title: Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/181, annettu 10 päivänä helmikuuta 2016, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Venäjän federaatiosta peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonnissa

text:
               12.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 37/1

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2016/181,
   annettu 10 päivänä helmikuuta 2016,
   väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Venäjän federaatiosta peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonnissa
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   on kuullut jäsenvaltioita,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.   MENETTELY

   1.1   VIREILLEPANO

               (1)

               Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 14 päivänä toukokuuta 2015 asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, 5 artiklan nojalla vireille polkumyyntitutkimuksen, joka koski Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Venäjän federaatiosta, jäljempänä ’Venäjä’, yhdessä jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä, ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä, valmistettujen kaikenlevyisten kylmävalssattujen pleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, ei enempää valmistettujen kuin kylmävalssattujen levyvalmisteiden, jäljempänä ’kylmävalssatut teräslevytuotteet’, tuontia unioniin. Se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä
                   (2) menettelyn vireillepanoa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

               (2)

               Komissio pani tutkimuksen vireille, kun European Steel Association, jäljempänä ’Eurofer’ tai ’valituksen tekijä’, esitti 1 päivänä huhtikuuta 2015 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi tutkimuksen aloittamiselle.

         1.2   REKISTERÖINTI

               (3)

               Valituksen tekijän esitettyä pyynnön, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio julkaisi 12 päivänä joulukuuta 2015 täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2325 (3), jäljempänä ’kirjaamisvelvoitetta koskeva asetus’, jolla asetettiin Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 13 päivästä joulukuuta 2015.

               (4)

               Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että pyyntö tuonnin kirjaamisesta oli perusteeton, koska perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet. Ne väittivät, että taannehtivan tullin kantamisen edellytykset eivät täyty, koska pyyntö perustuu mielivaltaisesti valittuihin ajanjaksoihin, koska siinä ei oteta huomioon tuonnin syklistä luonnetta ja koska sen enempää tuonnin kirjaaminen kuin toimenpiteiden taannehtiva soveltaminenkaan eivät ole unionin edun mukaista. Päätöksen tekohetkellä komissiolla oli kuitenkin riittävästi alustavaa näyttöä, joka oikeutti tuonnin kirjaamisen: tuonti asianomaisista maista ja niiden markkinaosuudet olivat kasvaneet jyrkästi. Näin ollen kyseinen väite hylättiin.

         1.3   ASIANOMAISET OSAPUOLET

               (5)

               Komissio pyysi vireillepanoilmoituksessa asianomaisia osapuolia ilmoittautumaan tutkimukseen osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti nimenomaisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan ja Venäjän viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, kauppiaille sekä järjestöille, joita vireillepanon tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

               (6)

               Asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia kirjallisesti ja pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

         1.4   VERTAILUMAAN TUOTTAJAT

               (7)

               Komissio ilmoitti vireillepanosta myös Brasiliassa, Kanadassa, Intiassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Taiwanissa, Turkissa, Ukrainassa ja Yhdysvalloissa toimiville tuottajille ja pyysi niitä osallistumaan tutkimukseen. Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa asianomaisille osapuolille, että se oli valinnut alustavasti Kanadan markkinataloutta harjoittavaksi kolmanneksi maaksi, jäljempänä ’vertailumaa’, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

         1.5   OTANTA

               (8)

               Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

         1.5.1   Unionin tuottajia koskeva otanta

               (9)

               Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli valinnut alustavasti otoksen unionin tuottajista. Komissio oli valinnut otoksen suurimman edustavan tuonti- ja myyntimäärän perusteella ja varmistanut samalla tasapuolisen maantieteellisen jakauman. Alustavaan otokseen kuului viisi unionin tuottajaa viidestä eri jäsenvaltiosta, ja niiden osuus kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotannosta unionissa oli 35 prosenttia. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta.

               (10)

               Eurofer esitti huomautuksia ja ehdotti eri syistä muutoksia ehdotettuun otokseen. Huomautuksia tarkasteltuaan komissio kuitenkin totesi, että otoksen muuttaminen Euroferin ehdottamalla tavalla ei parantaisi sen kokonaisedustavuutta. Sen vuoksi komissio vahvisti otoksen, eikä se saanut asiasta lisähuomautuksia.

         1.5.2   Tuojia koskeva otanta

               (11)

               Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot.

               (12)

               Kolmetoista tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Niistä neljä valittiin otokseen, mutta vain yksi palautti tuojille tarkoitetun kyselylomakkeen. Jotta päätelmät perustuisivat useamman etuyhteydettömän tuojan tietoihin, komissio otti yhteyttä muihin otannan yhteydessä ilmoittautuneisiin etuyhteydettömiin tuojiin, mutta yksikään niistä ei ilmaissut kiinnostusta kyselylomakkeen täyttämiseen.

         1.5.3   Kiinalaisia ja venäläisiä vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta

               (13)

               Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja muodostaakseen tarvittaessa Kiinaa ja Venäjää koskevan otoksen komissio pyysi kaikkia Kiinassa ja Venäjällä toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksissa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan kansantasavallan edustustoa Euroopan unionissa ja Venäjän pysyvää edustustoa Euroopan unionissa ilmoittamaan mahdollisista vientiä harjoittavista tuottajista, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

               (14)

               Kymmenen kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ja kolme venäläistä ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti Kiinan osalta kahdesta yritysryhmästä koostuvan otoksen, joka perustui unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja Kiinan viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta. Tarkasteltuaan yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta saamiaan huomautuksia komissio hyväksyi sen ehdottaman otoksen.

               (15)

               Koska Venäjällä toimii vain vähäinen määrä vientiä harjoittavia tuottajia, komissio ei valinnut otosta vaan päätti tutkia kaikki asianomaiset kolme yritysryhmää. Asiasta ilmoitettiin kyseisille yrityksille ja Venäjän viranomaisille.

         1.6   YKSILÖLLINEN TARKASTELU

               (16)

               Kuusi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ilmaisi haluavansa esittää yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yksikään niistä ei kuitenkaan palauttanut kyselylomaketta, eikä yksilöllistä tarkastelua voitu sen vuoksi harkita.

         1.7   KYSELYVASTAUKSET

               (17)

               Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaus kyselylomakkeeseen saatiin viideltä unionin tuottajalta, kolmelta käyttäjältä, yhdeltä etuyhteydessä olevien teräspalvelukeskusten ryhmältä, yhdeltä teräspalvelukeskukselta, joka ei ole etuyhteydessä asianomaisten maiden vientiä harjoittaviin tuottajiin, kolmelta venäläiseltä vientiä harjoittavalta tuottajalta, kahdelta kiinalaiselta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä ja yhdeltä vertailumaan tuottajalta.

         1.8   TARKASTUSKÄYNNIT

               (18)

               Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten/järjestöjen toimitiloihin:

                           —

                           Järjestö:

                                       —

                                       Eurofer, Bryssel, Belgia

                           —

                           Unionin tuottajat:

                                       —

                                       ThyssenKrupp Germany, Duisburg, Saksa

                                       —

                                       Tata Steel UK Limited, Port Talbot, Yhdistynyt kuningaskunta

                                       —

                                       ArcelorMittal Belgium NV, Ghent, Belgia

                                       —

                                       ArcelorMittal Sagunto S.L., Puerto de Sagunto, Espanja

                                       —

                                       U. S. Steel Košice, s.r.o., Košice, Slovakia

                           —

                           Etuyhteydettömät unionin tuojat:

                                       —

                                       S. Polo Lamiere, San Polo di Torrile (PR), Italia

                           —

                           Käyttäjät ja/tai unionin teräspalvelukeskukset:

                                       —

                                       Valpro Ltd, Valmiera, Latvia

                                       —

                                       Dinex Latvia Ltd, Ozolnieku Novad, Latvia

                                       —

                                       Gonvarri I. Centro De Servicios, S.L., Madrid, Espanja

                                       —

                                       Industrial Ferrodistribuidora, S.L., Puerto de Sagunto, Espanja

                                       —

                                       Steel & Alloy processing limited, West Bromwich, Yhdistynyt kuningaskunta

                           —

                           Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat:

                                       —

                                       Angang-ryhmä:

                                                   —

                                                   Angang Steel Company Limited, Anshan

                                                   —

                                                   Tianjin Angang Tiantie Cold Rolled Sheets Co. Ltd., Tianjin

                                       —

                                       Shougang-ryhmä:

                                                   —

                                                   Beijing Shougang Cold Rolling Co. Ltd., Beijing

                                                   —

                                                   Shougang Jintang United Iron&Steel Co. Ltd., Tagshan

                           —

                           Etuyhteydessä oleva unionin tuoja:

                                       —

                                       Ansteel Spain S.L., Alcobendas, Espanja

                           —

                           Venäjällä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat:

                                       —

                                       Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC, Magnitogorsk

                                       —

                                       OJSC Novolipetsk Steel, Lipetsk

                                       —

                                       PAO Severstal, Cherepovets

                           —

                           Unionin etuyhteydessä oleva teräspalvelukeskus / kauppias / tuoja:

                                       —

                                       SIA Severstal Distribution, Riga, Latvia

                           —

                           Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat unionin ulkopuolella:

                                       —

                                       NOVEX Trading (Swiss) SA, Lugano, Sveitsi

                                       —

                                       MMK Steel Trade AG, Lugano, Sveitsi

                                       —

                                       Severstal Export GmbH, Stansstad, Sveitsi

                           —

                           Vertailumaassa toimiva tuottaja:

                                       —

                                       ArcelorMittal Dofasco, Hamilton, Kanada.

         1.9   TUTKIMUSAJANJAKSO JA TARKASTELUJAKSO

               (19)

               Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2015 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.

               (20)

               Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

         2.   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

   2.1   TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE

               (21)

               Tarkasteltavana ovat Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevat raudasta tai seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä, ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä, valmistetut kaikenlevyiset kylmävalssatut pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, ei enempää valmistetut kuin kylmävalssatut levyvalmisteet, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, ex 7209 18 99, ex 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7211 23 30, ex 7211 23 80, ex 7211 29 00, 7225 50 80, 7226 92 00.
               Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:

                           —

                           raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kaikenlevyiset kylmävalssatut pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat levyvalmisteet, ei enempää valmistetut kuin kylmävalssatut, myös kelatut, kaikenpaksuiset, sähkötekniset;

                           —

                           raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kaikenlevyiset kylmävalssatut pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat levyvalmisteet, kelatut, alle 0,35 mm:n paksuiset, hehkutetut (pinnoitukseen soveltuva ohutlevyteräs);

                           —

                           muusta seosteräksestä valmistetut kaikenlevyiset levyvalmisteet piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä; ja

                           —

                           seosteräksestä valmistetut kylmävalssatut levyvalmisteet, ei enempää valmistetut kuin kylmävalssatut, pikateräksestä.

               (22)

               Kylmävalssatut teräslevytuotteet valmistetaan kuumavalssatuista keloista. Kylmävalssauksessa levy tai lanka – joka on ensin kuumavalssattu ja peitattu – kulkee kylmien valssien välistä eli lämpötila on alle metallin pehmenemislämpötilan. Kylmävalssatut teräslevytuotteet valmistetaan siten, että ne täyttävät tietyt määrätyt vaatimukset tai loppukäyttäjän asettamat vaatimukset. Ne voidaan toimittaa eri muodoissa, kuten keloina (myös öljyttyinä), tiettyyn pituuteen leikattuna (levyt) tai ohuina liuskoina. Kylmävalssatut teräslevytuotteet ovat teollisia tuotteita, joita loppukäyttäjät ostavat eri käyttötarkoituksia varten, pääasiassa valmistusteollisuuteen (teollisuus yleensä, pakkausteollisuus, autoteollisuus) mutta myös rakentamiseen.

         2.2   SAMANKALTAINEN TUOTE

               (23)

               Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset:

                           a)

                           tarkasteltavana oleva tuote;

                           b)

                           Venäjällä, Kiinassa ja Kanadassa valmistettu ja niiden kotimarkkinoilla myyty tuote;

                           c)

                           unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

               (24)

               Komissio päätti sen vuoksi alustavasti, että kyseiset tuotteet ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

         3.   POLKUMYYNTI

   3.1   KIINA
   3.1.1   Normaaliarvo

   3.1.1.1   Markkinatalouskohtelu

               (25)

               Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla komissio määrittää normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 1–6 kohdan mukaisesti niille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka täyttävät mainitun asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vaatimukset ja joille voidaan siten myöntää markkinatalouskohtelu.

