaittiin tapahtuvan polkumyynnillä, ja niiden tuotteet kilpailevat selvästi suoraan unionin tuotteiden ja muiden vientiä harjoittavien tuottajien tuotteiden kanssa. Kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, mukaan luettuna japanilaisten ja yhdysvaltalaisten vientiä harjoittavien tuottajien myymät tuotelajit, myydään muuntajien sydämien tuotantoon ja samalle suhteellisen pienelle asiakasryhmälle. Sen vuoksi komissio hylkäsi kumuloinnin soveltamatta jättämistä koskevan väitteen.

               (67)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen amerikkalainen vientiä harjoittava tuottaja toisti kumuloinnin soveltamatta jättämistä koskevan väitteensä, jonka mukaan sen tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit eivät kilpaile unionin tuotannonalan tuotteiden kanssa, koska niitä myydään unionin markkinoilla vain niiden korkeamman laadun ansiosta verrattuna unionin tuotannonalan tuotelajeihin.

               (68)

               Yleisesti Yhdysvalloista tulevaa tuontia koskevien väitteiden (ks. 66 kappale) lisäksi olisi mainittava, että kumulatiivinen arviointi tehdään kuitenkin maakohtaisesti ottaen huomioon kaikki tarkasteltavana olevat tuotteet eikä yrityskohtaisesti ja ottaen huomioon vain tietyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (69)

               Komissio päätteli, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitetyt perusteet täyttyivät, minkä vuoksi asianomaisista maista tulevaa tuontia tarkasteltiin kumulatiivisesti vahingon määrittämistä varten. Tämän tuloksena väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125–132 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         3.2.   Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

               (70)

               Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 133–136 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         3.3.   Asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

               (71)

               Koska mitään huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137–148 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.   Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

   4.1.   Yleisiä huomioita

               (72)

               Eräs korealainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että keskeiset vahinkoindikaattorit ovat vääristyneitä, koska niissä ei oteta riittävällä tavalla huomioon tuotevalikoiman kehittymistä, mikä johti tarkastavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen ohenemiseen tarkastelujaksolla. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oikeudenmukaisen ja todellisen kuvan saamiseksi unionin tuotannonalalta pitäisi pyytää tietoja, joissa esitetään tuotanto pituuden perusteella, joko tosiasiallisina määrinä tai vähintään muodostamalla laskennallisesti tuotetut pituudet tuotevalikoiman perusteella.

               (73)

               Komissio katsoi, että vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tietoja, jotka osoittaisivat, että pituuteen perustuva lähestymistapa olisi muuttanut vahinkoindikaattoreita. Lisäksi tonnimäärä on tavanomainen mittari, jota käytetään tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tuotannon, hankinnan ja myynnin määrän mittaamiseen. Myös Eurostatin tiedot tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta on ilmoitettu tonneina. Sen vuoksi tonnimäärän analysointia pidettiin tarkkana menetelmänä ja kyseisen asianomaisen osapuolen väite hylättiin.

               (74)

               Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli, että vahinkoindikaattoreiden käytön kautta saatiin asianmukainen alustava kuva.

         4.2.   Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

               (75)

               Sama asianomainen osapuoli ja eräs käyttäjä väittivät, että jotkin komission väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esittämät havainnot olivat ristiriidassa keskenään. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 220 ja 222 kappaleessa komissio selitti, että unionin tuotannonala on siirtymässä samankaltaisen tuotteen perinteisistä tuotelajeista suuren permeabiliteetin tuotelajien tuotantoon. Toisaalta tuotantokapasiteetti kasvoi tarkastelujaksolla 486 600 tonnista 492 650 tonniin (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 150 kappaleessa oleva taulukko). Näiden asianomaisten osapuolten mukaan on yleisesti tiedossa, että keskittyminen ohuempiin (suuren permeabiliteetin) tuotteisiin johtaa automaattisesti tuotantokapasiteetin vähenemiseen.

               (76)

               Komissio hylkäsi nämä väitteet. Kapasiteetin kasvu johtui enimmäkseen yhden unionin tuottajan kapasiteetin kasvusta tarkastelujaksolla. Kyseinen unionin tuottaja tuottaa tällä hetkellä ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen perinteisiä tuotelajeja. Lisäksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 222 kappaleessa viitataan pääasiassa tulevaisuuteen eikä yksinomaisesti tarkastelujaksoon. Tämä saa lisävahvistusta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 196 kappaleessa, jossa todetaan, että unionin tuottajat siirtyvät tuottamaan tuotevalikoimaa, jonka ferromagneettinen häviö on pienempi.

               (77)

               Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 150–154 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.3.   Myyntimäärä ja markkinaosuus

               (78)

               Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 155–158 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.4.   Muut vahinkoindikaattorit

               (79)

               Koska muiden vahinkoindikaattoreiden kehityksestä tarkastelujaksolla ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159–174 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.5.   Vahinkoa koskevat päätelmät

               (80)

               Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäljempänä esitetyt vahinkoa koskevat päätelmät tehtiin tutkimusajanjaksoa koskevien tarkastettujen tietojen perusteella. Tutkimusajanjakson jälkeisten tietojen keruu ja tarkastaminen sitä vastoin tapahtui unionin etua koskevan analyysin yhteydessä (ks. myös 110 ja 111 kappale). Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 170 kappaleessa olevasta taulukosta käyvät ilmi ennätyssuuret tappiot ja negatiivinen kassavirta vuodesta 2012 eteenpäin. Jäljempänä esitetty päätelmä, jonka mukaan unionin tuotannonala oli tutkimusajanjakson aikana tilanteessa, jossa sille aiheutui vahinkoa, voidaan näin ollen vahvistaa.

               (81)

               Vaikka tutkimusajanjakson jälkeiset tiedot otettaisiinkin huomioon joidenkin vahinkotekijöiden osalta, etenkin vähäinen voitto tammikuun ja toukokuun 2015 välillä, tämä ei vaikuttaisi siihen päätelmään, että unionin tuotannonalalle aiheutui vahinkoa.

               (82)

               Edellä esitetyn perusteella ja koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 175–179 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa tarkastelujaksolla, voidaan vahvistaa.

         E.   SYY-YHTEYS

   5.   Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus

               (83)

               Useat osapuolet väittivät, että tuonti asianomaisista maista ei olisi voinut olla unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä pääasiassa siksi, että hintojen alittavuutta ei esiinny. Lisäksi väitettiin, että unionin tuottajat ovat itse monissa tapauksissa olleet aloitteellisia ja johtoasemassa hinnanalennuksissa sekä unionin että muilla suurilla markkinoilla. Yksi japanilainen vientiä harjoittava tuottaja lisäsi, että polkumyyntituonnin määrä ei ole lisääntynyt merkittävästi eikä tuonti ole alentanut hintoja tai estänyt niiden nousua merkittävässä määrin. Tämän tuloksena tuonti ei olisi voinut olla unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä, koska se ei olisi voinut aiheuttaa hintapainetta unionin markkinoilla. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs japanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission toteamus, jonka mukaan tuonti laski hintoja unionin markkinoilla merkittävässä määrin, ei ole riittävä peruste todeta, että tuonti aiheutti hintojen laskua. Havainto, jonka mukaan hinnat ovat laskeneet, osoittaa vain maailmanlaajuista suuntausta, mikä ei tarkoita sitä, että tuonti olisi laskenut hintoja unionin markkinoilla.

               (84)

               Väitettiin myös, että komission on esitettävä määrällisesti polkumyyntituonnin aiheuttama tosiasiallinen vahinko ja muiden tiedossa olevien tekijöiden aiheuttama vahinko, eikä tullin taso saa olla korkeampi kuin mitä tarvitaan yksinomaisesti polkumyynnistä aiheutuneen vahingon poistamiseen. Nämä huomautukset toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.

               (85)

               Väitteet, joiden mukaan tuonti asianomaisista maista ei olisi voinut olla unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä, eivät saaneet tukea tutkimuksen tuloksista. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137–164 kappaleessa esitettiin, polkumyyntituonnin keskimääräiset yksikköhinnat laskivat noin 30 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä tuonti näin ollen laski hintoja unionin markkinoilla merkittävässä määrin ja pakotti unionin tuottajat alentamaan omia myyntihintojaan jopa huomattavasti alle kustannusten, jotta ne vastaisivat asianomaisista maista tulevan tuonnin hintatasoa. Lisäksi on selvästi vahvistettu ajallinen yhteys polkumyynnillä jatkuvasti laskevilla hinnoilla tulevan tuonnin tason ja unionin tuotannonalan myyntimäärän ja tappiolliseen tilanteeseen johtavan hintojen laskun välillä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 181–183 kappaleessa esitettiin.

               (86)

               Väite, jonka mukaan hintojen lasku osoittaa vain maailmanlaajuista suuntausta, hylättiin seuraavassa esitettävistä syistä. Tarkasteltavana olevalla tuotteella ei ole vain yhtä maailmanlaajuista markkinahintaa, kuten joillakin hyödykkeillä. Polkumyyntiä koskevissa havainnoissa kävi ilmi eri polkumyyntimarginaaleja, mikä osoittaa, että hintatasot ovat erilaiset eri markkinoilla. Tutkimuksessa kävi ilmi, että hintatasot ja arvioidut hinnankorotukset maailman eri alueilla (vuodesta 2014 vuoden 2015 ensimmäiselle neljännekselle) eivät ole tapahtuneet samaan tahtiin. Vaikka onkin merkkejä siitä, että hinnat laskivat useilla maailman alueilla tutkimusajanjakson aikana, tällainen lasku vaihtelee alueelta toiselle, kun taas hinnat unionin avoimilla markkinoilla (ks. 85 kappale) laskivat jyrkästi.

               (87)

               Vaikkei hintojen alittavuutta esiintynytkään, mikä todettiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, unionin tuottajat eivät kyenneet asettamaan hintojaan kustannuksia ylittäviksi, minkä vuoksi niille aiheutui merkittäviä tappioita tarkastelujaksolla. Hintojen alittavuuden – joka on vain yksi vahinkoanalyysissä tarkasteltava tekijä – puute ei näin ollen tarkoita sitä, että polkumyyntituonti ei olisi voinut aiheuttaa vahinkoa. Unionin tuotannonalan hinnat olivat seurausta alhaisin polkumyyntihinnoin tulevan tuonnin aiheuttamasta voimakkaasta hintojen alenemisesta. Ilman tällaista voimakasta hintapainetta unionin tuotannonalalla ei olisi ollut mitään syytä alentaa hintojaan näin alhaisiksi. Unionin tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin myydä kustannukset alittavilla hinnoilla, jotta ne olisivat säilyttäneet markkinaosuutensa ja taloudellisesti kannattavan tuotannon tason polkumyyntituonnin niiden myyntihintoihin kohdistaman voimakkaan hintapaineen vuoksi. Näin ollen nämä väitteet hylätään. Väitteestä, jonka mukaan komission on esitettävä määrällisesti polkumyyntituonnin aiheuttama tosiasiallinen vahinko ja muiden tiedossa olevien tekijöiden aiheuttama vahinko, komissio katsoo, että kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 201 kappaleessa todettiin, muiden tekijöiden ei havaittu poistavan syy-yhteyttä vahingon ja polkumyyntituonnin välillä, vaikka olisi otettu huomioon niiden mahdollinen yhteisvaikutus.

               (88)

               Eräs kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti tarkastelujakson hinnoista ja hinnoittelusta, että unionin tuotannonala teki aloitteen hintojen alentamisesta tarkastelujakson alussa. Yksi käyttäjä väitti myös, että intensiivinen hintakilpailu oli suoraa vaikutusta siitä, että unionin tuottajat ja vientiä harjoittavat tuottajat pyrkivät säilyttämään tuotantomäärät tai lisäämään niitä, vaikka kysyntä oli kutistumassa.

               (89)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 158 kappaleessa todettiin, nämä väitteet hylättiin. Ensinnäkään ei ole mitään näyttöä siitä, että unionin tuotannonala olisi ollut aloitteellinen hintojen alentamisessa. Toiseksi unionin tuotannonalan kannalta ei olisi taloudellisesti mitään järkeä ryhtyä myymään tuotteita suurilla tappioilla, ellei sen olisi pakko tehdä niin. Lopuksi on vielä syytä muistaa, että jatkuvasti alenevilla hinnoilla tulevan polkumyyntituonnin tason ja suuriin tappioihin johtaneen unionin tuotannonalan myyntimäärän menetyksen ja hintojen alennuksen välillä on selvästi vahvistettu ajallinen yhteys.