               (26)

               Sen määrittämiseksi, täyttyvätkö perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vaatimukset, komissio hankki tarvittavat tiedot pyytämällä vientiä harjoittavia tuottajia täyttämään markkinatalouskohtelun hakemiseen tarkoitetun lomakkeen. Yksikään näistä tuottajista ei pyytänyt markkinatalouskohtelua.

         3.1.1.2   Vertailumaa

               (27)

               Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti normaaliarvo määritettiin markkinataloutta toteuttavan kolmannen maan hinnan tai laskennallisen arvon perusteella sellaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua. Tätä varten oli valittava vertailumaa.

               (28)

               Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut Kanadan asianmukaiseksi vertailumaaksi ja kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia. Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Kiinan rauta- ja teräsjärjestö (China Iron and Steel Association, CISA) vastustivat Kanadan valintaa ja väittivät, että Venäjä olisi sopiva valinta.

               (29)

               Venäjän tilannetta tarkasteltiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti, jossa säädetään, että ”tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa”. Komissio katsoo kuitenkin, että Venäjä ei sovellu vertailumaaksi seuraavasta kahdesta syystä:

                           —

                           Kansainvälisten pakotteiden, Ukrainan pitkittyneiden geopoliittisten jännitteiden ja laskevien öljynhintojen seurauksena Venäjällä vallitsi tutkimusajanjaksolla epätavallinen taloudellinen tilanne. Sen bruttokansantuote oli supistunut kolmena peräkkäisenä neljännesvuotena ja Venäjän ruplan arvo suhteessa tärkeimpiin valuuttoihin oli laskenut merkittävästi – jopa 40 prosenttia Kiinan valuutan osalta – alhaisemmaksi kuin koskaan viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana. Komissio katsoo, että näin nopeasti heikentyvässä taloudessa määritettävä normaaliarvo on merkityksellinen ainoastaan kotimaisille tuottajille eikä se voi toimia kohtuullisena vertailupohjana määritettäessä normaaliarvoa Kiinalle. Tutkimusajanjaksolla Venäjällä vallinneessa nopeasti heikentyvässä taloudellisessa tilanteessa samankaltaisen tuotteen hintoja ei ollut mahdollista määrittää, eikä niin tehtykään, olosuhteissa, jotka olisivat olleet mahdollisimman samanlaiset kuin Kiinan olosuhteet.

                           —

                           Venäjän markkinat ovat suhteellisen suljetut, eikä niillä siten esiinny aitoa kilpailua. Tuonnin markkinaosuus on vähäinen (10 prosenttia tutkimusajanjaksolla), ja tuonti on peräisin lähes kokonaan Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) vapaakauppa-alueelta. Tuontiin sovelletaan tuontitullia (5 prosenttia), ja ruplan arvon heikentyminen tutkimusajanjaksolla vähensi entisestään kansainvälisten tavarantoimittajien kilpailukykyä Venäjän markkinoilla.

               (30)

               Näin ollen komissio tutki, voisiko jokin muu markkinataloutta toteuttava kolmas maa, jossa tuotetaan samankaltaista tuotetta, soveltua vertailumaaksi. Vireillepanoilmoituksessa mainittujen Intian, Etelä-Korean ja Ukrainan tuottajien lisäksi komissio otti yhteyttä Brasiliassa, Japanissa, Taiwanissa, Turkissa ja Yhdysvalloissa toimiviin tuottajiin. Saatujen tietojen ja oman tutkimuksensa perusteella komissio pyysi tietoja 35:ltä mainituissa maissa toimivalta tiedossa olevalta ja potentiaaliselta samankaltaisen tuotteen tuottajalta. Yksikään niistä ei palauttanut vertailumaan tuottajille tarkoitettua kyselylomaketta. Komissio otti yhteyttä myös kolmeen kanadalaiseen tuottajaan. Niistä vain yksi palautti vertailumaan tuottajille tarkoitetun kyselylomakkeen.

               (31)

               Kerättyjen ja todennettujen tietojen perusteella Kanada vaikuttaa soveltuvan vertailumaaksi seuraavista syistä:

                           —

                           Kiinassa myydyllä tuotteella ja Kanadassa valmistetulla tuotteella on samat fyysiset ominaisuudet, valmistusmenetelmät ja käyttötarkoitukset. Kanadan markkinat ovat riittävän suuret. Yhteistyössä toiminut tuottaja on merkittävä toimija, jonka kotimaan myynti on edustavaa.

                           —

                           Kanadan markkinat ovat avoimet, ja niillä esiintyy kilpailua. Samankaltaista tuotetta tuottaa Kanadassa kolme tuottajaa. Vaikka kyseinen kanadalainen tuottaja onkin selvästi suurin tuottaja, se joutuu kilpailemaan huomattavan suuren, Kanadan markkinoille tullitta tulevan tuonnin kanssa (markkinaosuus 59 prosenttia tutkimusajanjaksolla). Suurin osa tästä tuonnista on peräisin kolmelta Yhdysvalloissa sijaitsevalta tuottajalta. Kanadan markkinat houkuttelevat kuitenkin joukon muitakin kansainvälisiä tavarantoimittajia, joiden markkinaosuus on yhteensä noin 15 prosenttia. Tällaisia tuojia ovat muun muassa Kiina, Japani, Venäjä, Turkki ja Etelä-Korea.

               (32)

               Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Kiinan rauta- ja teräsjärjestö (CISA) väittivät, että Kanada ei ole asianmukainen valinta seuraavista syistä:

                           —

                           Vertailumaille tarkoitetun kyselykaavakkeen ainoana palauttanut kanadalainen tuottaja on etuyhteydessä yhteen valituksen tekijöistä.

                           —

                           Kanadan taloudellisen kehitys on selkeästi eri tasolla kuin Kiinan.

                           —

                           Kanadan markkinoita hallitsee yksi ainoa kotimainen tuottaja. Vaikka Kanadaan tuleekin paljon tuontituotteita, ne eivät aiheuta kilpailua, koska ne ovat pääosin peräisin Yhdysvalloista.

                           —

                           Päinvastoin kuin Kiinassa, jossa tuotanto on suurempaa kuin kulutus, Kanadan kotimainen tuotanto ei voi tyydyttää kylmävalssatun teräksen kysyntää Kanadan kotimarkkinoilla edes koko kapasiteetin ollessa käytössä.

               (33)

               Näiden väitteiden osalta komissio toteaa seuraavaa:

                           —

                           Vertailumaan tuottajan ja EU:n tuottajan välinen etuyhteys ei mitätöi normaaliarvon määrittämistä tai vaikuta siihen, kun normaaliarvo perustuu todennettuihin tietoihin. Osapuoli ei myöskään pystynyt esittämään mitään todisteita siitä, että tiedot olisivat virheellisiä, tai edes selittämään, miten mainittu yhteys olisi voinut vaikuttaa niiden luotettavuuteen.

                           —

                           Taloudellisen kehityksen tason erilaisuus ei sinänsä ole oleellinen tekijä vertailumaan valinnassa. Kuten unionin tuomioistuin äskettäin totesi, korkea kilpailukyky, mikä Kanadassa toteutuu, ja tekninen kehitys voivat kompensoida sen, että kustannukset ovat maassa korkeat.

                           —

                           Ei voida loputtomiin väittää, että yhteistyössä toimineella tuottajalla on määräävä asema, sillä Kanadan markkinat ovat avoimet suurelle tuojamäärälle. Alkuperästä riippumatta tuonti kilpailee kanadalaisten tuottajien myymien tuotteiden kanssa. Tuonti ei myöskään ole peräisin pelkästään Yhdysvalloista, vaan merkittävä osuus siitä tulee muista maista.

                           —

                           Vertailumaan valinnalla ei voida pyrkiä mukailemaan talouden epätasapainoja, kuten ylikapasiteettia, jotka heijastavat voimavarojen vääristymää muussa kuin markkinatalousmaassa. Päinvastoin se, että kotimaisen tuotannon sijaan tuonti tyydyttää suuren osan Kanadan kulutuksesta, osoittaa, että tuotantokapasiteettia koskevat investointipäätökset tehdään avoimessa ympäristössä, jossa esiintyy kilpailua.

               (34)

               Komissio katsoi siksi, että Kanada on asianmukainen vertailumaa perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

         3.1.1.3   Normaaliarvo (vertailumaa)

               (35)

               Vertailumaan yhteistyössä toimineelta tuottajalta saatuja tietoja käytettiin perustana normaaliarvon määrittämiseen sellaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla.

               (36)

               Komissio tutki ensin, oliko vertailumaan yhteistyössä toimineen tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kotimarkkinamyynti on edustavaa, jos kunkin otokseen valitun kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen riippumattomille asiakkaille suuntautuvan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan viennin kokonaismäärästä tutkimusajanjakson aikana. Tällä perusteella yhteistyössä toimineen tuottajan samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti vertailumaan kotimarkkinoilla todettiin edustavaksi.

               (37)

               Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmien unioniin vietäviksi myymät tuotelajit tai niihin verrattavissa.

               (38)

               Sitten komissio tutki, oliko vertailumaan tuottajan kotimarkkinamyynti edustavaa kunkin sellaisen tuotelajin osalta, joka on samanlainen kuin unioniin vietäviksi myydyt tuotelajit tai verrattavissa niihin, perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tuotelajin kotimarkkinamyynti on edustavaa, jos kyseisen tuotelajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana on vähintään 5 prosenttia samanlaisen tai siihen verrattavissa olevan tuotelajin kokonaisvientimäärästä unioniin. Komissio totesi kummankin kiinalaisen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän osalta, että niiden kotimarkkinamyynti oli edustavaa useimmissa tuotelajeissa.

               (39)

               Seuraavaksi komissio määritti kunkin tuotelajin osalta kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille suuntautuvan kannattavan myynnin osuuden tutkimusajanjaksolla, jotta se voisi päättää, käytetäänkö normaaliarvon laskennassa tosiasiallista kotimarkkinamyyntiä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (40)

               Normaaliarvo perustuu kunkin tuotelajin tosiasialliseen kotimarkkinahintaan riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei, jos

                           1)

                           vähintään laskettuja tuotantokustannuksia vastaavalla nettomyyntihinnalla tapahtuneen tuotelajin myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; sekä

                           2)

                           kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta vastaa vähintään tuotannon yksikkökustannuksia.

               (41)

               Tässä tapauksessa normaaliarvo on kyseisen tuotelajin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjakson aikana.

               (42)

               Normaaliarvo on tuotelajien pelkästään kannattavan kotimarkkinamyynnin tuotelajikohtainen tosiasiallinen kotimarkkinahinta tutkimusajanjakson aikana, jos:

                           1)

                           tuotelajin kannattavan myynnin määrä on enintään 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; tai

                           2)

                           tämän tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta on alle tuotannon yksikkökustannusten.

               (43)

               Kotimarkkinamyyntiä koskevasta komission analyysistä ilmeni, että useimpien tuotelajien koko kotimarkkinamyynnistä yli 80 prosenttia oli kannattavaa ja että painotettu keskimääräinen myyntihinta oli tuotantokustannuksia korkeampi. Näin ollen näiden tuotelajien normaaliarvo laskettiin koko tutkimusajanjaksolla toteutuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona.

               (44)

               Kun vertailumaan tuottaja ei myynyt tuotelajia edustavassa määrin kotimarkkinoilla, komissio muodosti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (45)

               Niiden tuotelajien osalta, joiden myynti kotimarkkinoilla ei ollut edustavaa, normaaliarvo muodostettiin lisäämällä keskimääräiset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä liiketoimista saatu voitto, jotka aiheutuivat kyseisten tuotelajien kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä, yhteistyössä toimineen vertailumaan tuottajan samankaltaisen tuotteen keskimääräisiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla.

         3.1.2   Vientihinta

               (46)

               Yksi otokseen valittu vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä vei unioniin sekä suoraan riippumattomille asiakkaille että etuyhteydessä olevien tuojien kautta.

               (47)

               Kun vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta suoraan riippumattomille asiakkaille unionissa, vientihinta oli perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti unioniin vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta.

               (48)

               Kun vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä vei tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tuojana toimivien etuyhteydessä olevien yritysten kautta, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Tällöin hintaan tehtiin oikaisuja kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kertyneiden voittojen, huomioon ottamiseksi.

         3.1.3   Vertailu

               (49)

               Komissio vertaili normaaliarvoa ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmien vientihintaa noudettuna lähettäjältä -tasolla.

               (50)

               Jos se oli tarpeen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi, komissio oikaisi normaaliarvoa ja/tai vientihintaa hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä epäsuorien verojen, palkkioiden, luottokustannusten ja pankkimaksujen osalta.

         3.1.4   Polkumyyntimarginaalit

               (51)

               Komissio vertasi otokseen valittujen, yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

               (52)

               Tällä perusteella väliaikaiset painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat:

                  Taulukko 1

                  Polkumyyntimarginaalit, Kiina

                           Yritys

                           Väliaikainen polkumyyntimarginaali (%)

                           Angang-ryhmä

                           59,1

                           Shougang-ryhmä

                           52,7

               (53)

               Otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta komissio laski painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Tämä marginaali määritettiin näin ollen otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmien marginaalien perusteella.

               (54)

               Tällä perusteella otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien väliaikainen polkumyyntimarginaali on 56,9 prosenttia.

               (55)

               Kaikkien muiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalin komissio määritti käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten komissio määritti vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyössä toimimisen asteen. Yhteistyössä toimimisen aste on yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien unioniin suuntautuneen viennin määrä ilmaistuna osuutena asianomaisen maan unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä, sellaisena kuin se ilmoitetaan Eurostatin tuontitilastoissa.

               (56)

               Yhteistyössä toimimisen aste on tässä tapauksessa korkea, koska yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien viennin osuus oli noin 87 prosenttia kokonaisviennistä unioniin tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella komissio päätti asettaa jäännöspolkumyyntimarginaalin sen otokseen kuuluneen yrityksen tasolle, jonka polkumyyntimarginaali oli korkein.

               (57)

               Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat:

                  Taulukko 2

                  Polkumyyntimarginaalit, Kiina

                           Yritys

                           Väliaikainen polkumyyntimarginaali (%)

                           Angang-ryhmä

                           59,1

                           Shougang-ryhmä

                           52,7

                           Muut yhteistyössä toimineet yritykset

                           56,9

                           Kaikki muut yritykset

                           59,1

         3.2   VENÄJÄ
   3.2.1   Johdanto

               (58)

               Komissio tarkasteli kolmea venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka edustivat lähes koko Venäjän vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla. Kuten jäljempänä esitetään, esiin nousi joukko kysymyksiä, joiden perusteella komissio harkitsi alustavasti perusasetuksen 18 artiklan soveltamista kahteen niistä.

               (59)

               Yhden vientiä harjoittavan tuottajan osalta komissio oikaisi kyselyvastauksessa ilmoitettuja tuotantokustannuksia 76 kappaleen mukaisesti.

               (60)

               Toisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa kävi ilmi, että kyseinen yritys ei ollut ilmoittanut komissiolle koko tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevaa tuotantomääräänsä ja -kapasiteettiaan. Komissio totesi paikan päällä myös, että yritys ei ollut toimittanut kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa ja myynnissä käytettyyn tuotteiden kirjausjärjestelmään liittyviä tietoja, minkä vuoksi komissio ei voinut yhdistää tuotelajikohtaisia myyntitietoja tuotelajikohtaisiin tuotantotietoihin. Komissio totesi lisäksi, että paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa yrityksellä ei ollut helposti saatavilla tuotekohtaisia tietoja myydyistä määristä tai omaan jatkotuotantoon käytetyistä määristä. Näiden tietojen avulla komissio olisi voinut paikan päällä todentaa ilmoitetuista kokonaiskustannuksista tehdyn omaa käyttöä koskevan vähennyksen, mikä yrityksen mukaan oli tehtävä, jotta tulokseksi saadaan tarkasteltavana olevan tuotteen ilmoitettua myyntimäärää koskevat tuotantokustannukset. Yritys toimitti tuotannon, myynnin ja oman käytön yhteen sovittamiseksi tarvittavat tiedot, joita todentamisen yhteydessä pyydettiin, vasta komission tarkastuskäynnin jälkeen. Komissio analysoi uudet tiedot vertaamalla tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantomääriä, sellaisena kuin ne oli ilmoitettu tarkastuskäynnin jälkeen, myytyihin tai muiden tuotteiden valmistukseen siirrettyihin määriin. Kun otetaan huomioon yrityksen ilmoittamat varaston muutokset, hylätyt tuotteet ja jätteen, vertailusta kävi ilmi, että yritys ilmoitti suuremman myyntimäärän kuin minkä tuotanto pystyi fyysisesti toteuttamaan.

               (61)

               Komissio katsoi, että 60 kappaleessa esitetyistä syistä se ei voinut vientiä harjoittavan tuottajan sekä ennen tarkastuskäyntiä että sen jälkeen toimittamien tietojen perusteella varmentaa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimääriä ja tuotantokustannuksia koskevien tietojen oikeellisuutta ja luotettavuutta. Komissio katsoi, että vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi toimimasta yhteistyössä, koska se ei toimittanut tietoja, joita siltä pyydettiin tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärien ja tuotantokustannusten arvioimiseksi. Näin ollen komissio ei voinut määrittää vientihintaa ja normaaliarvoa luotettavasti. Kun otetaan huomioon, että mitkään vientiä harjoittavan tuottajan eri vaiheissa toimittamat tiedot eivät olleet luotettavia, komissio ei voinut luottaa myöskään polkumyyntimarginaalin eri osa-alueisiin liittyviin toimitettujen tietojen osiin. Koska komissio ei näin ollen voinut tehdä riittävän tarkkoja päätelmiä ja koska tietoja ei ollut todennettu, sen oli määritettävä kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella ja jättää sen toimittamat tiedot huomioimatta.

               (62)

               Komissio ilmoitti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle 30 päivänä lokakuuta 2015, että edellä 60 ja 61 kappaleessa esitetyistä syistä komissio katsoi, että yritys ei ollut toimittanut tarvittavia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen vientihinnoista ja tuotantokustannuksista perusasetuksessa säädetyssä määräajassa ja että perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti komissio aikoi käyttää käytettävissä olevia tietoja mahdollisen polkumyyntimarginaalin määrittämisessä kyseiselle yritykselle.

               (63)

               Yritys esitti 13 päivänä marraskuuta 2015 huomautuksia komission aikomuksesta käyttää käytettävissä olevia tietoja ja totesi toimineensa tutkimuksessa yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan. Yritys totesi, että se oli toimittanut kaikki tiedot, joiden perusteella komissio voi tehdä riittävän tarkat päätelmät, mutta että sen ei voi olettaa toimittavan tietoja, joiden saaminen aiheuttaisi sille kohtuutonta ja ylimääräistä tutkimusrasitetta. Lisäksi yritys pyysi, että tehtäisiin poikkeuksellisesti toinen tarkastuskäynti ennen mahdollisen väliaikaisen tullin käyttöönottoa.

               (64)

               Komissio tarkasteli yrityksen tekemiä huomautuksia ja päätteli, että huomautuksissa ei tullut esiin mitään uusia todennettavissa olevia tekijöitä, jotka voisivat vaikuttaa sen aikomukseen käyttää tässä tutkimuksen vaiheessa käytettävissä olevia tietoja mahdollisen polkumyyntimarginaalin määrittämisessä kyseiselle yritykselle. Komissio katsoi myös, että se ei ole aiheuttanut yritykselle kohtuutonta rasitetta vaatimalla, että sen tuotanto ja myynti voidaan tasapainottaa asianmukaisesti, mikä on tarpeen tietojen todentamiseksi tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Lisäksi komissio katsoo, että yrityksen itsensä toimittamissa tiedoissa jo todettujen puutteiden vuoksi toinen tarkastuskäynti paikan päällä ei olisi tarkoituksenmukainen. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti komissio näin ollen määritti alustavasti polkumyyntimarginaalin kyseiselle yritykselle käytettävissä olevien tietojen perusteella.

         3.2.2   Normaaliarvo

               (65)

               Komissio tutki ensin, oliko kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kotimarkkinamyyntiä pidetään edustavana, jos samankaltaisen tuotteen riippumattomille asiakkaille suuntautuvan kotimarkkinamyynnin osuus vientiä harjoittavaa tuottajaa kohden on vähintään 5 prosenttia sen tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvientimäärästä unioniin tutkimusajanjakson aikana. Tällä perusteella kunkin vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla todettiin edustavaksi.

               (66)

               Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin niiden vientiä harjoittavien tuottajien, joiden kotimarkkinamyynti oli edustavaa, unioniin vietäviksi myymät tuotelajit tai niihin verrattavissa.

               (67)

               Sitten komissio tutki, oliko kahden vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynti kunkin sellaisen tuotelajin osalta, joka on samanlainen kuin unioniin vietäviksi myydyt tuotelajit tai verrattavissa niihin, edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tuotelajin kotimarkkinamyynti on edustavaa, jos kyseisen tuotelajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana on vähintään 5 prosenttia samanlaisen tai siihen verrattavissa olevan tuotelajin kokonaisvientimäärästä unioniin.

               (68)

               Seuraavaksi komissio määritti kunkin tuotelajin osalta kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille suuntautuvan kannattavan myynnin osuuden tutkimusajanjaksolla, jotta se voisi päättää, käytetäänkö normaaliarvon laskennassa tosiasiallista kotimarkkinamyyntiä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (69)

               Normaaliarvo perustuu kunkin tuotelajin tosiasialliseen kotimarkkinahintaan riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei, jos

                           1)

                           vähintään laskettuja tuotantokustannuksia vastaavalla nettomyyntihinnalla tapahtuneen tuotelajin myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; sekä

                           2)

                           kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta vastaa vähintään tuotannon yksikkökustannuksia.

               (70)

               Tässä tapauksessa normaaliarvo on kyseisen tuotelajin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjakson aikana.

               (71)

               Normaaliarvo on tuotelajien pelkästään kannattavan kotimarkkinamyynnin tuotelajikohtainen tosiasiallinen kotimarkkinahinta tutkimusajanjakson aikana, jos:

                           1)

                           tuotelajin kannattavan myynnin määrä on enintään 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; tai

                           2)

                           tämän tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta on alle tuotannon yksikkökustannusten.

               (72)

               Kotimarkkinamyyntiä koskevasta komission analyysistä ilmeni, että joidenkin tuotelajien kotimarkkinamyynnistä osa oli kannattavaa ja että painotettu keskimääräinen myyntihinta oli tuotantokustannuksia korkeampi. Näin ollen normaaliarvo laskettiin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona tutkimusajanjaksojen aikana, jos 69 kappaleessa esitetyt edellytykset täyttyivät, tai ainoastaan kannattavan myynnin painotettuna keskiarvona, jos edellytykset eivät täyttyneet. Kun samankaltaisen tuotteen tiettyjen tuotelajien myyntiä ei ollut lainkaan tai myynti ei ollut riittävää taikka jos myynnin ei havaittu tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, komissio muodosti normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (73)

               Laskennallinen normaaliarvo määritettiin lisäämällä kahden vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen keskimääräisiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjakson aikana seuraavat:

                           1)

                           painotetut keskimääräiset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jotka aiheutuivat yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä tutkimusajanjakson aikana; sekä

                           2)

                           yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien saama painotettu keskimääräinen voitto samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä tutkimusajanjakson aikana.

               (74)

               Sellaisiin tuotelajeihin, joita ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla, lisättiin keskimääräiset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitto tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimarkkinoilla suoritetuista liiketoimista. Sellaisiin tuotelajeihin, joita ei myyty kotimarkkinoilla lainkaan, lisättiin keskimääräiset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitto kaikista tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimarkkinoilla suoritetuista liiketoimista.

               (75)

               Kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien tilinpäätökseen oli kirjattu merkittäviä valuuttakurssien eroista johtuvia tappioita sellaisista liiketoimista, jotka suoritettiin muussa valuutassa kuin Venäjän ruplassa. Komissio katsoi niiden olevan osa yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia ja otti ne huomioon normaaliarvon määrittämisessä.