               (90)

               Kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja totesi vielä, että on vaikea ymmärtää, miten vientiä harjoittavien tuottajien veloittamat korkeat hinnat voivat aiheuttaa hintojen alenemista. Eräs japanilainen tuottaja väitti, että komissio ei ole pysynyt osoittamaan mitään korrelaatiota unionissa tapahtuneen hintojen alenemisen ja asianomaista maista tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin välillä. Eräs käyttäjä kyseenalaisti komission keskeisten väitteiden pätevyyden, koska se ei ottanut huomioon, että hintojen alittavuutta ei esiinny. Samassa yhteydessä yksi käyttäjä huomautti, että tuottajan kyky kestää pitkäaikaista hintasotaa on sidoksissa useisiin tekijöihin, kuten tehokkuuteen, tuotantopanosten kustannuksiin ja tuotteen laatuun riippumatta sen ryhmän koosta, vahvuudesta ja strategiasta, johon tuottaja kuuluu.

               (91)

               Näiden asianomaisten osapuolten väitteet hylätään seuraavassa esitettävistä syistä. Sen lisäksi, mitä 87 kappaleessa todetaan, vientiä harjoittavat tuottajat kykenevät pitämään yllä aggressiivista hintastrategiaa erityisesti unionin markkinoilla pidempään kuin unionin tuottajat seuraavasta syystä: vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuus niiden kotimarkkinoilla on paljon suurempi kuin unionin tuottajien markkinaosuus unionissa. Unionin markkinat ovat avoimet, kun taas muiden kilpailijoiden, myös unionin tuottajien, pääsy asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoille on vaikeaa. Liiketoiminnan kasvusta vuosina 2003–2010 johtuneen maailmanmarkkinoiden ylikapasiteetin vuoksi kilpailevien unionin tuottajien ja vientiä harjoittavien tuottajien välillä alkoi aggressiivinen hinnoittelu tarkastelujaksolla. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että yhtä lukuun ottamatta kaikki vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat tuotantokapasiteettinsa suuremmaksi kuin todellisen tuotantonsa tutkimusajanjaksolla. Tarkasteltaessa unionin hintojen laskun ja tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin korrelaatiota hintojen laskun osalta on suora korrelaatio, joskaan ei samassa määrin kuin määrän osalta.

               (92)

               Kaikista edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 kappaleessa jo todettiin, vahinkoa osoittavat erityisesti unionin tuottajien kokemat rajoitukset, jotka johtuvat niiden myyntihintoihin kohdistuvasta ankarasta hintapaineesta. Tämä paine pakotti ne myymään kustannukset alittavilla hinnoilla, jotta ne olisivat voineet puolustaa markkinaosuuttaan unionin markkinoilla ja pitää näin yllä kestävää tuotannon tasoa.

               (93)

               Koska polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 181–183 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.   Muiden tekijöiden vaikutus

   6.1.   Talouskriisi

               (94)

               Yksi asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185 kappaleen päätelmien vastaisesti unionin tuotannonala alisuoriutui tarkastelujaksolla, mikä johtui erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen perinteisten tuotelajien kysynnän vähenemisestä unionin markkinoilla. Toinen asianomainen osapuoli väitti, että unionin kulutuksen laskeminen noin 11 prosentilla on ratkaiseva syy siihen, miksi unionin tuotannonalalle ei ole aiheutunut merkittävää vahinkoa vientiä harjoittavien tuottajien tuonnista. Kyseinen asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan suoriutuminen myyntimäärien osalta noudattelee täsmälleen samaa mallia kuin unionin kulutuksen lasku, minkä vuoksi se on ratkaiseva tekijä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon kannalta.

               (95)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121 ja 156 kappaleessa tunnustettiin, unionin kulutus ja unionin tuotannonalan myyntimäärä kehittyivät samalla tavalla, vaikkakin unionin tuotannonalan myyntimäärä väheni hieman enemmän kuin kulutus. Kuten aiemmin on todettu, vahingon määrittämisessä ratkaiseva tekijä kuitenkin on se, että unionin tuottajien oli pakko myydä kustannukset alittavilla hinnoilla. Tätä koskeva asianomaisen osapuolen väite olisi näin ollen hylättävä. Lisäksi komissio katsoo edelleen, että talouskriisi aiheutti kysynnän supistumisen unionissa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa todettiin, mutta että se ei ole vahingon perimmäisenä syynä. Unionin kulutus väheni vuosien 2011 ja 2012 välillä, mutta vuonna 2012 kulutus oli suunnilleen sama kuin vuonna 2010. Vuonna 2010 unionin tuotannonalan voitto oli 14 prosenttia, mutta vuonna 2012 sen tappiot olivat lähes 10 prosenttia. Näin ollen vaikka talouskriisi vaikuttikin vahinkoon, ei voida päätellä, että se poistaisi syy-yhteyden polkumyynnillä tulleen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.

               (96)

               Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 ja 185 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.2.   Unionin tuottajien puutteellinen kilpailukyky

               (97)

               Kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että polkumyyntituonnin lisäksi on monia muita tekijöitä, jotka selittävät unionin tuottajien haasteita, kuten raaka-aineen korkeat hinnat, hiilidioksidipäästökauppajärjestelmä ja ehkä tärkeimpinä taloudellinen epävarmuus ja jyrkästi vähentynyt kulutus varsinkin Etelä-Euroopassa.

               (98)

               Unionin tuottajat saattavat olla suhteellisesti epäedullisemmassa asemassa, jos monia muita tekijöitä (esimerkiksi korkeita raaka-ainekustannuksia) verrataan vientiä harjoittaviin tuottajiin esimerkiksi Venäjällä, Kiinassa ja Yhdysvalloissa.

               (99)

               Nämä väitteet eivät kuitenkaan selitä riittävästi sitä, miksi unionin tuotannonala pystyi saamaan noin 14 prosenttia voittoa vielä vuonna 2010 ja sitä edeltävinä vuosina, kun otetaan huomioon, että tällainen mahdollinen suhteellinen epäedullinen asema kustannusten suhteen ei ollut mitenkään erilainen vuonna 2010 ja sitä edeltävinä vuosina.

               (100)

               Sen vuoksi väite hylätään.

         6.3.   Kolmansista maista tuleva tuonti

               (101)

               Koska kolmansista maista tulevasta tuonnista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 189 ja 190 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.4.   Unionin tuotannonalan vientitoiminta

               (102)

               Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että unionin tuottajien vientiin liittyvät tiedot antavat näyttöä niiden aggressiivisesta hinnoittelupolitiikasta, koska nämä hinnat ovat merkittävästi alle painotettujen keskimääräisten unionin myyntihintojen unionin markkinoilla ja jopa alle niiden kustannusten. Eräs toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission olisi erotettava asianmukaisesti toisistaan talouskriisin vahingollinen vaikutus ja unionin tuotannonalan heikko vientimyyntitulos. Eräs käyttäjä väitti, että komission päätelmä, jonka mukaan vientitulos oli pysynyt korkealla tasolla eikä ollut ratkaiseva unionin tuotannonalan vahingon kannalta, ei saa tukea tiedoista, koska vientimyynti väheni 22,7 prosenttia kun taas kotimarkkinamyynti väheni 11 prosenttia tarkastelujaksolla.

               (103)

               Nämä väitteet hylätään seuraavassa esitettävistä syistä. Unionin tuottajien veloittamia alempia vientimyynnin yksikköhintoja verrattuna EU-markkinoilla veloitettuihin yksikkömyyntihintoihin olisi tarkasteltava ottaen huomioon, että niihin sisältyy suuri osuus toisen laatuluokan GOES-tuotteita, jotka on pääasiassa tarkoitettu vientiin ja joita myydään alennuksella. Lisäksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193 kappaleessa jo tunnustettiin, että vientitulos vaikutti vahinkoon muttei poistanut syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.

               (104)

               Koska unionin tuotannonalan vientitoiminnan vaikutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 191–193 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.5.   Unionin tuotannonalan ylikapasiteetti

               (105)

               Eräs asianomainen osapuoli huomautti, että unionin tuotannonala kärsii mittavasta ylikapasiteetista ja että unionin tuottajien tuotantomäärän väheneminen johtuu pääasiassa kulutuksen vähenemisestä unionissa ja unionin tuottajien vientimäärän jyrkästä vähenemisestä etenkin vuosien 2012 ja 2013 välillä.

               (106)

               Väite hylättiin, koska väitetty ylikapasiteetti on enemmänkin tulosta polkumyyntituonnista kuin syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 194–197 kappaleessa esitettiin.

               (107)

               Koska asiassa ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 194–197 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         6.6.   Venäjältä tuleva tuonti koostuu perinteisistä tuotteista

               (108)

               Koska asiassa ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 198–199 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         7.   Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

               (109)

               Koska syy-yhteydestä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 200–202 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         F.   UNIONIN ETU

   1.   Alustavat huomautukset

               (110)

               Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei yleensä oteta huomioon. Määriteltäessä unionin etua perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti voidaan kuitenkin ottaa huomioon myös tiedot, jotka liittyvät tutkimusajanjakson jälkeiseen aikaan (3).

               (111)

               Sekä käyttäjiltä että vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin huomautuksia, jotka liittyivät tarpeeseen ottaa huomioon tutkimusajanjakson jälkeisiä tärkeitä kehityssuuntia. Useimmat väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saadut huomautukset ja väitteet liittyivät seuraaviin tutkimusajanjakson jälkeisiin kehityssuuntiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeja on yhä vähemmän unionin markkinoilla, etenkin ekosuunnitteluasetuksen ensimmäisen vaiheen voimaantulon vuoksi (kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 233 kappaleessa mainittiin) mutta myös siksi, että unionin tuottajat eivät väitetysti pysty toimittamaan markkinoille vaaditun laatuisia tuotelajeja. Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen hinnat kohosivat merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen. Osapuolet väittivät myös, että komissio oli aliarvioinut väliaikaisten toimenpiteiden vaikutuksen muuntajateollisuuteen, etenkin arvioimalla tarkasteltavana olevan tuotteen osuuden käyttäjien kaikista tuotantokustannuksista liian alhaiseksi. Lopuksi vielä väitettiin, että unionin tuottajien toiminta oli jälleen kannattavaa, joten ne eivät tarvitse enää suojelua.

               (112)

               Nämä väitetyt tutkimusajanjakson jälkeiset kehityssuunnat, jos niiden esiintyminen vahvistetaan – etenkin oikeudellisen kehyksen muutos, hintojen jyrkkä kohoaminen ja tiettyjen tuotelajien puute markkinoilla yhdessä – ovat merkityksellisiä, kun arvioidaan unionin etua asianmukaisten toimenpiteiden käyttöönotossa ottaen huomioon tämän tapauksen erityiset olosuhteet. Sen vuoksi komissio päätti poikkeuksellisesti tutkia tarkemmin näitä tutkimusajanjakson jälkeisiä kehityssuuntia heinäkuun 2014 ja toukokuun 2015 välisenä aikana. Kuten edellä 5 kappaleessa todetaan ja ottaen huomioon väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27, 224 ja 239 kappaleessa esitetyt toteamukset, tutkimusajanjakson jälkeisistä kehityssuunnista kerättiin lisätietoja ja joidenkin käyttäjien ja unionin tuottajien toimitiloihin tehtiin käyntejä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.

         2.   Unionin tuotannonalan etu

               (113)

               Jotkin osapuolet väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto oli tarpeetonta, koska unionin tuotannonalan kannattavuus saavutti korkean tason tutkimusajanjakson jälkeen huomattavasti kohonneiden hintojen ansiosta. Ne myös väittivät, että markkinoilla oli tapahtunut itsesääntelyä. Tämän seurauksena unionin tuotannonalalle ei enää väitteen mukaan aiheutunut vahinkoa tutkimusajanjakson jälkeen.