               (76)

               Paikan päällä tehtyjen tarkastusten päätelmien perusteella komissio oikaisi yhden vientiä harjoittavan tuottajan tuotantokustannuksia. Komissio katsoi, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ollut ilmoittamissaan kustannuksissa ottanut ainesten tosiasiallisia raaka-ainekustannuksia ja niihin liittyviä hankintakustannuksia asianmukaisesti ja tarkasti huomioon. Komissio ei pystynyt täsmäyttämään määriä, arvoja ja niihin liittyviä tiettyjä raaka-aineiden hankintakustannuksia yrityksen tilinpitoon, koska yritys ei ilmoittanut näitä kustannuksia raaka-aineiden hankintaluetteloissa, jotka se toimitti komissiolle kyselyvastauksessaan ja vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen. Komissio katsoi myös, että kyseinen yritys ei ilmoittanut raaka-aineiden hankintoja kyselyvastauksessaan, sellaisena kuin se on täydennettynä vastauksella puutteita koskevaan kirjeeseen, pyydetyssä muodossa, minkä vuoksi komissio ei voinut todentaa varastojen muutoksia ja ainesten kulutusta tutkimusajanjaksolla. Lisäksi komission paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa keräämä näyttö osoittaa, että yrityksen tilinpidossa ilmoitetut tuotantokustannukset ovat erilaiset kuin tuotantokustannukset, jotka ilmoitetaan samoille tileille automatisoidussa kustannusten jakomoduulissa, jota käytetään kustannusten jakamiseen eri tuotteille.

               (77)

               Komissio ilmoitti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle 30 päivänä lokakuuta 2015, että edellä 76 kappaleessa esitetyistä syistä komissio katsoi, että yritys ei ollut toimittanut tarvittavia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksista perusasetuksessa säädetyssä määräajassa ja että perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti komissio aikoi käyttää käytettävissä olevia tietoja normaaliarvon määrittämisessä.

               (78)

               Vientiä harjoittava tuottaja esitti 13 päivänä marraskuuta 2015 huomautuksia komission aikomuksesta käyttää käytettävissä olevia tietoja ja toimitti lisäselvityksiä, jotka koskivat sen pääkirjan tileille kirjattujen ja kustannuslaskelmaa koskevassa raportissa ilmoitettujen menojen välisiä eroja. Yritys myönsi 13 päivänä marraskuuta 2015 vielä, että komission paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa löytämiä raaka-aineiden hankintakustannuksia koskevia ristiriitaisuuksia esiintyy, mutta väitti voivansa välittömästi ilmoittaa syyt ristiriitaisuuksille, joita se piti kirjoitusvirheinä.

               (79)

               Komissio tarkasteli yrityksen huomautuksia ja selvityksiä ja katsoi, että toimitettujen lisätietojen oikeellisuutta ei voitu enää todentaa ja täsmäyttää yrityksen tilinpidon kanssa. Komissio katsoi myös, että sen paikan päällä tekemässä tarkastuksessa löydetyt ristiriitaisuudet, jotka koskivat raaka-aineiden hankintakustannuksia, eivät olleet kirjoitusvirheitä ja huomautti, että yritys ei ole kiistänyt komission päätelmää siitä, että raaka-aineiden hankintakustannuksia, varastoja ja kulutusta koskevat tiedot puuttuivat yrityksen kyselyvastauksesta ja vastauksesta puutteita koskevaan kirjeeseen. Komissio katsoi, että yrityksen huomautuksissa ja lisäselvennyksissä ei tullut esiin mitään uusia todennettavissa olevia tekijöitä, jotka voisivat vaikuttaa sen aikomukseen käyttää tässä tutkimuksen vaiheessa käytettävissä olevia tietoja normaaliarvon määrittämisessä.

               (80)

               Komissio totesi paikan päällä tekemässään tarkastuksessa myös, että tarkastuksen aikana yrityksen tarkastusosastolta saadut tiedot raaka-aineiden kulutuksen asteesta poikkesivat huomattavasti niistä kulutusta koskevista tiedoista, jotka yritys oli ilmoittanut 24 päivänä syyskuuta 2015 antamassaan vastauksessa komission puutteita koskevaan kirjeeseen. Komissio pyysi yritykseltä paikan päällä tietoja tästä poikkeavuudesta. Yritys selvensi, että ilmoittaessaan raaka-ainekustannuksensa se ei ollut käyttänyt yrityksen tarkastusosaston kulutusta koskevia tietoja vaan laskenut kulutusasteet jakamalla komissiolle ilmoittamansa raaka-ainemenot myytyjen tuotteiden kustannuksilla. Tästä syystä komissio katsoi, että se ei voinut arvioida tarkasti yrityksen raaka-ainemenoja yrityksen ilmoittamien raaka-aineiden kulutusasteiden perusteella. Näin ollen, kuten edellä todetaan, komissio päätti muuttaa yrityksen ilmoittamia tuotantokustannuksia, jotta ne vastaisivat komission paikan päällä keräämiä todisteita tosiasiallisista raaka-ainekustannuksista.

         3.2.3   Vientihinta

               (81)

               Vientiä harjoittavat tuottajat veivät tuotteitaan unioniin joko suoraan, tuojina toimivien etuyhteydessä olevien yritysten kautta tai Sveitsissä toimivien etuyhteydessä olevien tai etuyhteydettömien kauppiaiden/tuojien kautta. Sveitsiläiset etuyhteydessä olevat yritykset, jotka ovat venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien omistuksessa, ostivat tarkasteltavana olevaa tuotetta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja myivät sitä unioniin ja muihin maihin.

               (82)

               Kun vientiä harjoittavat tuottajat veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta suoraan riippumattomille asiakkaille unionissa, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti unioniin vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

               (83)

               Kun vientiä harjoittavat tuottajat veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tuojana toimivien etuyhteydessä olevien yritysten kautta, vientihinta muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Saman artiklan mukaisesti vientihinta muodostettiin laskennallisesti myös siinä tapauksessa, että tarkasteltavana olevaa tuotetta ei jälleenmyyty siinä kunnossa, jossa se tuotiin. Tällöin hintaan tehtiin oikaisuja kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä voittojen huomioon ottamiseksi.

               (84)

               Yhtä vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevien tietojen todentamisessa kävi ilmi, että 20 prosenttia sen unioniin suuntautuvasta vientimyynnistä tapahtui Sveitsissä toimivalle etuyhteydettömälle kauppiaalle. Vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti tämän myynnin myyntinä riippumattomalle asiakkaalle unionissa ja väitti, että sillä ei ole mitään yhteyttä kyseiseen kauppiaaseen. Todisteena tavaran määränpäästä käytettiin tullin vienti-ilmoituksia. Vaikka vientiä harjoittavan tuottajan ja kauppiaan välisissä sopimuksissa myyntivaluutaksi oli sovittu euro tai Yhdysvaltain dollari, vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti kyseisen myynnin tapahtuneen Venäjän ruplina ja esitti vastaavat kauppalaskut Venäjän ruplan määräisinä. Komissio jatkaa asian tutkimista varsinkin siltä osin, suuntautuiko myynti tosiasiallisesti riippumattomalle ostajalle unionissa kulutettavaksi ja ilmoitettiinko komissiolle oikea valuutta. Komissio otti kyseisen myynnin alustavasti huomioon vientihinnan määrittämisessä.

         3.2.4   Vertailu

               (85)

               Komissio vertaili normaaliarvoa ja yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien vientihintaa noudettuna lähettäjältä -tasolla.

               (86)

               Jos se oli tarpeen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi, komissio oikaisi normaaliarvoa ja/tai vientihintaa hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

               (87)

               Vientihintoihin tehtiin oikaisuja kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä tuontimaksujen, myyntipalkkioiden, luottokustannusten ja pankkimaksujen osalta. Kotimarkkinahintoihin tehtiin oikaisuja kotimaan kuljetuskustannusten, pakkaus-, luotto- ja käsittelykustannusten sekä palkkioiden huomioon ottamiseksi.

               (88)

               Ulkomaanvaluuttaan liittyvissä hintavertailuissa komissio käytti perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti tilauksen tai myyntisopimuksen tekemisen ajankohtana sovellettua valuuttakurssia, joka kuvastaa paremmin kaupan oleellisia ehtoja kuin laskun päivämäärä, koska hinnan määräytymiseen johtaneet neuvottelut käytiin lähempänä tilauksen/myyntisopimuksen tekemisen päivämäärää. Vastaava kauppalasku laadittiin, kun tuotteet lähetettiin, mikä tapahtui yleensä kuukautta tai kahta kuukautta myöhemmin.

               (89)

               Komissio vertasi samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

               (90)

               Alustavan polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi 60–64 kappaleessa tarkoitetulle vientiä harjoittavalle tuottajalle komissio käytti käytettävissä olevana tietona eniten viedyn tuotelajin polkumyyntimarginaalin tasoa, jonka todettiin olevan hiukan suurempi kuin yhden muista vientiä harjoittavista tuottajista yleinen polkumyyntimarginaali. Komission valinta soveltuvaksi vientiä harjoittavaksi tuottajaksi perustui kotimarkkinoiden ja unioniin suuntautuvan viennin myyntimäärien vertailukelpoisuuteen, maantieteelliseen läheisyyteen, raaka-ainerakenteeseen ja ilmoitettuun kapasiteetin käyttöasteeseen. Tällä perusteella väliaikaiset painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat:

                  Taulukko 3

                  Polkumyyntimarginaalit, Venäjä

                           Yritys

                           Väliaikainen polkumyyntimarginaali (%)

                           Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC

                           19,8

                           PAO Severstal

                           25,4

                           OJSC Novolipetsk Steel

                           26,2

               (91)

               Kaikkien muiden venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalin komissio määritti käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.

               (92)

               Kuten 58 kappaleessa todetaan, tutkimuksen kohteena olleet yritykset vastasivat lähes kokonaan Venäjältä unioniin suuntautuvasta viennistä. Tämän perusteella komissio päätti asettaa kaikkia muita yrityksiä koskevan polkumyyntimarginaalin sen yrityksen tasolle, jonka polkumyyntimarginaali oli korkein.

               (93)

               Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat:

                  Taulukko 4

                  Polkumyyntimarginaalit, Venäjä

                           Yritys

                           Väliaikainen polkumyyntimarginaali (%)

                           Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC

                           19,8

                           PAO Severstal

                           25,4

                           OJSC Novolipetsk Steel

                           26,2

                           Kaikki muut yritykset

                           26,2

         4.   VAHINKO

   4.1   UNIONIN TUOTANNONALAN JA UNIONIN TUOTANNON MÄÄRITELMÄ

               (94)

               Edustavuutta koskevassa tutkimuksessa 13 unionin yritystä toimitti tuotanto- ja myyntitietoja ja ilmoitti tuottaneensa samankaltaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Valituksesta saatujen tietojen perusteella unionissa on 15 muuta samankaltaisen tuotteen tuottajaa.

               (95)

               Unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla vahvistettiin noin 37 miljoonaa tonnia. Komissio vahvisti luvun unionin tuotannonalaa koskevien kaikkien käytettävissä olevien tietojen, kuten valituksen tekijältä ja kaikilta tiedossa olevilta unionin tuottajilta saatujen tietojen, perusteella.

               (96)

               Unionin koko tuotannosta vastaavat unionin tuottajat muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, jäljempänä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ’unionin tuotannonala’.

               (97)

               Yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien osuus samankaltaisen tuotteen unionin kokonaistuotannosta on 89 prosenttia.

               (98)

               Unionin tuottajien liiketoimintamallit ja niiden vertikaalisen integroinnin taso vaihtelevat. ”Uudelleenvalssaajien”, jotka hankkivat lähtömateriaalinsa muilta tuottajilta, osuus on vähäinen.

         4.2   UNIONIN KULUTUS

               (99)

               Kuten 21 kappaleessa mainitaan, kylmävalssatut teräslevytuotteet kuuluvat tiettyihin CN-koodeihin, joihin sisältyy myös joitakin ex-koodeja. Koska ex-koodeilla vaikuttaisi olevan marginaalinen vaikutus kokonaiskulutukseen, niihin liittyvät tuontimäärät on otettu täysimääräisesti huomioon unionin kulutusta laskettaessa, jotta unionin kulutusta ei aliarvioitaisi.

               (100)

               Koska unionin tuotannonala on pääosin vertikaalisesti integroitunut ja kylmävalssattuja teräslevytuotteita pidetään useiden lisäarvoa omaavien jatkojalostustuotteiden tuotannon perusraaka-aineena, kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden kulutus analysoitiin erikseen.

               (101)

               Erot kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden välillä ovat oleellisia vahinkoanalyysissä, koska kytkösmarkkinoille tarkoitetut tuotteet eivät kilpaile suoraan tuonnin kanssa, ja siirtohinnat sovitaan ryhmien sisällä erilaisten hinnoittelukäytäntöjen mukaisesti eivätkä ole siksi luotettavia. Sitä vastoin vapaille markkinoille tarkoitetut tuotteet kilpailevat suoraan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, ja hinnat ovat vapaita markkinahintoja.