               (114)

               Kuten 5 kappaleessa todetaan, näiden väitteiden todentamiseksi tehtiin kahdeksan uutta tarkastuskäyntiä. Tarkastuskäynneillä tuli ilmi, että yksittäisten unionin tuottajien kannattavuus vaihtelee mutta keskimäärin unionin tuottajien toiminta oli heinä–joulukuun 2014 välillä tappiollista (– 16,6 %) ja toiminnasta tuli jälleen kannattavaa tammi–toukokuun 2015 välillä (1,1 %). Sen vuoksi pääteltiin, että unionin tuotannonalan elpyminen oli vaatimatonta tutkimusajanjakson jälkeen. Nämä prosenttiosuudet ovat kaikkien unionin tuottajien painotettuja keskimääräisiä kannattavuuslukuja (ennen veroja), jotka esitetään niiden tuloslaskelmissa kaudelta tammikuu–toukokuu 2015, ilmaistuna prosenttiosuutena niiden myynnistä unionin etuyhteydettömille asiakkaille.

               (115)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs käyttäjien järjestö väitti, että unionin tuottajille ei aiheudu enää vahinkoa, koska ne toimivat täydellä teholla ja pystyvät hädin tuskin vastaamaan kysyntään. Eräs käyttäjä esitti samanlaisen huomautuksen ja totesi, että jatkuvien hinnankorotusten vuoksi voittomarginaalien odotetaan ylittävän 5 prosenttia jo vuoden 2015 keväällä.

               (116)

               Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahinkoa koskevat päätelmät tehtiin kuitenkin tutkimusajanjaksoa koskevien tarkastettujen tietojen perusteella. Tutkimusajanjakson jälkeisten tietojen keruu ja tarkastaminen sitä vastoin tapahtui unionin etua koskevan analyysin yhteydessä. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 170 kappaleessa olevasta taulukosta käyvät ilmi ennätyssuuret tappiot ja negatiivinen kassavirta vuodesta 2012 eteenpäin.
               Vaikka otettaisiinkin huomioon tutkimusajanjakson jälkeinen tilanne, unionin tuotannonala on edelleen tilanteessa, jossa sille aiheutuu vahinkoa: pienet voitot tammikuun ja toukokuun 2015 välillä eivät voi kompensoida neljän peräkkäisen vuoden suuria tappioita. Lisäksi vahinkoanalyysi perustuu useisiin tekijöihin, joista kannattavuus on vain yksi.

               (117)

               Päätelmä, jonka mukaan unionin tuotannonala oli tutkimusajanjakson aikana tilanteessa, jossa sille aiheutui vahinkoa, voidaan näin ollen vahvistaa. Koska unionin edusta ei esitetty muita huomautuksia, päätellään, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista, koska se antaisi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden toipua havaitun vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista.

         3.   Etuyhteydettömien tuojien etu

               (118)

               Koska etuyhteydettömien tuojien ja kauppiaiden edusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 208–212 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

         4.   Käyttäjien etu

   4.1.   Johdanto

               (119)

               Kuten 5 ja 6 kappaleessa selitetään tarkemmin, käyttäjiltä kerättiin lisätietoa tutkimusajanjakson jälkeisistä kehityssuunnista, ja väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kattavia tietoja toimittaneen viiden suuren käyttäjän toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti.

               (120)

               Yksi asianomainen osapuoli totesi, että sen osuus unionin muuntajateollisuudesta on erittäin suuri ja että se koostuu pienistä, keskisuurista ja suurista yrityksistä, joilla on tuotantoa useimmissa unionin jäsenvaltioissa. Kyseinen osapuoli väitti, että on monia pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joihin toimenpiteiden vaikutus kohdistuu pahiten. Tähän liittyen Italian muuntajanvalmistajia edustava järjestö väitti, että italialaisten pienten ja keskisuurten muuntajayritysten osuus alan koko liikevaihdosta Italiassa on 60 prosenttia.

               (121)

               Väitettä, jonka mukaan toimenpiteet kohdistuvat pahiten moniin pieniin ja keskisuuriin muuntajayrityksiin, ei voitu järjestelmällisesti arvioida näytön puutteen vuoksi. Väite vaikuttaa kuitenkin uskottavalta, kun otetaan huomioon viideltä tarkastetulta käyttäjältä, joista yksi on pk-yritys, kerätyt tiedot.

         4.2.   Tarjonnan puute ja laatuerot

               (122)

               Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat käyttäjät totesivat, että suuren permeabiliteetin tuotelajien saatavuus unionissa on vähäinen ja että tilanne on heikentynyt tutkimusajanjakson jälkeen. Ne väittivät, että vähäinen saatavuus johtuu kasvavasta epätasapainosta tarjonnan ja kysynnän välillä, kun käyttäjien kysyntä tarkasteltavana olevan tuotteen näitä tuotelajeja kohtaan kasvaa. Ne väittivät vielä, että unionin tuotannonalan kapasiteetti ei riitä vastaamaan kasvavaan kysyntään unionin markkinoilla ja että vaihtoehtoisia hankintalähteitä ei ole tarjolla vientiä harjoittavia tuottajia lukuun ottamatta. Lisäksi ne totesivat, että vaikka unionin tuottajat ovat tehneet strategisen päätöksen ryhtyä tuottamaan suhteessa enemmän suuren permeabiliteetin kuin perinteisiä tuotelajeja, tällainen muutos vie aikaa, koska on hankittava ja parannettava tarvittavaa teknistä asiantuntemusta. Lisäksi jotkin käyttäjät väittivät, että kaikki asianomaisista maista tulevaan tuontiin kohdistuvat polkumyyntitoimenpiteet heikentäisivät edelleen suuren permeabiliteetin tuotelajien saatavuutta unionissa unionin tuottajien tuotantokapasiteetin ja edistyneen teknisen osaamisen puutteiden vuoksi. Tässä yhteydessä unionin tuotannonala totesi, että sillä ei ole mitään oikeudellista velvoitetta tyydyttää koko unionin kysyntää tiettyjen tuotelajien osalta.

               (123)

               Tutkimusajanjakson jälkeiset tiedot osoittavat, että unionin tuottajat eivät edelleenkään pysty vastaamaan suuren permeabiliteetin GOES-tuotteiden kaikkien tuotelajien kysyntään, etenkään sellaisten tuotelajien, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg. Lisäksi näiden tuotelajien osalta on etenkin tutkimusajanjakson jälkeen esiintynyt tuotannon pullonkauloja ja toimitusten viivästyksiä huolimatta aiemmin sovituista toimitusehdoista. Yksi korealainen vientiä harjoittava tuottaja, joka vei tutkimusajanjaksolla pääasiassa suuren permeabiliteetin tuotelajeja, lopetti viennin unioniin tutkimusajanjakson jälkeen. Syyt viennin lopettamiseen eivät ole tiedossa. Lisäksi on odotettavissa, että tarkasteltavana olevan tuotteen korkealaatuisten suuren permeabiliteetin tuotelajien kysyntä jatkaa kasvuaan heinäkuussa 2015 voimaan tulleen ekosuunnitteluasetuksen ensimmäisen vaiheen vuoksi (ks. 140 kappale ja sen jälkeiset kappaleet).

               (124)

               Useat käyttäjät kommentoivat teknisestä asiantuntemuksesta ja laatukysymyksistä, että niissäkin tapauksissa, joissa unionin tuotannonala tuotti GOES-tuotteita, joilla on vaadittu taattu alhainen ferromagneettinen enimmäishäviö, vientiä harjoittavilta tuottajilta ostetut tuotteet, joilla on samanlainen ferromagneettinen häviö, ovat kaiken kaikkiaan paremman laatuisia ferromagneettisen enimmäishäviön ja melutason suhteen.

               (125)

               Käyttäjien toimittama näyttö tutkimusajanjakson jälkeiseltä kaudelta viittasi laatuongelmiin, joita niillä oli ollut pääasiassa unionin tuottajien kanssa. Nämä käyttäjät kykenivät esittämään väitteidensä tueksi näyttöä, joka perustui niiden sisäisiin tilastoihin ja teknisiin tarkastuksiin.

               (126)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi käyttäjä väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajien puute on suoraa seurausta unionin tuottajien investointien puutteesta. Käyttäjä väitti, että on täyttä spekulaatiota pohtia, investoisiko EU:n GOES-tuotteiden tuotannonala korkean laatuluokan GOES-tuotteiden tuotantoon vai ei. Toinen käyttäjä väitti, että ei ole uskottavaa, että EU:n tuottajat saavuttaisivat nyt laadun ja kapasiteetin, joka palvelisi EU:n käyttäjien tarpeita lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä.

               (127)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi käyttäjä väitti, että tarjonnan puute – päin vastoin kuin tässä menettelyssä – oli yksi pakottavista syistä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä polyesterikatkokuitujen tapauksessa tehdyssä unionin etua koskevassa arvioinnissa, koska unionin tuotannonala ei kyennyt vastaamaan unionin kysyntään (4).

               (128)

               Polyesterikatkokuituja koskevaa tapausta ja tätä tapausta ei voida verrata kahdesta syystä. Polyesterikatkokuituja koskevassa tapauksessa valitus peruutettiin, toisin kuin tässä tapauksessa. Näin ollen unionin etua koskeva arviointi oli erilainen. Jos valitus peruutetaan, perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettely voidaan päättää, paitsi jos päättäminen ei olisi unionin edun mukaista. Tässä tapauksessa sovelletaan 21 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan toimenpiteitä ei voida soveltaa, jos viranomaiset kaikki toimitetut tiedot huomioon ottaen voivat selkeästi päätellä, että niiden soveltaminen ei ole unionin edun mukaista.

               (129)

               Toinen ero polyesterikatkokuituja koskevaan tapaukseen verrattuna on, että polyesterikatkokuitujen tapauksessa unionin tuottajat muunsivat tarkasteltavana olevaa tuotetta (5) muiksi tuotteiksi (ei tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi). Tässä tapauksessa sitä vastoin unionin tuottajat pyrkivät tuottamaan enemmän ja enemmän suuren permeabiliteetin tuotelajeja.

               (130)

               Komissio ei voi ennustaa, saavuttavatko EU:n tuottajat laadun ja kapasiteetin, jota tarvitaan EU:n käyttäjien tarpeiden täyttämiseen lähitulevaisuudessa, etenkin joidenkin suuren permeabiliteetin GOES-tuotelajien saatavuuden osalta. Tuotantopolitiikan edistäminen ei ole kuitenkaan polkumyyntitutkimuksen tavoite, vaan sillä pyritään vain palauttamaan tasapuolisen kilpailun edellytykset unionin ja vientiä harjoittavien tuottajien välille.

               (131)

               Tarkastuksessa kävi ilmi, että unionin tuottajat ovat investoineet tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajien tuotantoon, vaikkakin tämä on ollut haastavaa unionin tuottajien vaikean taloudellisen tilanteen vuoksi koko tarkastelujakson ajan. Yksi tuottaja esitti näyttöä uudesta korkealaatuisten GOES-tuotteiden tuotantolinjasta, joka otettiin käyttöön elokuussa 2015.

               (132)

               Edellä esitetyn perusteella päätellään, että suuren permeabiliteetin tuotelajien saatavuus unionissa oli rajattua tutkimusajanjaksolla ja että tilanne paheni tutkimusajanjakson jälkeen etenkin siksi, että kysyntä kasvoi ekosuunnitteluasetuksen ensimmäisen vaiheen voimaantulon vuoksi.

         4.3.   Hinnankorotukset

               (133)

               Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat tutkimusajanjakson jälkeen 50–70 prosenttia verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräisiin myyntihintoihin tarkastelujaksolla. Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että maaliskuun 2014 ja maaliskuun 2015 välillä hinnat kohosivat noin 30 prosenttia julkisten indeksien perusteella. Samanlaisia kommentteja saatiin useilta käyttäjiltä. Yksi käyttäjä esimerkiksi väitti, että hinnat kohosivat noin 8 prosenttia ja 25 prosenttia verrattuna vuoden 2014 jälkipuoliskon ja vuoden 2015 alkupuoliskon hintoja tarkastelujakson aikaisiin hintoihin. Eräs toinen käyttäjä väitti, että hinnan korotukset huhtikuussa 2015 olivat yli 45 prosenttia suuren permeabiliteetin tuotelajien ja yli 25 prosenttia perinteisten tuotelajien osalta verrattuna kesäkuuhun 2014. Sama käyttäjä väitti myös, että tämä hintasuuntaus on kestävä ja tulee jatkumaan lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Monet käyttäjät väittivät myös, että kaikki nämä hinnankorotukset johtavat lopulta tuotantolaitosten sulkemiseen, työllisyyden menetyksiin unionissa ja tiettyjen toimintojen siirtämiseen unionin ulkopuolelle.

               (134)

               Toisaalta yksi asianomainen osapuoli – joka tosin myönsi hintojen kohoamisen tutkimusajanjakson jälkeen – väitti, että hintojen korotukset tutkimusajanjakson jälkeen eivät edelleenkään ylittäneet vuoden 2010 ja 2011 hintatasoja.

               (135)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että hinnat tosiaan nousivat väitteen mukaisesti tutkimusajanjakson jälkeen. Unionin tuottajilta saatujen tietojen perusteella samankaltaisen tuotteen hinnat kohosivat keskimäärin 3 prosenttia heinä–joulukuussa 2014 ja 14 prosenttia tammi–toukokuussa 2015 verrattuna tosiasiallisiin keskimääräisiin hintoihin tutkimusajanjaksolla. Yhteistyössä toimineilta käyttäjiltä saatujen tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat noin 30 prosenttia ja joidenkin tuotelajien hinnat tätäkin enemmän tutkimusajanjakson jälkeisellä kaudella toukokuuhun 2015 asti.

               (136)

               Hinnat alkoivat nousta vuoden 2014 jälkipuoliskolla ja jatkoivat nousuaan vuoden 2015 alkupuoliskolla. Näitä hinnankorotuksia on esiintynyt tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen sekä suuren permeabiliteetin että perinteisten tuotelajien osalta. Lisäksi tarkastuskäynneillä tutkittujen, käyttäjien ja tuottajien välillä vuoden 2015 jälkipuoliskolle tehtyjen tiettyjen sopimusten perusteella näiden tilausten hintojen odotetaan olevan 22–53,5 prosenttia korkeammat kuin tutkimusajanjaksolla.

               (137)

               Edellä esitetyn perustella päätellään, että tutkimusajanjakson jälkeen (toukokuuhun 2015 asti) on havaittu, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen sekä suuren permeabiliteetin että perinteisten tuotelajien hinnat ovat nousseet. Lisäksi hintojen odotetaan edelleen nousevan vuoden 2015 jälkipuoliskolla (ks. 133 kappale).

         4.4.   Unionin käyttäjien kilpailukyky

               (138)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 228 kappaleessa todettiin, GOES-tuotteet ovat tuotantopanoksia, joiden osuus on 6–13 prosenttia muuntajan kaikista valmistuskustannuksista tutkimusajanjakson aikaisten tietojen ja hintatasojen perusteella. Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja useat käyttäjät kiistivät nämä prosenttiosuudet ja katsoivat, että ne on aliarvioitu merkittävästi, jopa tutkimusajanjaksolla, jolloin GOES-tuotteiden hinnat olivat paljon alemmat kuin tutkimusajanjakson jälkeisellä kaudella. Lisäksi kaikki käyttäjät väittivät, että hinnat alkoivat kohota merkittävästi tutkimusajanjakson päätyttyä. Prosenttiosuus (6–13) perustui yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimittamiin tietoihin, jotka tarkastettiin ja näin ollen mainittiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Komissio kuitenkin toteaa, että vaikka GOES-tuotteiden kustannusten tarkka prosenttiosuus riippuu muuntajan tyypistä, GOES-tuotteiden hinnan kohoamisesta tutkimusajanjakson jälkeen loogisesti seuraa muuntajan valmistuskustannusten kohoaminen, joka vaikuttaa unionin muuntajien tuottajien kilpailuasemaan. Sama hintojen kohoava suuntaus vuoden 2014 jälkipuoliskolta eteenpäin vaikuttaa kuitenkin myös unionin ulkopuolisten muuntajien tuottajien kilpailukykyyn GOES-tuotteiden markkinoilla esimerkiksi Kiinassa, Intiassa ja Pohjois-Amerikassa samoin kuin unionin markkinoilla.

         4.5.   Käyttäjien etua koskevat päätelmät

               (139)

               Komissio hyväksyy väitteen, jonka mukaan toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi uusiin GOES-tuotteiden hinnankorotuksiin käyttäjien vahingoksi. Se myös päättelee, että käyttäjäteollisuuden kilpailukykyyn vaikuttaisi vieläkin negatiivisemmin, jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön arvotullina, kun otetaan huomioon tutkimusajanjakson jälkeiset merkittävät hinnankorotukset.

         4.6.   Muut tekijät

               (140)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 233 kappaleessa todettiin, ekosuunnitteluasetuksen ensimmäisen vaiheen soveltaminen alkoi 1 päivänä heinäkuuta 2015, ja se kattaa pienten, keskisuurten ja suurten muuntajien uudet ekosuunnitteluvaatimukset, joilla on tarkoitus parantaa niiden energiatehokkuutta.

               (141)

               Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat käyttäjät esittivät seuraavia huomautuksia. Asetuksen ensimmäisen vaiheen täytäntöönpano johtaa GOES-tuotteiden suuren permeabiliteetin tuotelajien kysynnän kasvamiseen unionissa, etenkin sellaisten GOES-tuotteiden tuotelajien, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg. Suuntaus hankkia suuren permeabiliteetin tuotelajeja, joiden ferromagneettinen häviö on mahdollisimman alhainen, on todennäköisesti pysyvä, koska täytäntöönpanon toinen vaihe (vieläkin tiukemmat vaatimukset vuodesta 2021 alkaen) kasvattaa suuren permeabiliteetin tuotelajien kysyntää entisestään. Myös muualla maailmassa (esim. Kiinassa ja Intiassa) ollaan panemassa täytäntöön samanlaisia energiatehokkuusvaatimuksia, jotka johtavat GOES-tuotteiden suuren permeabiliteetin tuotelajien kysynnän kasvamiseen maailmanlaajuisesti. Vaikka olisikin niin, että ensimmäisen vaiheen vaatimukset voidaan tietyssä määrin täyttää käyttämällä GOES-tuotteiden perinteisiä tuotelajeja, tämä aiheuttaa lisäkustannuksia käyttäjien vahingoksi, koska on suunniteltava erilainen, mittavampi muuntaja, joka edellyttää huomattavasti enemmän teknistä ja työvoima- ja materiaalipanostusta. Joissakin tapauksissa muuntajan tuote-eritelmä ei mahdollista perinteisten GOES-tuotteiden käyttöä lainkaan.

               (142)

               Komissio katsoi, että kysynnän lisääntyminen unionin lisäksi myös maailmanlaajuisesti mitä todennäköisimmin vaikuttaa entistä negatiivisemmin suuren permeabiliteetin tuotelajien saatavuuteen, etenkin sellaisten, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg, ja johtaa mitä todennäköisimmin uusiin hinnankorotuksiin. Sen vuoksi on Euroopan unionin yleisen edun mukaista, kuten käy ilmi oikeudellisesti sitovista tuotestandardeista, varmistaa alkuperästä riippumatta suuren permeabiliteetin tuotelajien riittävä tarjonta muuntajien tuotantoa ja myyntiä varten unionissa.

               (143)

               Edellä esitetyn perusteella päätellään, että toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena tuontihinnat nousisivat merkittävästi ja ylittäisivät jopa tutkimusajanjakson jälkeiset hinnat.

         5.   Unionin etua koskevat päätelmät

               (144)

               Päätelmänä on, että lopulliset toimenpiteet antaisivat unionin tuottajille mahdollisuuden päästä takaisin kestävälle voittotasolle. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on epävarmaa, pystyykö unionin tuotannonala tekemään tarvittavat investoinnit kehittääkseen edelleen samankaltaisen tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeja, joita käyttäjät haluavat ja joita tarvitaan välttämättä, jotta muuntajat olisivat ekosuunnitteluvaatimusten mukaisia.

               (145)

               Käyttäjien edun kannalta ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla olisi negatiivinen vaikutus muuntajien hintoihin ja käyttäjäteollisuuden työllisyyteen, mutta tätä vaikutusta ei voida pitää kohtuuttomana markkinaolosuhteissa, jotka vallitsivat tutkimusajanjaksolla.

               (146)

               Sen vuoksi kun on tarkasteltu kaikkia eri etuja kokonaisuudessaan, voidaan päätellä, ettei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia polkumyyntitulleja tuotaessa viidestä asianomaisesta maasta peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta.

               (147)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet huomauttivat, että komissio toi mm. esiin vakaan ja merkittävän kaikkien tuotelajien hinnannousun tutkimusajanjakson jälkeisellä kaudella ja että unionin tuottajat saivat 1,1 prosenttia voittoa tammikuun ja toukokuun 2015 välisenä aikana. Sen vuoksi väitettiin, että tullien käyttöönotto on vastoin unionin etua. Toinen käyttäjä väitti, että hintojen nousun vuoksi suuri osa EU:n muuntajien tuotannosta tuottaa tällä hetkellä tappioita, etenkin pk-yrityksissä, kun taas EU:n GOES-tuotteiden tuotannonala saa voittoa.

               (148)

               Unionin tuottajien kannattavuuden osalta viitataan 116 kappaleeseen. Kuten 149 ja 169 kappaleessa esitetään tarkemmin, hintojen merkittävä nousu on mm. johtanut siihen, että komissio muutti toimenpiteiden muotoa kaikkien osapuolten etujen tasapainottamiseksi. Kuten jo edellä on todettu, komissio myös muistuttaa, että vahinko arvioidaan tutkimusajanjaksoa koskevien tarkastettujen tietojen perusteella, kun taas tutkimusajanjakson jälkeisiä tietoja käytettiin vain unionin etua koskevassa analyysissä.

               (149)

               Tutkimusajanjakson jälkeiset kehityssuunnat huomioon ottaen komissio katsoo, että on unionin edun mukaista muuttaa toimenpiteiden muoto eikä ottaa käyttöön arvotulleja vaan muuttuvat tullit, jotta rajoitetaan mahdolliset vakavat vaikutukset käyttäjiin, jotka ovat erittäin riippuvaisia tarkasteltavana olevan tuotteen tarjonnasta, etenkin korkealaatuisista suuren permeabiliteetin tuotelajeista. Jos tutkimusajanjakson jälkeisten hinnankorotusten lisäksi otettaisiin käyttöön arvotullin muodossa oleva tulli, käyttäjille aiheutuisi kohtuutonta haittaa, mikä vaikuttaisi negatiivisesti niiden kilpailukykyyn verrattuna niiden kilpakumppaneihin unionin ulkopuolella, kun otetaan huomioon markkinoilla lisääntynyt kysyntä ja puute etenkin suuren permeabiliteetin tuotelajeista. Lisäksi ekosuunnitteluasetuksessa asetettu tavoite, jonka mukaan on varmistettava suuren permeabiliteetin tuotelajien riittävä tarjonta, vaarantuisi, jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön arvotullin muodossa, kun otetaan huomioon etenkin suuren permeabiliteetin tuotelajien lisääntynyt kysyntä.

         G.   LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

   1.   Vahingon korjaava taso (vahinkomarginaali)

               (150)

               Alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonala ilmoitti olevansa eri mieltä vahingon korjaavan tason määrittämiseen käytetystä tavoitevoitosta (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 245 kappale). Osapuoli väitti jälleen, että unionin tuotannonalan vuonna 2010 saavuttaman voiton perusteella 14 prosentin voittomarginaali ennen veroja olisi kohtuullinen ja markkinoille ominainen.

               (151)

               Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 243 kappaleessa selitettiin, vahingon korjaavan tason määrittämisessä käytetty voittomarginaali vastaa voittomarginaalia, jonka unionin tuotannonala voisi kohtuudella odottaa saavansa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa ilman polkumyyntituontia. Tätä prosenttiosuutta käytettiin aiemmassa tutkimuksessa, kun unionin tuotannonalan myynti oli kannattavaa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 242 kappaleessa todettiin, vuonna 2010 saatua keskimääräistä voittoa pidettiin poikkeuksellisen suurena, kun otetaan huomioon vuodesta 2011 lähtien aiheutuneet tappiot ja GOES-tuotteiden huimasti kohonneet hinnat – jopa vuonna 2010 – maailmanmarkkinoilla. Sen vuoksi pidetään kohtuullisena vahvistaa tavoitevoittomarginaali 5 prosenttiin.