               (102)

               Jotta unionin tuotannonalasta saataisiin mahdollisimman kattava kuva, komissio hankki tietoja koko kylmävalssattuihin teräslevytuotteisiin liittyvästä toiminnasta ja määritteli, oliko tuotanto tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille. Komissio totesi, että 82 prosenttia unionin tuottajien kokonaistuotannosta oli tarkoitettu kytkösmarkkinoille.

         4.2.1   Kytkösmarkkinoiden kulutus

               (103)

               Komissio määritti unionin kytkösmarkkinoiden kulutuksen kaikkien tiedossa olevien unionin tuottajien sisäisen käytön ja myynnin perusteella. Tämän perusteella unionin kytkösmarkkinoiden kulutus on kehittynyt seuraavasti:

                  Taulukko 5

                  Kytkösmarkkinoiden kulutus (tonnia)

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Kytkösmarkkinoiden kulutus

                           29 121 785

                           27 555 796

                           28 900 235

                           30 309 067

                           30 183 620

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              95

                              99

                              104

                              104

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus.

               (104)

               Unionin kytkösmarkkinakulutus kasvoi tarkastelujaksolla noin 4 prosenttia. Kasvu johtuu pääasiassa kytkösmarkkinoiden, kuten autoteollisuuden, kasvusta.

         4.2.2   Vapaiden markkinoiden kulutus

               (105)

               Komissio määritti unionin vapaiden markkinoiden kulutuksen seuraavien perusteella: a) kaikkien tiedossa olevien tuottajien myynti unionissa ja b) kaikista kolmansista maista unioniin tuleva tuonti Eurostatin tietojen mukaan; se otti huomioon myös asianomaisten maiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat tiedot. Tämän perusteella unionin vapaiden markkinoiden kulutus on kehittynyt seuraavasti:

                  Taulukko 6

                  Vapaiden markkinoiden kulutus (tonnia)

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Vapaiden markkinoiden kulutus

                           7 839 959

                           6 819 677

                           7 376 829

                           7 152 193

                           7 122 682

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              87

                              94

                              91

                              91

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus ja Eurostat.

               (106)

               Unionin vapaiden markkinoiden kulutus väheni tarkastelujaksolla noin 9 prosenttia. Lasku johtuu pääosin jalostusteollisuuden hitaasta tai olemattomasta elpymisestä.

         4.3   TUONTI ASIANOMAISISTA MAISTA
   4.3.1   Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

               (107)

               Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia arvioitava kumulatiivisesti.

               (108)

               Kiinasta ja Venäjältä tulevalle tuonnille vahvistetut polkumyyntimarginaalit esitetään edellä 57 ja 93 kappaleessa. Kaikki marginaalit ylittävät selvästi perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn vähimmäistason.

               (109)

               Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tutkimusajanjaksolla Kiinan osuus EU:n markkinoista oli 10,3 prosenttia ja Venäjän 9,8 prosenttia.

               (110)

               Asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin ja samankaltaisen tuotteen kilpailuedellytykset olivat samanlaiset. Tuodut tuotteet kilpailivat keskenään ja unionissa tuotetun tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa, koska niitä myydään samanlaisille loppukuluttajien ryhmille.

               (111)

               Sen vuoksi vastoin yhden asianomaisen osapuolen väitettä kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitetyt perusteet täyttyivät ja asianomaisista maista tulevaa tuontia tarkasteltiin kumulatiivisesti vahingon määrittämistä varten.

         4.3.2   Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

               (112)

               Komissio määritti tuonnin määrän Eurostatin tietokannan perusteella. Tuonnin markkinaosuus määritettiin vertailemalla tuontimääriä edellä taulukossa 6 esitettyyn unionin vapaiden markkinoiden kulutukseen.

               (113)

               Tuonti asianomaisista maista unioniin kehittyi seuraavasti:

                  Taulukko 7

                  Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä

                           1 117 820

                           917 610

                           1 380 382

                           1 344 898

                           1 430 044

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              82

                              123

                              120

                              128

                           Asianomaisten maiden markkinaosuus

                           14,3 %

                           13,5 %

                           18,7 %

                           18,8 %

                           20,1 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              94

                              131

                              132

                              141

                           Kiinasta tulevan tuonnin määrä

                           651 654

                           406 811

                           653 366

                           620 140

                           732 383

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              62

                              100

                              95

                              112

                           Kiinan markkinaosuus

                           8,3 %

                           6 %

                           8,9 %

                           8,7 %

                           10,3 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              72

                              107

                              104

                              124

                           Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä

                           466 165

                           510 800

                           727 016

                           724 758

                           697 661

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              110

                              156

                              155

                              150

                           Venäjän markkinaosuus

                           5,9 %

                           7,5 %

                           9,9 %

                           10,1 %

                           9,8 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              126

                              166

                              170

                              165

                              Lähde: Eurostat.

               (114)

               Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että absoluuttisesti ilmaistuna asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä lisääntyi merkittävästi tarkastelujaksolla. Unioniin polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksolla yhteensä 5,8 prosenttiyksikköä.

         4.3.3   Asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

               (115)

               Komissio määritti tuonnin hinnat Eurostatin tietojen perusteella. Asianomaisista maista unioniin tulevan tuonnin painotetut keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti:

                  Taulukko 8

                  Tuontihinnat (euroa/tonni)

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Kiina

                           619

                           589

                           533

                           510

                           505

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              95

                              86

                              82

                              82

                           Venäjä

                           630

                           574

                           518

                           499

                           489

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              91

                              82

                              79

                              78

                           Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräinen hinta

                           624

                           581

                           525

                           504

                           497

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              93

                              84

                              81

                              80

                              Lähde: Eurostat.

               (116)

               Polkumyyntituonnin keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä 624 eurosta/tonni 497 euroon/tonni. Tarkastelujakson aikana polkumyyntituonnin keskimääräiset yksikköhinnat laskivat noin 20 prosenttia.

               (117)

               Komissio määritti hinnan alittavuuden tutkimusajanjakson aikana vertaamalla seuraavia:

                           a)

                           etuyhteydettömiltä asiakkailta unionin markkinoilla veloitettuja viiden unionin tuottajan tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka on oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle; sekä

                           b)

                           vastaavia yhteistyössä toimineiden asianomaisten tuottajien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä hintoja, jotka on määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.

               (118)

               Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana.

               (119)

               Edellä esitetyn perusteella asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin katsottiin alittavan unionin tuotannonalan hinnat Kiinan osalta 8,1 prosentilla ja Venäjän osalta 14,4 prosentilla.

         4.4   UNIONIN TUOTANNONALAN TALOUDELLINEN TILANNE
   4.4.1   Yleisiä huomioita

               (120)

               Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.

               (121)

               Makroekonomiset indikaattorit (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät, varasto, kasvu, markkinaosuus, työllisyys, tuottavuus ja polkumyyntimarginaalien suuruus) arvioitiin unionin koko tuotannonalan tasolla. Arviointi perustui valituksen tekijän toimittamiin tietoihin, jotka ristiintarkastettiin unionin tuottajien ja käytettävissä olevien virallisten tilastojen (Eurostat) kanssa.

               (122)

               Mikrotaloudelliset indikaattorit (myyntihinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja tuotantokustannukset) analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Arvio perustui näiden tuottajien antamiin tietoihin, jotka tarkistettiin asianmukaisesti.

               (123)

               Joidenkin unionin tuotannonalaan liittyvien vahinkoindikaattoreiden osalta komissio analysoi vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden tietoja erikseen ja teki vertailevan analyysin. Nämä tekijät ovat myynti ja markkinaosuus, yksikköhinnat, yksikkökustannukset ja kannattavuus. Sen sijaan muita taloudellisia indikaattoreita voitiin tutkia mielekkäästi ainoastaan ottamalla huomioon koko toiminta, mukaan luettuna unionin tuotannonalan sisäinen käyttö, sillä indikaattorit määräytyvät koko toiminnan perusteella riippumatta siitä, käytetäänkö tuotanto kytkösmarkkinoilla vai myydäänkö se vapailla markkinoilla. Nämä tekijät ovat tuotanto, kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, työllisyys, tuottavuus, varastot ja työvoimakustannukset. Koska kyseisiä tietoja ei voida eritellä kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden osalta, näiden tekijöiden kohdalla koko unionin tuotannonalan analyysi on tarpeen, jotta saadaan kattava kuva unionin tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta.

         4.4.2   Makrotaloudelliset indikaattorit

   4.4.2.1   Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

               (124)

               Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 9

                  Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Tuotantomäärä (tonnia)

                           36 296 343

                           34 174 111

                           35 788 676

                           36 912 062

                           36 633 691

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              94

                              99

                              102

                              101

                           Tuotantokapasiteetti (tonnia)

                           53 566 734

                           51 657 090

                           52 658 719

                           51 628 090

                           51 693 593

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              96

                              98

                              96

                              97

                           Kapasiteetin käyttöaste

                           68 %

                           66 %

                           68 %

                           71 %

                           71 %

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus.

               (125)

               Unionin tuotannonalan tuotantomäärä kasvoi tarkastelujaksolla 1 prosentin. Ilmoitetut kapasiteettiluvut viittaavat tekniseen kapasiteettiin, mikä tarkoittaa sitä, että tuotannonalan normeina pitämät käynnistysaikaa, huoltoa, pullonkauloja ja muita tavanomaisia seisokkeja koskevat oikaisut on otettu huomioon. Tämän perusteella kapasiteetti laski 3 prosenttia tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan osallistuessa globaaliin ylikapasiteetin vähentämiseen.

               (126)

               Kapasiteetin käyttöasteen kasvu johtui hienoisesta tuotantomäärän kasvusta, joka taas johtui pääasiassa kytkösmarkkinoiden kulutuksen lisääntymisestä ja kapasiteetin vähentämisestä.

         4.4.2.2   Myyntimäärä ja markkinaosuus

               (127)

               Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus vapailla markkinoilla kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 10

                  Myyntimäärä ja markkinaosuus (vapaat markkinat)

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Myyntimäärä (tonnia)

                           5 867 858

                           5 521 017

                           5 518 202

                           5 220 466

                           5 044 928

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              94

                              94

                              89

                              86

                           Markkinaosuus

                           74,8 %

                           81,0 %

                           74,8 %

                           73,0 %

                           70,8 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              108

                              100

                              98

                              95

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus ja Eurostat.

               (128)

               Unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla laski 14 prosenttia tarkastelujaksolla noin 5,9 miljoonasta tonnista vuonna 2011 viiteen miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksolla.

               (129)

               Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 74,8 prosentista 70,8 prosenttiin. Unionin tuotannonalan myyntimäärän lasku oli huomattavasti suurempi kuin unionin vapaiden markkinoiden kulutuksen lasku. Välttääkseen vielä suurempaa markkinaosuuden pienenemistä unionin tuotannonalan oli lisäksi alennettava myyntihintojaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin aiheuttaman jatkuvan hintapaineen seurauksena.

               (130)

               Kytkösmarkkinoiden osalta sisäisen kaupan määrä ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 11

                  Sisäisen kaupan määrä ja markkinaosuus

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Sisäisen kaupan määrä

                           29 121 785

                           27 555 796

                           28 900 235

                           30 309 067

                           30 183 620

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              95

                              99

                              104

                              104

                           Markkinaosuus (koko kytkösmarkkinoista ja vapaista markkinoista)

                           79 %

                           80 %

                           80 %

                           81 %

                           81 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              100

                              102

                              101

                              103

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus ja Eurostat.

               (131)

               Unionin tuotannonalan sisäisen kaupan määrä (joka koostuu sisäisestä käytöstä ja sisäisestä myynnistä) unionin markkinoilla kasvoi 4 prosenttia tarkastelujaksolla noin 29,1 miljoonasta tonnista vuonna 2011 30,2 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksolla.

               (132)

               Tämän seurauksena unionin tuotannonalan markkinaosuus kytkösmarkkinoista ilmaistuna prosenttiosuutena kokonaiskulutuksesta (sekä kytkösmarkkinoiden että vapaiden markkinoiden kulutuksesta) kasvoi 79 prosentista 81 prosenttiin tarkastelujaksolla.

         4.4.2.3   Työllisyys ja tuottavuus

               (133)

               Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 12

                  Työllisyys ja tuottavuus

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Työntekijöiden määrä (kokoaikaiseksi muutettuna eli FTE)

                           21 598

                           21 292

                           20 331

                           19 781

                           19 513

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              99

                              94

                              92

                              90

                           Tuottavuus (tonnia/FTE)

                           1 681

                           1 605

                           1 760

                           1 866

                           1 877

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              96

                              105

                              111

                              112

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus.

               (134)

               Unionin tuotannonalan työllisyys laski merkittävästi tarkastelujaksolla, kun pyrittiin vähentämään tuotantokustannuksia ja lisäämään tehokkuutta, jotta voitaisiin vastata polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinoilla aiheuttamaan lisääntyvään kilpailuun. Tämä johti työvoiman vähenemiseen tarkastelujaksolla 10 prosentilla. Tämän seurauksena tuotantomäärän hienoinen nousu tarkastelujaksolla, kun otetaan huomioon unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus mitattuna tuotoksena työntekijää kohti, kasvoi paljon enemmän kuin tuotanto laski. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonala oli halukas mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin pysyäkseen kilpailukykyisenä.

         4.4.2.4   Varastot

               (135)

               Unionin tuottajien varastot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 13

                  Varastot

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Loppuvarastot (tonnia)

                           1 270 093

                           1 119 887

                           1 201 229

                           1 190 252

                           1 075 152

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              88

                              95

                              94

                              85

                           Loppuvarastot prosentteina tuotannosta

                           3,5 %

                           3,3 %

                           3,4 %

                           3,2 %

                           2,9 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              94

                              96

                              92

                              84

                              Lähde: Euroferin tarkastettu kyselyvastaus.

               (136)

               Loppuvarastot pienenivät tarkastelujakson aikana 15 prosenttia. Unionin tuotannonala tuottaa useimpia samankaltaisen tuotteen lajeja käyttäjien tilausten perusteella. Sen vuoksi varastoja ei voida pitää merkittävänä vahinkoindikaattorina tuotannonalalla. Tätä tukee myös analyysi loppuvarastojen kehityksestä ilmaistuna prosentteina tuotannosta. Kuten edellä käy ilmi, tämä indikaattori pysyi suhteellisen vakaasti noin kolmessa prosentissa tuotantomäärästä.

         4.4.2.5   Polkumyyntimarginaalin suuruus

               (137)

               Kaikki polkumyyntimarginaalit olivat merkittävästi vähimmäistasoa suuremmat. Suurten tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutus unionin tuotannonalaan ei ollut vähäpätöinen, kun otetaan huomioon asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja hinnat.

         4.4.2.6   Kasvu

               (138)

               Unionin kulutus väheni noin 9 prosenttia tarkastelujaksolla, ja unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla väheni 14 prosenttia. Näin ollen unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan, toisin kuin asianomaisista maista tuleva tuonti, jonka markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksolla.

         4.4.3   Mikrotaloudelliset indikaattorit

   4.4.3.1   Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät

               (139)

               Unionin tuottajien painotetut keskimääräiset yksikkömyyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 14

                  Myyntihinnat unionissa

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Myyntihinta (euroa/tonni)

                           657

                           619

                           571

                           545

                           534

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              94

                              87

                              83

                              81

                           Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni)

                           654

                           655

                           587

                           552

                           548

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              100

                              90

                              84

                              84

                              Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

               (140)

               Edellä olevasta taulukosta käy ilmi yksikkökohtaisten myyntihintojen kehitys unionin vapailla markkinoilla verrattuna niitä vastaaviin tuotantokustannuksiin. Myyntihinnat laskivat tarkastelujaksolla keskimäärin enemmän (– 19 %) kuin niitä vastaavat kustannukset (– 16 %). Lisäksi myyntihinnat olivat tarkastelujaksolla keskimäärin alemmat kuin yksikkökohtaiset tuotantokustannukset, vuotta 2011 lukuun ottamatta.

               (141)

               Rajoittaakseen markkinaosuuden menetystä unionin tuottajien oli seurattava laskevaa hintakehitystä ja alennettava hintojaan huomattavasti. Tuotantokustannusten pieneneminen selittyy toisaalta raaka-aineiden hintojen laskulla ja tuottavuuden kasvulla, joka johtuu työtekijöiden vähentämisestä, jota selitetään edellä 12 kappaleessa.

               (142)

               Otokseen valitut tuottajat siirsivät ja toimittivat kytkösmarkkinoiden kulutukseen tarkoitetut kylmävalssatut teräslevytuotteet jatkojalostukseen siirtohinnoilla, joita koskevat eri hinnoittelukäytännöt (kustannukset, omakustannushinta, markkinahinta). Näin ollen sisäisen käytön hintojen kehityksestä ei voida tehdä merkityksellisiä päätelmiä. Samasta syystä myöskään sisäiseen kauppaan liittyviä tuotantokustannuksia ei analysoitu.

         4.4.3.2   Työvoimakustannukset

               (143)

               Unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 15

                  Keskimääräiset työvoimakustannukset kokopäiväistä työntekijää kohti

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Keskimääräiset työvoimakustannukset kokopäiväistä työntekijää kohti (euroa)

                           60 184

                           61 231

                           64 819

                           65 849

                           66 825

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              102

                              108

                              109

                              111

                              Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

               (144)

               Tarkastelujaksolla työntekijöiden keskipalkka nousi 11 prosenttia, mikä on hiukan enemmän kuin inflaatiosta johtuva EU:n yleinen hintojen nousu. Tätä on kuitenkin tarkasteltava työntekijämäärissä tehtyjen huomattavien, 134 kappaleessa tarkoitettujen leikkausten valossa.

         4.4.3.3   Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti

               (145)

               Unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 16

                  Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)

                           0,5 %

                           – 5,7 %

                           – 2,9 %

                           – 1,5 %

                           – 2,7 %

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              – 1 200

                              – 621

                              – 317

                              – 561

                           Kassavirta (tuhatta euroa)

                           18 943

                           – 41 751

                           1 074

                           24 409

                           25 941

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              – 220

                              6

                              129

                              137

                           Investoinnit (tuhatta euroa)

                           32 617

                           18 548

                           16 878

                           23 049

                           28 136

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              57

                              52

                              71

                              86

                           Investointien tuotto

                           – 3,09 %

                           – 8,63 %

                           – 6,42 %

                           – 3,54 %

                           – 3,35 %

                              Lähde: otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

               (146)

               Komissio määritti unionin tuottajien kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saadun nettotappion ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.

               (147)

               Kannattavuus kehittyi tarkastelujaksolla negatiivisesti vuoden 2011 hiukan voittoa tuottavasta tilanteesta jatkuviin tappioihin vuoden 2012 (– 5,7 %) ja tutkimusajanjakson välillä (– 2,7 %). Vaikka vuoden 2012 raskaat tappiot liittyvätkin osittain Euroopan velkakriisiin ja sitä seuranneeseen talouskriisiin, asianomaisista maista tulevan lisääntyneen tuonnin huomattava määrä ja sen unionin tuotannonalalle aiheuttama hintapaine vuoden 2013 ja tutkimusajanjakson välillä sai aikaan sen, että unionin tuotannonala ei ole pystynyt hyötymään Euroopan talouden hitaasta elpymisestä.

               (148)

               Kuten edellä mainitaan, koska otokseen valittujen EU:n tuottajien hinnoittelukäytännöt kytkösmarkkinoilla ovat hyvin vaihtelevia (esim. kustannukset, omakustannushinta, markkinahinta), tällaisen käytön hintojen tai kannattavuuden kehityksestä ei voida tehdä merkityksellisiä päätelmiä.

               (149)

               Yhden asianomaisen osapuolen mukaan on olemassa riski, että integroidussa tuotannossa, jollaista monien EU:n tuottajien tuotanto on, yksittäisten tuotantoyksiköiden kannattavuuslukuja voidaan manipuloida tutkimusta varten. Komissio kuitenkin tarkasti tuottajien toimittamat tiedot ja oli tyytyväinen saamiinsa lukuihin.

               (150)

               Nettokassavirta osoittaa unionin tuottajien kykyä rahoittaa toimintaansa itse. Nettokassavirta kehittyi nousujohteisesti (+ 37 %), mikä johtui pääasiassa varastojen pienenemisestä.

               (151)

               Investointien tuotto pysyi kaiken kaikkiaan negatiivisena, ja unionin tuotannonala vähensi investointejaan 14 prosentilla vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Tarkastelujakson tappiot vaikuttivat kykyyn hankkia pääomaa, mikä näkyy investointien vähenemisenä.

         4.4.4   Vahinkoa koskevat päätelmät

               (152)

               Kokonaisuutena unionin tuotannonala pystyi jonkin verran kasvattamaan tuotantomääriään ja parantamaan kapasiteetin käyttöastettaan kytkösmarkkinakäytön voimakkaan kasvun ansiosta. Tuotannonalalla toteutettiin myös konkreettisia toimia tehokkuuden parantamiseksi vähentämällä työntekijöitä ja tuotantokapasiteettia ja pitämällä tuotantokustannukset kurissa.

               (153)

               Vaikka unionin tuotannonala toteuttikin tarkastelujaksolla mainittuja konkreettisia toimia suorituskyvyn parantamiseksi, sen taloudellinen tilanne vapailla markkinoilla heikkeni tarkastelujaksolla merkittävästi, kun tappioita alkoi kertyä vuodesta 2012 alkaen. Vapaiden markkinoiden myyntimäärät laskivat 14 prosenttia ja yksikköhinnat 19 prosenttia, kun taas tuotantokustannukset laskivat vain 16 prosenttia. Lisäksi unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan asianomaisista maista tulevalle tuonnille, ja sen oli vähennettävä investointejaan niiden tuoton ollessa jatkuvasti negatiivinen.

               (154)

               Venäjän viranomaisten mukaan se tosiasia, että jotkut valituksen tekijöistä aikovat investoida EU:n ulkopuolisiin maihin, horjuttaa väitteitä vahingosta. Mikään asiakirjoissa ei kuitenkaan viittaa siihen, että tällaiset investoinnit liittyvät kylmävalssattuihin teräslevytuotteisiin. Investoinnit vaikuttavat liittyvän pikemminkin yrityksiin, jotka toimivat eri puolilla maailmaa vaikka saattavatkin kuulua samaan ryhmään kuin unionin tuottajat.

               (155)

               Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle – sekä sen kahdelle segmentille erikseen että koko tuotannonalalle yhdessä – aiheutui merkittävää vahinkoa pääindikaattoreilla mitattuna (esimerkiksi negatiivinen kannattavuus, myyntimäärien väheneminen ja markkinaosuuden pieneneminen).

         5.   SYY-YHTEYS

               (156)

               Perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio tutki, oliko asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Lisäksi komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti, olisivatko muut tiedossa olleet tekijät voineet samaan aikaan aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio varmisti, ettei mitään muiden tekijöiden kuin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa mahdollista vahinkoa pidetä polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvana. Nämä tekijät ovat talouskriisi, unionin tuottajien riittämätön kilpailukyky/tehokkuus, unionin tuottajien tuonti, tuonti kolmansista maista, unionin tuottajien vientitoiminta, tietyt kiintiöt, valitukseen osallistumattomien toimijoiden toiminta ja tietyt kapasiteettiin liittyvät tekijät.

         5.1   POLKUMYYNNILLÄ TAPAHTUNEEN TUONNIN VAIKUTUKSET

               (157)

               Vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä vuoden 2011 624 eurosta/tonni 497 euroon/tonni tutkimusajanjaksolla (– 20 %). Alentamalla jatkuvasti yksikkömyyntihintojaan tarkastelujaksolla asianomaisten maiden tuottajat pystyivät kasvattamaan markkinaosuuttaan vuoden 2011 (14,3 %) ja tutkimusajanjakson (20,1 %) välillä.

               (158)

               Talouskriisistä johtuva kysynnän lasku vaikutti vuonna 2012 negatiivisesti unionin tuotannonalan toimintaan, ja sitä seuraava asianomaisista maista alihintaan tulevan tuonnin lähes jatkuva kasvu on selvästi vaikuttanut negatiivisesti unionin tuotannonalaan suoritukseen. Unionin tuotannonala leikkasi kustannuksiaan vähentämällä työntekijöitä ja hyödyntämällä raaka-ainehintojen laskun, mutta samaan aikaan polkumyynti lisääntyi koko ajan ja pakotti unionin tuotannonalan laskemaan myyntihintojaan unionissa entisestään, jotta se ei menettäisi lisää markkinaosuutta. Lisäksi vaikka unionin tuotannonalan kannattavuus paranikin hiukan vuonna 2014, tuonnin määrä kasvoi koko ajan ja hinnat laskivat lisää tutkimusajanjaksolla, mikä laski lisää unionin tuotannonalan hintoja ja vähensi sen kannattavuutta.