               (152)

               Eräs japanilainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi kuulemista kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa. Osapuoli vastusti sitä, että komissio sovelsi 2 artiklan 9 kohtaa vahinkolaskelmissa, ja totesi, että 2 artiklan 9 kohta kuuluu perusasetuksen polkumyyntiä koskeviin säännöksiin eikä sitä voida käyttää vahingon laskemiseen. Sama asianomainen osapuoli väitti myös, että jalostuskustannuksia, jotka aiheutuivat unionin markkinoilla etuyhteydessä olevalle osapuolelle kelan leikkaamisesta pituussuunnassa, ei olisi pitänyt vähentää ja että käytetyt tuonnin jälkeiset kustannukset oli aliarvioitu. Tämä huomautus toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Korealaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla oli samanlainen väite, jonka mukaan vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan hinnan pitäisi perustua hintaan, jonka siihen unionissa etuyhteydessä olevat tuojat tosiasiallisesti veloittivat ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta unionissa.

               (153)

               Vahinkomarginaalin laskennan tarkoituksena on määrittää, riittäisikö polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vahingon poistamiseen se, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintaan sovellettaisiin alhaisempaa tullia kuin polkumyyntimarginaaliin perustuvaa tullia. Tämä arviointi olisi perustettava vientihintaan unionin rajalla, jota pidetään vertailukelpoisena tasona unionin tuotannonalan noudettuna lähettäjältä -hintaan nähden. Kun kyseessä on etuyhteydessä olevien tuojien kautta tapahtuva vientimyynti, vientihinta muodostetaan laskennallisesti – samalla tavalla kuin polkumyyntimarginaalia koskevissa laskelmissa – perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa ja jota oikaistaan tarvittaessa. Koska vientihinta on välttämätön tekijä vahinkomarginaalia koskevissa laskelmissa ja koska kyseinen artikla on perusasetuksen ainoa artikla, joka antaa ohjeita vientihinnan laskennallisesta muodostamisesta, kyseisen artiklan soveltaminen vastaavasti on perusteltua. Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa säädetään myös jalostuskustannusten vähentämisestä, koska hintaa on oikaistava kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten huomioon ottamiseksi. Sen vuoksi komissio katsoi, että noudatettu lähestymistapa oli täsmällinen, ja hylkäsi nämä väitteet.

               (154)

               Eräs toinen japanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että alustavien päätelmien ilmoittamisen yhteydessä annettujen tietojen perusteella ei ole mahdollista tehdä huomautuksia vahinkoa koskevien komission päätelmien oikeellisuudesta ja merkityksellisyydestä. Tähän liittyen kyseinen japanilainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi 27 päivänä toukokuuta 2015 selvennyksiä tietyistä poisjätetyistä tiedoista ja pyysi paljastamaan ne. Se myös väitti, että komission 4 päivänä kesäkuuta 2015 antamassa vastauksessa ei asianmukaisesti vastattu pyyntöön eikä annettu yritykselle mahdollisuutta esittää huomautuksia vahinkoa koskevien päätelmien oikeellisuudesta ja merkityksellisyydestä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyseinen japanilainen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, jonka mukaan kuulemisesta vastaava neuvonantaja suositteli paljastamaan lisätietoja. Yritys väitti joistakin täysinä leikkaamattomina keloina viedyistä tuotteistaan, joiden vientihinta edusti täyttä kelaa, jonka reunat on leikattu, että vahinkomarginaalin laskemista varten fyysisten eroavaisuuksien mukaan tehdyssä vientihinnan oikaisussa ei otettu täysimääräisesti huomioon leikattujen kelojen markkina-arvoa (verrattuna leikkaamattomiin keloihin), minkä vuoksi oikaisut eivät ole sovellettavien sääntöjen ja oikeuskäytännön mukaisia. Myös yksi korealainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen puolustautumisoikeuksia oli rikottu, koska eri tuotelajien vertailusta annettiin riittämätön selitys alustavien päätelmien ilmoittamisen yhteydessä.

               (155)

               Mitä tulee täydentävien tietojen paljastamista koskevaan ensimmäiseen pyyntöön, komissio katsoo, että sitä ei voida hyväksyä täysimääräisesti, koska komission on suojeltava muiden asianomaisten osapuolten eli tässä tapauksessa unionin tuottajien luottamuksellisuutta. Koska luottamuksellisuuden suojelemiseen ei ole muita keinoja niin, että samalla annettaisiin osapuolille merkityksellisiä tietoja, komissio katsoo, että sen alustavien päätelmien ilmoittamisen yhteydessä käyttämät vaihteluvälit olivat asianmukaisia. Näin ollen alustavien päätelmien ilmoittamisen yhteydessä annettiin kaikki tarvittavat tiedot ja tasapainotettiin oikeus yhtäältä merkityksellisten tietojen saamiseen ja toisaalta luottamuksellisuuden suojaan.

               (156)

               Japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämistä erityisistä huomautuksista voidaan todeta, että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa pidetyn kokouksen pöytäkirjassa viitataan pikemminkin japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja komission yksiköiden eriäviin näkemyksiin, minkä perusteella neuvonantaja suositteli keskustelujen jatkamista. Neuvonantaja ehdotti myös komission laskelmien tarkastamista vaihtoehtona luottamuksellisten tietojen paljastamiselle. Seurantakokous japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan kanssa järjestettiin 30 päivänä heinäkuuta 2015, ja tarkoituksena oli selventää ja toimittaa joitakin lisätietoja. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen yhteydessä tälle japanilaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle paljastettiin myös lisätietoja (kuten erään tuotelajin tavoitehinta ja unionin kokonaismyynnin arvo ja määrä). Kuulemisesta vastaava neuvonantaja tarkasti myös vahinkoa koskevat laskelmat, eikä löytänyt epätarkkuuksia tai virheitä. Neuvonantaja ilmoitti tästä japanilaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle.

               (157)

               Kelan leikkaamisen huomioon ottamiseksi tehtyjen oikaisujen osalta kohtuullinen oikaisu voitaisiin tehdä painon perusteella (täydet leikkaamattomat kelat vs. täydet kelat, joiden reunat on leikattu). Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tämän oikaisun taso tosin korjattiin, koska alustavassa vaiheessa painon perusteella tehtyyn oikaisuun käytetyt prosenttisosuudet eivät olleet täysin tarkkoja. Tuotannon menetyksen prosenttiosuus, jota käytettiin oikaisun tekemiseen, perustui japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloissa tehdyn tarkastuksen aikana kerättyyn näyttöön. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyseinen japanilainen vientiä harjoittava tuottaja toisti huomautuksensa.

               (158)

               Komissio katsoo, että tässä korjatussa oikaisussa tulevat asianmukaisesti esiin erot leikattujen ja leikkaamattomien kelojen markkina-arvossa. Japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamia laskelmia ei pidetty tarkkoina, koska leikattujen ja leikkaamattomien kelojen keskimääräisten hintojen eroa koskevissa laskelmissa ei otettu huomioon leikattujen tuotteiden nettopainoa.

               (159)

               Sama japanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että alustaviin päätelmiin sisältyy joitakin virheitä. Alustavissa päätelmissä havaittiinkin joitakin pieniä laskuvirheitä, jotka korjattiin. Näiden ja edeltävässä kappaleessa selitettyjen korjausten tuloksena tämän japanilaisen yrityksen vahinkomarginaaliksi muutettiin 39,0 prosenttia. Kuten edellä todettiin, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tarkasti laskelmat.

               (160)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että unionin tuotannonalan tuotantokustannukset, joita käytettiin hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa, olivat joidenkin tuotelajien osalta epärealistisen korkeat verrattuna lähes identtisiin tuotelajeihin. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tämä väite toistettiin ja tuotiin esiin epäselvyydet hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa ja esitettiin, että tuotantokustannukset olivat merkittävästi erilaiset tarkasteltavana olevan tuotteen kahden samanlaisen tuotelajin osalta.

               (161)

               Komissio kuitenkin vahvisti, että unionin tuotannonalan tuotantokustannuksia koskevat tiedot ovat oikeita. Venäläisen tuottajan esiin ottamat kaksi samanlaista tuotelajia analysoitiin ja niiden tuotantokustannuksia verrattiin muiden tuotelajien tuotantokustannuksiin. Mahdolliset erot jonkin tuotelajin tuotantokustannuksissa verrattuna lähes identtiseen tuotelajiin selittyvät näitä tuotelajeja tuottavien unionin tuottajien erilaisella valikoimalla.

               (162)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että polkumyynti- ja vahinkolaskelmat eivät ole symmetrisiä muiden kuin ensimmäisen laatuluokan tuotteiden kohtelun osalta. Väitteessä tuotiin esiin, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappaleessa todettiin, venäläistä toisen ja kolmannen laatuluokan tarkasteltavana olevaa tuotetta ei verrattu unionin tuotannonalan ensimmäisen ja toisen laatuluokan tuotteisiin.

               (163)

               Komission mukaan se, että tuotelajien oikeudenmukaisen vertailun vuoksi muita kuin ensimmäisen laatuluokan tuotteita ei verrattu unionin tuotannonalan tuotteisiin, ei vaikuttanut polkumyyntilaskelmien eikä vahinkolaskelmien tarkkuuteen. Päinvastoin, jälkimmäisessä tapauksessa vain samanlaisia tuotelajeja verrattiin, jotta varmistettiin oikeudenmukainen vertailu. Tämän vuoksi väite hylättiin.

               (164)

               Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että viitehinnan alittavuutta koskevat laskelmat alustavissa päätelmissä olivat virheelliset etenkin siksi, että ne perustuivat väitteen mukaan keskimääräisiin unionin hintoihin, jotka annettiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa.

               (165)

               Tämä väite hylättiin. Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat tuottivat ja myivät unioniin vain osaa tuotelajeista, joita sitten verrattiin unionin tuottajien tuottamiin ja myymiin samoihin tuotelajeihin viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa. Näissä laskelmissa ei käytetty keskimääräisiä unionin hintoja.

               (166)

               Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 241–246 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa, lukuun ottamatta sitä, että yhden japanilaisen tuottajan vahinkomarginaali muutettiin 34,2 prosentista 39 prosenttiin (ks. 159 kappale).

                           Maa

                           Yritys

                           Lopullinen vahinkomarginaali

                           Kiina

                           Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai

                           32,9 %

                           Wuhan Iron & Steel Co., Ltd., Wuhan

                           36,6 %

                           Japani

                           JFE Steel Corporation, Tokio

                           39,0 %

                           Nippon Steel & Sumitomo Metal Corporation, Tokio

                           35,9 %

                           Korea

                           POSCO, Seoul

                           37,2 %

                           Venäjä

                           OJSC Novolipetsk Steel, Lipetsk VIZ Steel, Jekaterinburg

                           21,6 %

                           Yhdysvallat

                           AK Steel Corporation, Ohio

                           22,0 %

         2.   Lopulliset toimenpiteet

               (167)

               Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat lopulliset päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enää enempää vahinkoa.

               (168)

               Polkumyyntitoimenpiteiden muoto voi vaihdella. Vaikka komissiolla on laaja harkintavalta toimenpiteiden valinnassa, tarkoituksena on poistaa vahingollisen polkumyynnin vaikutukset. Tuonnille vahvistettiin seuraavasti alhaisemman tullin säännön mukaisesti arvotulli, joka on suuruudeltaan 21,5–39 prosenttia:

                           Maa

                           Yritys

                           Polkumyyntimarginaali

                           Vahinkomarginaali

                           Polkumyynnin vastainen arvotulli

                           Kiina

                           Baoshan Iron & Steel Co., Ltd, Shanghai

                           21,5 %

                           32,9 %

                           21,5 %

                           Wuhan Iron & Steel Co., Ltd., Wuhan

                           54,9 %

                           36,6 %

                           36,6 %

                           Kaikki muut yritykset

                           36,6 %

                           36,6 %

                           Japani

                           JFE Steel Corporation, Tokio

                           47,1 %

                           39,0 %

                           39,0 %

                           Nippon Steel & Sumitomo Metal Corporation, Tokio

                           52,2 %

                           35,9 %

                           35,9 %

                           Kaikki muut yritykset

                           39,0 %

                           39,0 %

                           Korea

                           POSCO, Seoul

                           22,5 %

                           37,2 %

                           22,5 %

                           Kaikki muut yritykset

                           37,2 %

                           22,5 %

                           Venäjä

                           OJSC Novolipetsk Steel, Lipetsk
                           VIZ Steel, Jekaterinburg

                           29,0 %

                           21,6 %

                           21,6 %

                           Kaikki muut yritykset

                           21,6 %

                           21,6 %

                           Yhdysvallat

                           AK Steel Corporation, Ohio

                           60,1 %

                           22,0 %

                           22,0 %

                           Kaikki muut yritykset

                           22,0 %

                           22,0 %

               (169)

               Kuten 149 kappaleessa todetaan, toimenpiteen muotoa on syytä muuttaa. Tapauksen erityispiirteiden perusteella komissio katsoo, että toimenpiteiden asianmukaisin muoto olisi muuttuva tulli, joka perustuu vähimmäistuontihintaan. Tällaisen vähimmäistuontihinnan käyttöönotto antaisi unionin tuottajille mahdollisuuden toipua vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista. Se tarjoaisi turvaverkon, jonka avulla ne voisivat päästä takaisin kestävälle kannattavuustasolle, ja kannustaisi tekemään tarvittavia investointeja, jotta ne pystyvät tuottamaan suhteessa enemmän samankaltaisen tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeja. Tällaisen vähimmäistuontihinnan pitäisi myös estää mahdollisten tutkimusajanjakson jälkeisten kohtuuttomien hinnankorotusten kielteiset vaikutukset, jotka voivat haitata merkittävästi käyttäjien liiketoimintaa. Siinä myös otetaan huomioon käyttäjien huoli, koska ne pelkäävät tarkasteltavana olevan tuotteen puutetta, etenkin tiettyjen tuotelajien, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg ja joita tarvitaan ekosuunnitteluasetuksen ensimmäisen vaiheen tehokkuustavoitteiden täyttämiseksi. Yleisesti ottaen sillä estetään tuotteen tarjontaan liittyvät vakavat häiriöt unionin markkinoilla.

               (170)

               Jos tuonnin CIF-hinta unionin rajalla -tasolla on vähintään vähimmäistuontihinnan suuruinen, tullia ei kanneta. Jos tuonti tapahtuu vähimmäistuontihintaa alemmalla hinnalla, lopullisen tullin olisi oltava yhtä suuri kuin sovellettavan vähimmäistuontihinnan ja vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus. Missään tapauksessa tullin määrän ei pitäisi olla tämän asetuksen johdanto-osan 168 kappaleessa ja 1 artiklassa vahvistettuja arvotulleja suurempi.

               (171)

               Näin ollen jos tuonti tapahtuu vähimmäistuontihintaa alemmalla hinnalla, on maksettava joko sovellettavan vähimmäistuontihinnan ja vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus tai johdanto-osan 168 kappaleessa olevan taulukon viimeisessä sarakkeessa esitetty arvotulli, sen mukaan kumpi on alhaisempi.

               (172)

               Kuten 19 kappaleessa selitettiin yksityiskohtaisesti, tutkimus kattoi tarkasteltavana olevan tuotteen sellaisena kuin se on määriteltynä 9 kappaleessa, minkä vuoksi tehtiin yksi kattava vahinkoanalyysi, syy-yhteyttä koskeva analyysi ja unionin etua koskeva analyysi. Päättäessään toimenpiteiden muodosta komissio tarkasteli samalla myös laatueroja seuraavassa esitetyllä tavalla. Tutkimuksessa kerättyjen tietojen perusteella komissio päätti määritellä kolme tarkasteltavana olevan tuotteen luokkaa, jotka erotetaan toisistaan niiden ferromagneettisen enimmäishäviön perusteella, jotta vähimmäistuontihinnan soveltaminen olisi tehokasta. Kullekin kolmelle luokalle laskettiin erillinen vähimmäistuontihinta. Nämä kolme luokkaa ovat seuraavat:

                           —

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg;

                           —

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 0,90 W/kg mutta enintään 1,05 W/kg;

                           —

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 1,05 W/kg.

               (173)

               Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg, ovat tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajien paras alaluokka. Tuotelajit, joiden ferromagneettinen häviö on yli 0,90 W/kg mutta enintään 1,05 W/kg, eivät ole parasta luokkaa mutta edelleen tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeja, joita tuotetaan pääasiassa tuotteina, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 1,05 W/kg. Siihen sisältyy myös joitakin tarkasteltavana olevan tuotteen parempilaatuisia perinteisiä tuotelajeja. Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 1,05 W/kg, ovat pääasiassa tarkasteltavana olevan tuotteen perinteisiä tuotelajeja. Ferromagneettinen häviö olisi mitattava Watteina kilogrammaa kohti 50 Hz:n taajuudella ja 1,7 Teslan magneettisella induktiolla.

               (174)

               Tämän säännön soveltamiseksi oli vahvistettava vahinkoa aiheuttamaton hinta tai vahinkoa aiheuttamaton vähimmäistuontihinta. Vahinkoa aiheuttamattoman hinnan laskemisessa on otettu huomioon sekä havaitut polkumyyntimarginaalit että tullien määrä, joka on tarpeen unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisesti.

               (175)

               Vähimmäistuontihinnat vastaavat seuraavia painotettuja keskimääräisiä arvoja:

                           —

                           jos tullit perustuvat vahingon korjaavaan tasoon: unionin tuottajien tuotantokustannukset tutkimusajanjaksolla ja voitto (5 %) Yhdysvaltojen, Japanin ja Venäjän vientiä harjoittavien tuottajien ja yhden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta; ja

                           —

                           jos tullit perustuvat polkumyyntimarginaaliin: normaaliarvo, mukaan luettuna kuljetus (jotta saadaan CIF unionin rajalla -hinta) korealaisen ja yhden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta.

               (176)

               Tämän menetelmän perusteella vähimmäistuontihinnat ovat seuraavat:

                           Asianomaiset maat

                           Tuotevalikoima

                           Vähimmäistuontihinta
                           (euroa/tonni (tuotteen nettopaino))

                           Kiinan kansantasavalta, Japani, Amerikan yhdysvallat, Venäjän federaatio ja Korean tasavalta

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,9 W/kg

                           EUR 2 043

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 0,9 W/kg mutta enintään 1,05 W/kg

                           EUR 1 873

                           Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 1,05 W/kg

                           EUR 1 536

               (177)

               Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet esittivät seuraavia huomautuksia.

               (178)

               Eräs käyttäjien järjestö väitti, että vähimmäistuontihintaa koskeva ehdotus vääristää markkinoita eriyttämällä unionin hintatasot maailmanmarkkinoiden hinnoista. Kyseinen käyttäjien järjestö väitti, että komissio lukitsi kaikkien GOES-tuotelajien hinnat merkittävästi korkeammalle tasolle kuin ne keskimääräiset hintatasot, jotka komissio oli laskenut tutkimusajanjaksolle ja joihin on lisätty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa vahvistetut tullit. Järjestö ei nähnyt mitään oikeutettua tarvetta toimenpiteisiin. Se myös väitti, että vähimmäistuontihinnat olivat liian korkeat, minkä vuoksi niitä olisi mukautettava alentamalla niitä vuosittain 5 prosentilla.

               (179)

               Korealainen vientiä harjoittava tuottaja kannatti vähimmäistuontihintoja, joita se piti asianmukaisempana kuin arvotulleja. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kuitenkin väitti, että komission olisi tarkistettava menetelmäänsä ja asetettava kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle vähimmäistuontihinta, joka ei ylitä sitä, mikä on tarpeen (korealaisen) vientiä harjoittavan tuottajan aiheuttaman vahingollisen polkumyynnin poistamiseksi.

               (180)

               Eräs käyttäjä väitti, että ehdotetut vähimmäistuontihinnat ovat liian korkeat ja joka tapauksessa korkeammat kuin tuontihinnat tutkimusajanjaksolla plus lopullisissa päätelmissä vahvistettu arvotulli ainakin kahden maan (Korean ja Venäjän) osalta. Lisäksi tämä käyttäjä väitti, että komission ei pitäisi hyväksyä kaikkia tuotantokustannuksia perustaksi laskettaessa vahinkoa aiheuttamatonta tasoa vaan vain kustannukset, joita syntyisi tehokkaalle ja kilpailukykyiselle GOES-tuotteiden tuottajalle.

               (181)

               Eräs muu käyttäjä totesi kannattavansa vähimmäistuontihinnan valintaa arvotullien sijaan. Se kuitenkin pyysi komissiota harkitsemaan yhden tai kahden vähimmäistuontihinnan asettamista. Jos tasoja olisi kaksi, erottamisen olisi kohtuudella tapahduttava perinteisten GOES-tuotteiden ja suuren permeabiliteetin tuotteiden rajakohdassa.

               (182)

               Unionin tuotannonala kannatti vähimmäistuontihintojen järjestelmää, joka perustuu kolmeen tuoteluokkaan. Unionin tuotannonala kuitenkin vastusti näiden vähimmäistuontihintojen laskentaan käytettyä menetelmää, koska painotettuihin keskiarvoihin perustuvan komission menetelmän seurauksena ehdotetut vähimmäistuontihinnat ovat alle täyden vahingon korjaavan tason ja näin ollen liian alhaiset. Unionin tuotannonala myös väitti, että ehdotetut vähimmäistuontihinnat ovat liian paljon EU:n ja kolmansien maiden markkinahintoja alhaisemmat. Sen vuoksi komission olisi tarkistettava vähimmäistuontihintaa koskevia laskelmiaan ja perustettava ne yksinomaan vahingon korjaavaan tasoon kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta lisäämällä kohtuullinen voitto (kunkin määritelmän piiriin kuuluvan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajin osalta). Unionin tuotannonala toisti myös huomautuksensa, jonka mukaan komission olisi käytettävä 14 prosentin tavoitevoittoa, joka oli voitto vuonna 2010.

               (183)

               Amerikkalainen vientiä harjoittava tuottaja epäili vahvasti komission vähimmäistuontihintaa koskevan ehdotuksen hyödyllisyyttä ja riittävyyttä, kun otetaan huomioon, että asianomaisen tuotteen markkinahinnat ovat tällä hetkellä paljon korkeammat kuin vähimmäistuontihinnat.

               (184)

               Eräs toinen käyttäjä totesi, että se kannattaa mieluummin vähimmäistuontihinnan käyttöönottoa koko tuotelajivalikoiman osalta kompromissiratkaisuna, jotta voidaan sovittaa yhteen GOES-tuotteiden ja muuntajien tuotannonalojen ristiriitaiset toiveet. Tämä käyttäjä totesi kuitenkin, että vähimmäistuontihinnat ovat liian korkeat (etenkin toisen ja kolmannen luokan osalta verrattuna tutkimusajanjakson aikaisiin myyntihintoihin, joihin lisättiin arvotullit) ja aiheuttavat unionin muuntajateollisuudelle konkreettisen riskin tullien maksamisesta ennen kuin unionin tuotannonala kykenee vastaamaan sen tarpeisiin.

               (185)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja kannatti komission ehdotusta ottaa käyttöön muuttuva polkumyyntitulli vähimmäistuontihintojen muodossa arvotullien sijaan. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kuitenkin väitti, että kolmen eri vähimmäistuontihinnan laskemiseen (vain ferromagneettisen enimmäishäviön eri vaihteluvälien perusteella) perustuva ehdotettu menetelmä, jossa ei eroteta toisistaan yksittäisiä vientiä harjoittavia tuottajia tai alkuperämaita, on vastoin perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa. Sen vuoksi tämä vientiä harjoittava tuottaja väitti, että menetelmässä ei arvioida asianmukaisia polkumyyntitulleja ja syrjitään Venäjältä tulevaa tuontia. Sama venäläinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös, että komissio loisi vähimmäistuontihinnan laskemista varten neljännen tuoteluokan, johon pitäisi sisältyä yksinomaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen spesifioimattomia tai heikomman laatuisia tuotelajeja, joiden fyysiset ominaisuudet ovat verrattavissa vietyihin toisen ja kolmannen laatuluokan tuotelajeihin. Kyseinen venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yksinomaan ferromagneettiseen enimmäishäviöön perustuvat vähimmäistuontihinnat jättävät venäläiset tuottajat ja viime kädessä Venäjän, joka on toisen ja kolmannen laatuluokan tuotelajien ainoa hankintalähde, täysin eri asemaan kuin muut vientiä harjoittavat maat.