               (159)

               Kun otetaan huomioon selvästi vahvistettu ajallinen yhteys toisaalta jatkuvasti alenevilla hinnoilla tulevan polkumyyntituonnin kasvun ja toisaalta tappiolliseen tilanteeseen johtaneen unionin tuotannonalan myyntimäärän menetyksen ja hintojen alennuksen välillä, katsotaan, että unionin tuotannonalan vahingollinen tilanne johtui polkumyyntituonnista.

               (160)

               Tämän lisäksi Kiinan talouden toiminnan asteittainen hidastuminen ja asiakirjoista ilmenevä Kiinan terästeollisuuden erittäin merkittävä ylikapasiteetti ovat pakottaneet kiinalaisia teräksen tuottajia suuntaamaan ylituotantonsa vientimarkkinoille, jolloin unionin markkinat ovat houkutteleva vientikohde. Monet muut perinteisesti tärkeät vientimarkkinat ovat ottaneet tai aikovat ottaa käyttöön kiinalaisiin ja myös venäläisiin terästuotteisiin, kylmävalssatut teräslevytuotteet mukaan luettuna, kohdistuvia toimenpiteitä, koska hinnat on ajettu keinotekoisesti alas epäreilulla tuonnilla, joka johtaa epäterveeseen kilpailuun. Kun kaupan suojatoimia on otettu maailmanlaajuisesti yhä enemmän käyttöön, unionin markkinoista on tullut kiinalaisen ja venäläisen polkumyynnin yksi houkuttelevimmista kohteista, mistä koituu haittaa unionin tuotannonalalle. Tätä päätelmää tukevat uusimmat Eurostatin tuontitilastot, joista käy ilmi, että tuonti Kiinasta ja Venäjältä on kasvanut vielä lisää tutkimusajanjakson jälkeen. Syyskuun 2015 tuontimäärät olivat 48 prosenttia suuremmat kuin huhtikuussa 2015, ja kyseisen tuonnin keskimääräiset hinnat jatkoivat laskuaan.

         5.2   MUIDEN TEKIJÖIDEN VAIKUTUKSET
   5.2.1   Talouskriisi

               (161)

               Maailmanlaajuinen talouskriisi supisti kysyntää ja laski myyntihintoja unionin markkinoilla.

               (162)

               Yksi osapuoli esitti useita väitteitä, joissa korostettiin vuoden 2015 erityispiirteitä (euroalueen kriisi) kylmävalssattujen teräslevytuotteiden markkinoilla unionissa, ja kiisti sen, että Kiinasta tuleva tuonti olisi vaikuttanut unionin tuotannonalaan kyseisenä ajanjaksona. Myös venäläiset tuottajat olivat sitä mieltä, että markkinoiden laskusuhdanne vuonna 2012 aiheutti unionin tuotannonalan kärsimän vahingon.

               (163)

               Tutkimus ei vahvistanut väitteitä. Vaikka kriisi olisikin vaikuttanut unionin kylmävalssattujen teräslevytuotteiden markkinoihin vuosina 2008–2009 ja vuonna 2012, markkinat olivat hiljalleen elpymässä kriisien vaikutuksesta, sillä markkinoiden kysyntä oli ehkä pysähtynyt mutta silti suhteellisen vakaa. Venäjän viranomaiset ottivat huomioon terästuotteiden suurimman kuluttajan eli rakennusteollisuuden hitaan elpymisen unionissa. Unionin tuotannonala olisi voinut hyötyä markkinoiden elpymisestä vuosina 2012–2013, ellei Kiinasta ja Venäjältä tulevan tuonnin lisääntyminen olisi estänyt sitä. Halpatuonti kasvoi vähitellen ja lisäsi markkinaosuuttaan unionin tuotannonalan kustannuksella. Toisaalta vuoden 2012 erityisen markkinatilanteen ei pitäisi katsoa vaikuttavan liikaa pidemmän kauden kehityssuuntaukseen, ja on joka tapauksessa selvää, että tuonnin aiheuttamat jatkuvat paineet alkoivat tuntua täysimittaisesti vuonna 2012.

               (164)

               Vuoden 2012 jättämiselle pois määrän vaikutusanalyysistä, kuten osapuoli pyysi, ei katsottu olevan perusteluja. Kehityssuuntauksesta puuttuisi tällöin yksi merkittävä tekijä, ja tulokset vääristyisivät.

               (165)

               Voidaan alustavasti päätellä, että talouskriisi ei ole perussyynä EU:n tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, eikä se poista syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.

         5.2.2   Unionin tuottajien riittämätön kilpailukyky/tehokkuus

               (166)

               Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että unionin tuottajat eivät olleet riittävän kilpailukykyisiä, koska niiden kustannukset olivat suuremmat, ja että väitetty vahinko johtuu valituksen tekijöiden tehottomuudesta.

               (167)

               Venäjän viranomaiset viittasivat eurooppalaisten teräsyhtiöiden korkeisiin tuotantokustannuksiin, jotka johtuvat erityisesti unionin metalliteollisuuden nykyaikaistamisesta ympäristöystävälliseksi. Ne mainitsivat syyksi varsinkin alakohtaiset kasvihuonekaasupäästörajat, lisääntyvät hiilidioksidipäästömaksut, ympäristöalan sääntelyvaatimusten noudattamisen kustannukset ja eurooppalaisia yrityksiä koskevan ilmastopolitiikan.

               (168)

               Vastauksena tähän Eurofer korosti, että kaikesta huolimatta valituksen tekijöiden myymien tuotteiden tuotantokustannukset laskivat vuonna, jona ympäristöalan sääntelyvaatimusten noudattamisen kustannukset olisivat aiheutuneet. Lisäksi on syytä mainita, että unionin moninaiset ympäristöalan säännökset eivät yleisesti ottaen ole uusia ja että tutkimuksessa kävi ilmi, että ympäristöalan sääntelyvaatimusten noudattamisen kustannukset ovat varsin vaatimattomat eikä niillä siten ollut merkittävää vaikutusta unionin terästehtaiden toimintaan tarkastelujaksolla.

               (169)

               Venäläiset tuottajat kyseenalaistivat valituksen tekijöiden vuosina 2011–2012 tekemien tutkimusten luotettavuuden ja kapasiteetin lisääntymisen. Niiden mielestä unionin tuotannonalan kannattavuuden heikentyminen johtui sen omista liiketoimintaa koskevista päätöksistä ja vahinko valituksen tekijöiden kyvyttömyydestä löytää paikkansa maailmanlaajuisessa kilpailussa. Tutkimus osoitti kuitenkin, että tarkastelujaksolla tehtyjä liiketoimintaa koskevia päätöksiä harkittiin huolella. Sekä jalostusketjun alku- että loppupäässä tehtyjen investointien tarkoituksena oli lisätä tehokkuutta, parantaa tuotteiden laatua, kehittää korkean teknologian tuotteita ja tyydyttää asiakkaiden lisävaatimukset. Tosiasiassa unionin tuotannonalan kapasiteetti laski tarkastelujaksolla 3 prosenttia (ks. taulukko 5). Kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotantokapasiteettia ei myöskään suunnattu kokonaisuudessaan vain kylmävalssattujen teräslevytuotteiden markkinoiden käyttöön vaan sitä hyödynnetään myös jatkojalostamiseen, kuten 4.2 kohdassa todetaan. Unionin tuotannonalan vientitoiminnan vaikutusta käsitellään jäljempänä.

         5.2.3   Raaka-aineiden ja kylmävalssattujen teräslevytuotteiden hintojen lasku maailmanmarkkinoilla

               (170)

               Monien osapuolten mielestä unionin tuottajien ja asianomaisten maiden tuottamien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden hinnat noudattelevat yhtä ainoaa maailmanlaajuista hinnan kehityssuuntausta ja heijastelevat siten periaatteessa raaka-ainehintojen laskua. Yksi osapuoli väitti myös, että valituksen tekijät eivät hyödyntäneet raaka-ainehintojen laskua eivätkä alentaneet myytyjen tuotteiden keskimääräisiä kustannuksia.

               (171)

               Vaikka kylmävalssattujen teräslevytuotteiden hintojen yleisellä laskevalla suuntauksella olisi ollut jokin rooli, unionin markkinoiden laskevien hintojen ei voi kuitenkaan katsoa johtuvan ainoastaan tällaisesta maailmanlaajuisesta tilanteesta.

               (172)

               Ensinnäkin kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kansainvälisessä hintakehityksessä esiintyy alueellisia eroja. Mailla, joissa kapasiteettia on vain vähän kuten Brasiliassa ja Argentiinassa, on varsin vähäinen vaikutus maailmanlaajuiseen hintojen muodostukseen, jolloin hintojen kehitys on vakaampaa. Sen sijaan vakiintuneilla teräsmarkkinoilla kotimaiset tuottajat kilpailevat monien tuontilähteiden kanssa, mikä johtaa kasvavaan hintapaineeseen ja sitä kautta hintojen kapenemiseen. Polkumyyntihinnat pahentavat tilannetta.

               (173)

               Toiseksi vaikka Kiina ja Venäjä ovat suurimpia teräksenkuluttajia maailmassa, molemmilla mailla on merkittävää ylikapasiteettia. Kiinalaisilla ja venäläisillä tuottajilla on siten houkutusta viedä ylimääräinen tuotantonsa alhaisin hinnoin, millä on vääristävä vaikutus maailmanlaajuisiin hintoihin.

               (174)

               Kolmanneksi, kuten Eurofer huomautti, asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ovat laskeneet enemmän kuin raaka-ainehinnat/jalostukseen tarkoitettujen ainesten hinnat samana ajanjaksona. Huomiota tukee se, että unionin tuotannonalan tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla kaiken kaikkiaan 16 prosenttia mutta keskimääräiset tuontihinnat 20 prosenttia. Tätä tukee myös se, että vaikka tuotantokustannusten lasku ei johtunut pelkästään alhaisemmista raaka-ainekustannuksista vaan myös unionin tuottajien toiminnan tehostamisesta (ks. 134 kappale), lasku oli silti vähemmän kuin Kiinasta ja Venäjältä tulevan tuonnin hintojen lasku.

               (175)

               Tasapuolisissa markkinaolosuhteissa unionin tuotannonala olisi voinut säilyttää myyntihinnan tasonsa, hyötyä kustannusten laskusta ja muuttaa toimintansa taas kannattavaksi. Sen sijaan unionin tuottajien oli jatkuvasti alennettava myyntihintojaan, ja tutkimusajanjakson jälkeen hinnat jatkoivat laskuaan historiallisen alhaiselle tasolle.

         5.2.4   Kolmansista maista tuleva tuonti

               (176)

               Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 17

                  Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä (tonnia) ja markkinaosuus

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä

                           854 281

                           381 049

                           478 244

                           586 829

                           647 710

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              45

                              56

                              69

                              76

                           Markkinaosuus

                           10,9 %

                           5,6 %

                           6,5 %

                           8,2 %

                           9,1 %

                           Ukrainasta tulevan tuonnin määrä

                           228 125

                           134 423

                           156 809

                           158 265

                           174 020

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              59

                              69

                              69

                              76

                           Markkinaosuus

                           2,9 %

                           2,0 %

                           2,1 %

                           2,2 %

                           2,4 %

                           Intiasta tulevan tuonnin määrä

                           87 071

                           58 993

                           68 136

                           101 873

                           138 038

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              68

                              78

                              117

                              159

                           Markkinaosuus

                           1,1 %

                           0,9 %

                           0,9 %

                           1,4 %

                           1,9 %

                           Iranista tulevan tuonnin määrä

                           2 343

                           1 271

                           521

                           82 072

                           70 782

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              54

                              22

                              3 503

                              3 021

                           Markkinaosuus

                           0,0 %

                           0,0 %

                           0,0 %

                           1,1 %

                           1,0 %

                              Lähde: Eurostat.

               (177)

               Asianomaisista maista tuleva tuonti muodosti valtaosan kaikesta unioniin tulevasta tuonnista. Muu tuonti väheni – 24 prosenttia tarkastelujakson aikana eli enemmän kuin unionin vapaiden markkinoiden kulutus. Tällaisen tuonnin markkinaosuus laski siten 10,9 prosentista vuonna 2011 tutkimusajanjakson 9,1 prosenttiin.