               (186)

               Komissio tutki tarkasti kaikki huomautukset, selittää jäljempänä tarkemmin käytettyä menetelmää ottaen huomioon nämä huomautukset ja päätyi seuraaviin päätelmiin.

               (187)

               Komission kolmen vähimmäistuontihinnan laskemiseen käyttämä menetelmä oli seuraavanlainen. Kaikkien polkumyyntitutkimusten tavoin komissio keräsi tutkimusajanjaksoa koskevia tietoja, jotka tarkastettiin, jotta voitiin vahvistaa tuotelajikohtaiset normaaliarvot ja vahinkoa aiheuttamaton tavoitehinta unionin tuotannonalalle, myös tuotelajikohtaisesti. Unionin tuotannonalan tavoitehinnat muodostuivat tuotantokustannuksista, joihin lisättiin kohtuullinen voitto. Näiden tietojen perusteella sovellettiin 169 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitettyä menetelmää. Vähimmäistuontihinnat perustuvat näin ollen suoraan tutkimusajanjaksolta saatuihin tarkastettuihin tietoihin. Lisäksi huomioon otettiin alhaisemman tullin sääntö. Jos arvotullit perustuivat polkumyyntimarginaaliin, vähimmäistuontihintojen laskemisessa käytettiin normaaliarvoja, joihin oli lisätty kuljetuskustannukset CIF unionin rajalla -hinnan saamiseksi. Jos arvotullit perustuivat vahingon korjaavaan tasoon, käytettiin tavoitehintaa, joka ei aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle. Tämän jälkeen laskettiin vähimmäistuontihinnat normaaliarvojen ja vahinkoa aiheuttamattomien tavoitehintojen painotettuna keskiarvona. Painotuskerroin määritettiin seuraavien perusteella: unioniin tulevan tuonnin määrän osuus yrityksistä, joiden arvotulli perustuu polkumyyntimarginaaliin, ja tuonnin määrän osuus yrityksistä, joiden arvotulli perustuu vahingon korjaavaan tasoon. Jokainen vähimmäistuontihinta on kunkin kolmen tuoteluokan eri tuotelajien hintojen (normaaliarvon ja tavoitehintojen) painotettu keskiarvo.

               (188)

               Kolmen eri tuoteluokan kolmea vähimmäistuontihintaa sovelletaan kaikkiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja kaikkiin asianomaisiin maihin, jos CIF unionin rajalla -hinta on vähintään vähimmäistuontihinnan suuruinen (jolloin ei makseta tullia). Jos tullia on maksettava eli jos vientihinta on vähimmäistuontihintaa alempi, sovellettava tulli on joko sovellettavan vähimmäistuontihinnan ja vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus tai arvotulli, sen mukaan kumpi on alhaisempi. Yksilöllisiä tulleja sovelletaan vastaavasti kuhunkin vientiä harjoittavaan tuottajaan. Missään tapauksessa tullin määrän ei pitäisi olla suurempi kuin arvotulli, joka on määritetty kunkin asianomaisen maan kullekin yksittäiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle. Vaihtoehtona olisi ollut eri vähimmäistuontihinnan käyttöönotto kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta, kuten useat asianomaiset osapuolet ehdottivat. Tämä tarkoittaisi kuitenkin vähintään 21:tä eri vähimmäistuontihintaa (kolmen eri tuoteluokan kolme vähimmäistuontihintaa kertaa seitsemän yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa), mikä tekisi toimenpiteiden käyttöönotosta erittäin vaikeaa ellei jopa mahdotonta tulliviranomaisten kannalta.

               (189)

               Vähimmäistuontihintoja verrattiin tutkimusajanjakson jälkeisiin myyntihintoihin unionin markkinoilla. Tietoja näistä hinnoista saatiin käyttäjiltä ja unionin tuotannonalalta alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen tehdyssä tutkimuksessa (ks. 5 ja 6 kappale). Tutkimuksessa kävi ilmi, että yleisesti ottaen ehdotetut vähimmäistuontihinnat, etenkin korkean laatuluokan osalta, ovat kaikkien kolmen tuoteluokan osalta alle tutkimusajanjakson jälkeisten myyntihintojen, jolloin tullia ei tarvitse maksaa. Kuten 182 ja 183 kappaleessa todettiin, tämä tutkimuksen havainto sai tukea unionin tuotannonalan, useiden käyttäjien ja amerikkalaisen vientiä harjoittavan tuottajan lausunnoista.

               (190)

               Edellä esitetyn perusteella komissio hylkäsi kaikki väitteet, jotka koskivat vähimmäistuontihintojen laskemisessa käytettyä menetelmää ja niiden tasoa.

               (191)

               Väitteestä, jonka mukaan komissio lukitsee hinnat, komissio muistuttaa, että se asetti kolme vähimmäistuontihintaa kolmelle eri tuoteluokalle poistaakseen vahingollisen polkumyynnin vaikutukset ja ehkäistäkseen käyttäjiin kohdistuvat kohtuuttomien hinnankorotusten kielteiset vaikutukset tutkimusajanjakson jälkeen (ks. 169 kappale). Komissio ei vääristä unionin markkinahintoja, jotka ovat yleisesti yli ehdotettujen vähimmäistuontihintojen (ks. 189 kappale). Vähimmäistuontihinnat eivät myöskään ole pohjahintoja, joten vientiä harjoittavat tuottajat voivat halutessaan myydä edelleen vähimmäistuontihintoja alemmilla hinnoilla. Sen vuoksi vientiä harjoittavat tuottajat ja unionin tuottajat voivat edelleen kilpailla toisiaan vastaan eriyttämällä hintojaan asetetuista vähimmäistuontihinnoista huolimatta.

               (192)

               Väitteestä, jonka mukaan (yksi tai) kaksi vähimmäistuontihintaa olisi ollut asianmukaisempi kuin ehdotetut kolme vähimmäistuontihintaa, komissio huomauttaa, että objektiivinen hintaero on noin 170 euroa tonnia kohti (ks. 176 kappale) ensimmäisen ja toisen tuoteluokan osalta, jotka ovat tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeja. Jos vähimmäistuontihintoja olisi vain kaksi ja erottaminen tapahtuisi tarkasteltavana olevan tuotteen perinteisten ja suuren permeabiliteetin tuotelajien rajakohdassa, ensimmäisen tuoteluokan (eli tuotelajien, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,90 W/kg) ja toisen tuoteluokan, joka myös koostuu pääasiassa tarkasteltavana olevan tuotteen suuren permeabiliteetin tuotelajeista (joskin niiden enimmäishäviö on suurempi), hinnat käytännössä yhdistettäisiin. Jos olisi noudatettu tällaista menetelmää, huippulaatuisten suuren permeabiliteetin tuotelajien vähimmäistuontihinta olisi suhteellisesti aliarvioitu. Niiden huomautusten osalta, joissa väitetään, että vientiä harjoittaviin tuottajiin ei sovelleta yksilöllistä tullia, viitataan 187 kappaleeseen, jossa kuvataan menetelmä, jonka mukaan yksilöllisiä tulleja sovelletaan siinä tapauksessa, että tuotteista on maksettava arvotulli.

               (193)

               Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan komission ei pitäisi hyväksyä kaikkia tuotantokustannuksia perustaksi laskettaessa vahinkoa aiheuttamatonta tasoa vaan vain kustannukset, jotka syntyisivät tehokkaalle ja kilpailukykyiselle GOES-tuotteiden tuottajalle, muistutetaan, että laskelmat perustuivat tarkastettuihin tietoihin. Koska väitteen tueksi ei esitetty näyttöä eikä mitään vaihtoehtoista menetelmää, jonka mukaisesti oikaisu tuotantokustannuksiin olisi tehtävä, komissio hylkäsi sen.

               (194)

               Ehdotus vähimmäistuontihinnan alentamisesta vuosittain 5 prosentilla ei ole vahingollisen polkumyynnin poistamista koskevan tavoitteen mukainen. Tällaisen vuotuisen 5 prosentin alennuksen perusteeksi ei myöskään toimitettu mitään näyttöä.

               (195)

               Pyynnöstä, joka koskee sellaisen neljännen tuoteluokan perustamista, joka sisältäisi yksinomaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen spesifioimattomia tai heikomman laatuisia tuotelajeja, komissio katsoi, että tällaisen lisäerottelun tekemistä varten ei ole käytettävissä selkeitä vertailuarvoja. Vähimmäistuontihinnat perustuvat lisäksi tuotelajien valikoimaan, riippumatta siitä ovatko ne esimerkiksi täysiä tai pitkittäisleikattuja keloja tai onko ne siirretty alempaan luokkaan. Tuotteiden jakaminen kolmeen eri luokkaan perustuu ferromagneettiseen enimmäishäviöön, joka on objektiivinen ja syrjimätön peruste.

               (196)

               Kaksi käyttäjää vaati myös toimenpiteiden keston rajoittamista alle viiteen vuoteen ja väitti, että EU:n GOES-tuotannonala ei tarvitse yli 2–3 vuoden turvaverkkoa, jotta se saisi riittävän kannustimen investoida korkealaatuisten GOES-tuotteiden tuotantoon.

               (197)

               Nämä käyttäjät eivät kuitenkaan esittäneet näyttöä tueksi väitteelleen, jonka mukaan 2–3 vuoden suhteellisen lyhyt kausi olisi riittävä investointien tekemistä ja ainakin jonkinasteisten investointituottojen saamista varten. Kuten perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetään, lopullisen polkumyyntitullin voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua sen käyttöönotosta.

               (198)

               Jos markkinaolosuhteet muuttuvat, perusasetuksessa säädetään useista vaihtoehdoista. Jos muutos on pysyvä, perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaan voidaan pyytää tarkastelua toimenpiteiden voimassaolon jatkamisen tarpeesta, kunhan on kulunut vähintään vuosi lopullisen toimenpiteen käyttöönotosta. Jos muutos on tilapäinen, toimenpiteet voidaan perusasetuksen 14 artiklan 4 kohdan mukaan keskeyttää, jos markkinaolosuhteet ovat tilapäisesti muuttuneet niin, että vahinkoa ei todennäköisesti aiheutuisi uudelleen keskeyttämisen seurauksena. Komissio arvioi nopeasti näiden säännösten nojalla tehtyjen ja asianmukaisesti perusteltujen pyyntöjen aiheellisuuden, jotta säilytetään tasapainoinen suojan taso vahingollista polkumyyntiä vastaan.

               (199)

               Venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan väitettä, jonka mukaan vähimmäistuontihinnan ei pitäisi perustua yksinomaisesti ferromagneettiseen häviöön, ei hyväksytty seuraavassa esitettävistä syistä. Ferromagneettinen enimmäishäviö on objektiivinen peruste, jolla voidaan erottaa tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajit toisistaan, kun taas ensimmäisen ja toisen laatuluokan tuotelajien välinen ero perustuu erittäin subjektiiviseen arvioon, mikä tekisi toimenpiteiden täytäntöönpanon valvonnasta monimutkaista. Lisäksi vähimmäistuontihinnassa tehdään ero yksittäisten vientiä harjoittavien tuottajien ja asianomaisten maiden välille, kuten 187 kappaleessa selitetään tarkemmin.

               (200)

               Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitoimenpiteet määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastivat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Kyseisiä toimenpiteitä voidaan soveltaa yksinomaan asianomaisista maista peräisin olevan ja nimettyjen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin olisi sovellettava kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavia toimenpiteitä. Niihin ei saisi soveltaa yksilöllisiä polkumyyntitoimenpiteitä.

               (201)

               Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen jälkeen. Pyyntö on osoitettava komissiolle (6). Pyynnössä on oltava kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, muun muassa muutokset tuotantoon liittyvässä yrityksen toiminnassa sekä kotimarkkina- ja vientimyynti, johon liittyy esimerkiksi nimenmuutos tai tuotanto- ja myyntiyksikön muutos. Komissio saattaa ajan tasalle luettelon yrityksistä, joihin sovelletaan yksilöllisiä polkumyyntitoimenpiteitä, mikäli se on perusteltua.

               (202)

               Toimenpiteiden kiertämisriskin minimoimiseksi katsotaan, että tässä tapauksessa tarvitaan erityissäännöksiä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitoimenpiteiden asianmukainen soveltaminen. Erityisiin toimenpiteisiin kuuluu muun muassa seuraava: jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku ja valssaamotodistus, joiden on oltava tämän asetuksen artikloissa asetettujen vaatimusten mukaiset. Tuontiin, josta ei esitetä tällaista kauppalaskua ja valssaamotodistusta, sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa arvotullia viittaamatta vähimmäistuontihintaan.

               (203)

               Jos toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena kaupan rakenteessa tapahtuu muutos perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vireille voidaan panna toimenpiteiden kiertämistä koskeva tutkimus, ja jos edellytykset täyttyvät, käyttöön voidaan ottaa arvotulli.

               (204)

               Jotta lisäksi voidaan suojautua mahdollisimman hyvin toimenpiteiden absorptiolta, erityisesti etuyhteydessä olevien yritysten välillä, komissio panee välittömästi vireille perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisen tarkastelun, ja se voi velvoittaa kirjaamaan tuonnin perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jos tällaisista käytänteistä saadaan näyttöä.

         3.   Väliaikaisen tullin kantamatta jättäminen

               (205)

               Arvotullin muodossa olleita väliaikaisia tulleja, joiden määrä oli 21,6–35,9 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa ja joita sovellettiin 13 päivän toukokuuta 2015 ja 13 päivän marraskuuta 2015 välillä, ei kanneta. Komissio katsoo, että tapauksen erityispiirteiden vuoksi väliaikaisten tullien, jotka olivat eri muotoiset kuin lopulliset tullit, kantaminen ei olisi unionin edun mukaista, kun otetaan huomioon, että hinnat kyseisellä kaudella olivat yleisesti korkeammat kuin vahvistetut vähimmäistuontihinnat.

               (206)

               Kaikille osapuolille ilmoitettiin keskeisistä tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa aiottiin suositella. Osapuolille varattiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Muiden osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin asianmukaisesti, mutta ne eivät antaneet perusteita päätelmien muuttamiselle.

         H.   SITOUMUKSET

               (207)

               Venäläinen ja korealainen vientiä harjoittava tuottaja tarjosivat hintasitoumusta perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Korealainen vientiä harjoittava tuottaja peruutti hintasitoumustarjouksensa myöhemmin.

               (208)

               Venäläinen vientiä harjoittava tuottaja vie kahta GOES-tuotteiden tuotelajia (ensimmäisen laatuluokan ja muiden laatuluokkien tuotelajeja, joista jälkimmäisessä on mm. pintavaurioita), jotka kaikki kuuluvat alimpaan tuotevalikoimaan (tuotteet, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 1,05 W/kg,). Tässä tuoteluokassa se pyysi kahta vähimmäistuontihintaa tullia varten vahvistettujen vähimmäistuontihintojen lisäksi, jotta voitaisiin erottaa toisistaan ne tarkasteltavana olevan tuotteen kaksi tuotelajia, joita se vie unioniin. Venäläisellä vientiä harjoittavalla tuottajalla on useita siihen etuyhteydessä olevia yrityksiä unionissa, joskin se on tähän mennessä myynyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yksinomaan Sveitsissä sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta.

               (209)

               Komissio arvioi tämän tarjouksen ottaen huomioon toimenpiteiden muodon eli vähimmäistuontihinnat, jotka vahvistettiin kolmelle tuotelajiluokalle ja joita sovelletaan kaikkiin vientiä harjoittaviin tuottajiin kaikista asianomaista maista (ks. 175 ja 176 kappale). Sitoumustarjous eroaa huomattavasti tästä lähestymistavasta ja edellyttäisi yrityskohtaista toimenpidettä.

               (210)

               Ero ensimmäisen laatuluokan ja muiden laatuluokkien tuotelajien välillä vaikuttaa erittäin subjektiiviselta toimenpiteiden täytäntöönpanon yhteydessä, koska näiden kahden tuotelajin erottamista ehdotetaan venäläisen standardin perusteella. Komissio katsoi, että sitoumuksen valvonta olisi mahdotonta, etenkin kun tämä standardi tulisi vielä ferromagneettiseen häviöön perustuvan tuotelajien erottelun lisäksi.

               (211)

               Lisäksi tämän vientiä harjoittavan tuottajan unioniin myymien tuotelajien moninaisuus (tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotelajivalikoima) ja sen yritysrakenne tekevät tarjouksesta vaikean valvottavan komission yksiköiden kannalta, etenkin kun otetaan huomioon toimenpiteiden muoto eli yleiset vähimmäistuontihinnat, jotka vahvistettiin tuotelajien kolmelle luokalle, yleisemmän arvotullin sijaan. Tässä tapauksessa unionin yleinen etu ja vaikutus käyttäjiin on jo otettu huomioon yleisissä vähimmäistuontihinnoissa (ks. tarkemmin 149 ja 169 kappale). Tämä on toisena syynä tarjotun hintasitoumuksen hylkäämiseen.

               (212)

               Edellä esitetyn perusteella ja yleiseen politiikkaan perustuvista syistä komissio hylkää venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan hintasitoumustarjouksen.

               (213)

               Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   (1)   Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Venäjän federaatiosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevia piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettuja raesuunnattuja levyvalmisteita, jotka ovat paksuudeltaan yli 0,16 mm ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7225 11 00 (Taric-koodit 7225110011, 7225110015 ja 7225110019) ja ex 7226 11 00 (Taric-koodit 7226110012, 7226110014, 7226110016, 7226110092, 7226110094 ja 7226110096).
   (2)   Edellä 1 kohdassa kuvattuun tuotteeseen, jota tuottavat 4 kohdan mukaiset nimetyt oikeushenkilöt, sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin määrä on 3 kohdassa vahvistetun vähimmäistuontihinnan ja vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus, jos jälkimmäinen on alempi kuin edellinen. Tullia ei kanneta, jos vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinta on yhtä suuri tai suurempi kuin vastaava 3 kohdassa vahvistettu vähimmäistuontihinta. Missään tapauksessa tullin määrä ei saa olla 4 kohdassa vahvistettuja arvotulleja suurempi.
   (3)   Sovellettaessa 2 kohtaa sovelletaan jäljempänä olevassa taulukossa vahvistettua vähimmäistuontihintaa. Jos tuonnin jälkeisessä tarkastuksessa todetaan, että ensimmäisen unionissa sijaitsevan riippumattoman asiakkaan maksama vapaasti unionin rajalla -nettohinta, jäljempänä ’tuonnin jälkeinen hinta’, on alhaisempi kuin tulli-ilmoituksen mukainen vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinta ja tuonnin jälkeinen hinta on alhaisempi kuin vähimmäistuontihinta, sovelletaan jäljempänä olevassa taulukossa vahvistetun vähimmäistuontihinnan ja tuonnin jälkeisen hinnan välisen erotuksen suuruista tullia, jollei 4 kohdassa vahvistetun arvotullin soveltaminen yhdessä tuonnin jälkeisen hinnan kanssa johda määrään (tosiasiallisesti maksettu hinta ja arvotulli yhteenlaskettuina), joka on alempi kuin jäljempänä olevassa taulukossa vahvistettu vähimmäistuontihinta.

               Asianomaiset maat

               Tuotevalikoima

               Vähimmäistuontihinta
               (euroa/tonni (tuotteen nettopaino))

               Kiinan kansantasavalta, Japani, Amerikan yhdysvallat, Venäjän federaatio ja Korean tasavalta

               Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on enintään 0,9 W/kg

               EUR 2 043

               Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 0,9 W/kg mutta enintään 1,05 W/kg

               EUR 1 873

               Tuotelajit, joiden ferromagneettinen enimmäishäviö on yli 1,05 W/kg

               EUR 1 536

         (4)   Sovellettaessa 2 kohtaa sovelletaan jäljempänä olevassa taulukossa vahvistettuja arvotulleja.

               Yritys

               Arvotulli

               Taric-lisäkoodi

               Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai, PRC

               21,5 %

               C039

               Wuhan Iron & Steel Co., Ltd., Wuhan, Kiina

               36,6 %

               C056

               JFE Steel Corporation, Tokio, Japani

               39,0 %

               C040

               Nippon Steel & Sumitomo Metal Corporation, Tokio, Japani

               35,9 %

               C041

               POSCO, Seoul, Korean tasavalta

               22,5 %

               C042

               OJSC Novolipetsk Steel, Lipetsk;VIZ Steel, Jekaterinburg, Venäjän federaatio

               21,6 %

               C043

               AK Steel Corporation, Ohio, Amerikan yhdysvallat

               22,0 %

               C044

         (5)   Jos yritystä ei ole erikseen mainittu 4 kohdassa, sen tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen tuontiin sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on jäljempänä olevassa taulukossa vahvistettu arvotulli.

               Yritys

               Arvotulli

               Taric-lisäkoodi

               Kaikki muut kiinalaiset yritykset

               36,6 %

                C999

               Kaikki muut japanilaiset yritykset

               39,0 %

                C999

               Kaikki muut korealaiset yritykset

               22,5 %

                C999

               Kaikki muut venäläiset yritykset

               21,6 %

                C999

               Kaikki muut amerikkalaiset yritykset

               22,0 %

                C999

         (6)   Edellä olevassa 4 kohdassa mainituille yrityksille määritettyjen toimenpiteiden soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä I esitetyt vaatimukset, ja valssaamotodistus, joka täyttää liitteessä II esitetyt vaatimukset. Jos valssaamotodistusta ja laskua ei esitetä, sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa tullia. Valssaamotodistuksessa on lueteltava kunkin kelan tosiasiallinen ferromagneettinen enimmäishäviö Watteina kilogrammaa kohti 50 Hz:n taajuudella ja 1,7 Teslan magneettisella induktiolla.
   (7)   Erikseen nimettyjen tuottajien osalta tapauksissa, joissa tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa suhteutetaan tullausarvon määrittämiseksi tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1) 145 artiklan mukaisesti, edellä vahvistettua vähimmäistuontihintaa alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus.
   (8)   Kaikkien muiden yritysten osalta ja jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi asetuksen (ETY) N:o 2454/93 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä olevan 2 kohdan perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
   (9)   Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
   2 artikla
   Asetuksen (EU) N:o 763/2015 mukaisen väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät vapautetaan,
   3 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 2015.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 763/2015, annettu 12 päivänä toukokuuta 2015, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Venäjän federaatiosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen raesuunnattujen levyvalmisteiden tuonnissa (EUVL L 120, 13.5.2015, s. 10).

      (3)  Yleisen tuomioistuimen tuomio asiassa T-192/08, 25.10.2011. Transnational Company ’Kazchrome’ AO, 221 kohta.

      (4)  EUVL L 160, 19.6.2007, s. 32; johdanto-osan 20 kappale.

      (5)  EUVL L 160, 19.6.2007, s. 31; johdanto-osan 15 kappale.

      (6)  Osoite: European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Brussels, Belgium.

      LIITE I
      Tämän asetuksen 1 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa pätevässä kauppalaskussa on oltava kauppalaskun laatineen tahon toimihenkilön allekirjoittama vakuutus seuraavassa muodossa:

                  —

                  Kauppalaskun laatineen tahon asiasta vastaavan henkilön nimi ja tehtävänimike.

                  —

                  Seuraava vakuutus: ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä laskussa tarkoitetut, Euroopan unioniin vietäväksi myydyt raesuunnatut sähkötekniset teräslevyt (määrä) ja (ferromagneettinen häviö), on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), (maan nimi). Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.”

            Päiväys ja allekirjoitus

      LIITE II
      Tämän asetuksen 1 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa valssaamotodistuksessa on oltava valssaamotodistuksen laatineen tahon toimihenkilön allekirjoittama vakuutus seuraavassa muodossa:

                  —

                  Kauppalaskun laatineen tahon asiasta vastaavan henkilön nimi ja tehtävänimike.

                  —

                  Seuraava vakuutus: ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä valssaamotodistuksessa tarkoitetut, Euroopan unioniin vietäväksi myydyt raesuunnatut sähkötekniset teräslevyt, joiden ferromagneettinen häviö on mitattu Watteina kilogrammaa kohti 50 Hz:n taajuudella ja 1,7 Teslan magneettisella induktiolla ja koko millimetreinä, on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), (maan nimi). Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä valssaamotodistuksessa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.”

            Päiväys ja allekirjoitus