               (178)

               Useat osapuolet väittivät, että kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutusta on aliarvioitu niiden tilanteen ja kasvuvauhdin osalta. Erityisesti Venäjän viranomaiset ja venäläiset tuottajat katsoivat, että valituksen tekijä aliarvioi muista maista, etenkin Intiasta ja Ukrainasta, tulevan lisääntyvän tuonnin vaikutuksen. Yksi asianomainen osapuoli korosti, että Iranista ja Ukrainasta tuleva kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonti tapahtui vielä alhaisemmilla hinnoilla kuin Kiinasta ja Venäjältä tuleva tuonti ja että yhdessä niiden osuus unioniin suuntautuvasta kokonaistuonnista oli 12,3 prosenttia.

               (179)

               Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole todisteita siitä, että Intiasta, Iranista tai Ukrainasta unioniin suuntautuva tuonti tapahtuisi polkumyynnillä.

               (180)

               Eurostatin tietojen ja unionin markkinoiden kulutusta koskevien laskelmien perusteella edellä mainitun tuonnin markkinaosuus on vähäinen. Vaikka Intiasta, Iranista ja Ukrainasta tulevan tuonnin markkinaosuus yhteensä lisääntyi vuoden 2011 4,1 prosentista 5,4 prosenttiin tutkimusajanjaksolla, kunkin maan yksittäinen markkinaosuus oli vain 1–2,4 prosenttia. On epätodennäköistä, että tällaisella tuonnilla olisi asianomaisen osapuolen väittämä vaikutus, eikä se siten poista edellä mainittua syy-yhteyttä.

               (181)

               Komissio aikoo kuitenkin seurata markkinoiden kehitystä tiiviisti ja saattaa tarvittaessa toteuttaa tarvittavia toimia edellä mainituista maista tulevan polkumyynnin osalta.

         5.2.5   Unionin tuotannonalan vientitoiminta

               (182)

               Unionin tuottajien viennin määrä kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:

                  Taulukko 18

                  Vientitoiminta

                           2011

                           2012

                           2013

                           2014

                           Tutkimusajanjakso

                           Etuyhteydettömille asiakkaille myydyt määrät

                           767 756

                           784 562

                           755 574

                           766 223

                           799 362

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              102

                              98

                              100

                              104

                           Keskimääräinen hinta (euroa/tonni)

                           639

                           606

                           565

                           553

                           557

                              Indeksi (2011 = 100)

                              100

                              95

                              88

                              87

                              87

                              Lähde: Euroferin ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

               (183)

               Etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuvan viennin määrä pysyi vakaana vuosien 2011 ja 2014 välillä ja lisääntyi sitten 4 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Hinnat laskivat tarkastelujaksolla huomattavasti, – 13 prosenttia, kuitenkin vähemmän kuin unionin markkinoilla (– 19 %).

               (184)

               Yksi osapuoli totesi, että viennin kasvu osoittaa, että EU:sta peräisin olevat kylmävalssatut teräslevytuotteet ovat kilpailukykyisiä maailmanlaajuisilla markkinoilla ja että valituksen tekijät pärjäävät hyvin.

               (185)

               Vientimyynnin lisääntyminen olisi kuitenkin nähtävä unionin tuottajien puolustautumistoimena niiden etsiessä kannattavia vientimarkkinarakoja, jotta ne voivat turvata kapasiteetin riittävän käytön ja säilyttää työpaikkoja unionissa. Kasvu liittyy myös siihen, että tietyt unionin tuottajat toimivat maailmanlaajuisesti ja niiden on huolehdittava asiakkaistaan näiden investoidessa uusille markkinoille ennen kuin paikalliset tytäryhtiöt alkavat huolehtia tällaisten asiakkaiden toimituksista.

               (186)

               Tältä osin huomautetaan, että vienti etuyhteydettömille asiakkaille pysyi vakaana vuosien 2011 ja 2014 välillä, ja se alkoi lisääntyä (+ 4 %) vasta tutkimusajanjaksolla. Tällainen vienti koski pääasiassa erityisiä markkinoita kuten Yhdysvaltoja, Kiinaa ja Algeriaa ja muodostui enimmäkseen korkean lisäarvon tuotteista ja erityistuotteista, joiden kohdalla unionin tuotannonalalla on kilpailuetu laadun ja luotettavan toimituksen ansiosta. Euroferin mukaan pääosin perushyödykkeitä hankkiviin maihin suuntautuva vienti sen sijaan laski.

               (187)

               Valituksessa annettujen tietojen mukaan yksi asianomainen osapuoli väitti, että viennin lisääntyminen tapahtui tappiollisen myynnin avulla ja että sillä oli siksi negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan kokonaiskannattavuuteen. Väite on perusteeton. Kuten edellä todetaan, vienti etuyhteydettömille asiakkaille kasvoi pääasiassa tutkimusajanjaksolla. On syytä huomata myös, että vientimyynnin osuus koko myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille oli vain 12–14 prosenttia ja että vientimyynnin hinnat laskivat vähemmän kuin hinnat unionissa ja olivat merkittävästi korkeammat kuin hinnat tarkastelujakson lopussa.

         5.2.6   Unionin terästeollisuuteen vaikuttavat kapasiteettikysymykset

               (188)

               Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin terästeollisuuden rakenteellisista ongelmista, kuten ylikapasiteetista. Venäjän viranomaiset huomauttivat samansuuntaisesti, että maailmanlaajuisen terästeollisuuden ylikapasiteettia ja uusien investointihankkeiden vaikutuksia koskevan OECD:n julkaisun (Excess Capacity in the Global Steel Industry and the Implications of New Investment Projects (2014)) mukaan ylikapasiteetti vahingoittaa maailmanlaajuista terästeollisuutta ja johtaa muun muassa alhaisiin hintoihin.

               (189)

               Unionin tuotannonala kuitenkin toteutti toimia mahdollisen ylikapasiteetin poistamiseksi teräkseen liittyvän kokonaiskapasiteettinsa ja tuotantonsa puitteissa voidakseen sopeutua viimeaikaiseen markkinakehitykseen. OECD:n tietojen (4) perusteella terästeollisuuden kapasiteetin uskotaan lisääntyvän maailmanlaajuisesti, ei kuitenkaan unionissa. Taulukosta 9 käy ilmi, että unionin tuotannonalan kapasiteetti laski 3 prosenttia tarkastelujaksolla. Sen sijaan useimpien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti lisääntyi samalla ajanjaksolla.

         5.2.7   Unionin tuotannonalan tuonti

               (190)

               Venäläiset tuottajat väittivät, että valituksen tekijöiden tuonti Kiinasta ja Venäjältä antaa aihetta uskoa, että vahinko on itse aiheutettua, ja että niiden ei pitäisi antaa hyötyä itse aiheuttamastaan tilanteesta.

               (191)

               Tähän valituksen tekijät huomauttavat olevansa integroituja teräksentuottajaryhmiä, joilla on kaupallisia osia, jotka toimivat tuotantolaitoksista erillään. Ajoittain asiakkaat ovat äänekkäästi vaatineet näitä kaupallisia yritysosia, jotka ovat vapaita ostamaan tarvitsemansa kylmävalssatut teräslevytuotteet eri lähteistä, hankkimaan niille halvimpia mahdollisia tuotteita, jolloin nämä ovat olleet pakotettuja hankkimaan tuontituotteita, myös Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevia, varmistaakseen ja säilyttääkseen kaupalliset suhteensa. Asia mainittiin myös valituksessa joidenkin unionin tuottajien osalta.

               (192)

               Ei voida kuitenkaan kohtuudella katsoa, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko olisi ollut tämän tuonnin vuoksi itse aiheutettua. Tällaista tuontia harjoittivat vain jotkin unionin tuottajista, sen määrä oli vähäistä (0–5 % valituksen tekijöiden myynnistä, joka tapahtui unionin tuottajien kaupallisten yritysosien kautta) ja se tapahtui väliaikaisena puolustautumistoimena Kiinasta ja Venäjältä tulevaa halpatuontia vastaan.

         5.2.8   Jo aiemmin Venäjän ja unionin välillä voimassa olleet tiettyjen terästuotteiden kauppaa koskevat sopimukset

               (193)

               Venäjän viranomaiset viittasivat aiempiin unionin ja Venäjän välisiin teräsalan sopimuksiin ja korostivat, että ”kyseisessä sopimuksessa vahvistettu Venäjältä tulevan tuonnin määrä on vahinkoa aiheuttamaton ja (nykyinen) määrä on sopimuksen mukainen”. Samansuuntaisesti venäläiset tuottajat olivat sitä mieltä, että näissä peräkkäisissä sopimuksissa vahvistetut kiintiöt katsottiin vahinkoa aiheuttamattomiksi ja että sopimuksissa määrättyyn suojamekanismiin ei koskaan vedottu, eikä sitä etenkään pantu täytäntöön.

               (194)

               Väitteet ovat kuitenkin perusteettomia. Ensinnäkin asiakirjoista käy ilmi, että kiintiöt olivat liian suuret talouskriisin aikana, koska niitä ei ollut tarkastettu. Kyseessä olevista sopimuksista, jotka tehtiin alun perin lokakuussa 1997, neuvoteltiin usein (esim. unionin laajentumisten yhteydessä), mutta kiintiöitä ei koskaan mukautettu alaspäin markkinakehityksen huomioon ottamiseksi. Lisäksi kyseiset kiintiöt kattavat paljon muitakin tuotteita kuin kylmävalssatut teräslevytuotteet, myös jatkojalostustuotteet. Kiintiöitä ei ollut koskaan tarkoitus käyttää täysimääräisesti pelkästään kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kauppaan.

               (195)

               Syy siihen, että Venäjältä tuleva tuonti on unionille nyt ongelmallisempaa kuin aiemmin, on yksinkertaisesti se, että Venäjältä tulevan tuonnin määrän huomattava lisääntyminen yhdistettynä polkumyyntihintoihin aiheuttaa unionin markkinoilla suuria häiriöitä, joita ei voi verrata aiempina ajanjaksoina esiintyneisiin ongelmiin.

         5.2.9   Valitukseen osallistumattomat toimijat aiheuttavat mahdollisesti vahinkoa unionin tuotannonalalle

               (196)

               Tietyt asianomaiset osapuolet väittivät, että valitukseen osallistumattomille toimijoille ei ole aiheutunut vahinkoa ja että ne itse asiassa mahdollisesti aiheuttavat vahinkoa unionin tuotannonalalle. Ne totesivat, että unionin tuotannonala on jakautunut menestyneisiin, ennakoiviin tuottajiin (valitukseen osallistumattomat toimijat) ja muihin tuottajiin (valituksen tekijät). Ne väittivät, että valituksen tekijöiden tilannetta ei voida katsoa Venäjältä tulevan tuonnin aiheuttamaksi, koska valitukseen osallistumattomien toimijoiden, joiden osuus unionin kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotannosta on 24 prosenttia, tulokset ovat useiden vahinkoindikaattoreiden osalta huomattavasti paremmat kuin valituksen tekijöillä.

               (197)

               Väitteet ovat perusteettomia. Ensinnäkin keskeinen periaate kaikissa suojatoimiin liittyvissä menettelyissä on, että niihin osallistuminen on vapaaehtoista. Toiseksi osa vahinkoa koskevista päätelmistä perustui otokseen valittujen unionin tuottajien tietoihin, ja nämä tuottajat edustavat koko unionin tuotannonalaa, kuten 1.5.1 kohdassa todetaan.

               (198)

               Kolmanneksi vaikka vaikuttaa siltä, valitukseen osallistumattomat toimijat ovat lisänneet tuotantotasoaan, asiaa tarkasteltaessa on otettava huomioon, että osa näistä terästehtaista tuottaa myös jatkojalostustuotteita, kuten kuumasinkittyä kylmävalssattua teräslevyä. Suuremmat tuotantoluvut eivät välttämättä tarkoita parempaa kannattavuutta ja parempaa asemaa unionin markkinoilla. Päinvastoin tämä voi viitata siihen, että kyseiset tuotantolaitokset ovat halunneet keskittää toimintansa pienemmälle markkinaraolle korkean lisäarvon tuotteisiin sen sijaan, että ne kilpailisivat Kiinan ja Venäjän polkumyyntiviennin kanssa kylmävalssattujen teräslevytuotteiden markkinoilla.

               (199)

               Neljänneksi valituksen tehneiden tuottajien osuus unionin tuotantolaitosten kokonaistuotannosta unionissa tutkimusajanjaksolla oli 89 prosenttia, pois lukien uudelleenvalssaajat. Näin ollen valituksen tehneet tuotantolaitokset edustavat merkittävässä laajuudessa koko unionin tuotannonalaa ja se – vahvistamaton tai vahvistettu – seikka, että tietyt unionin tuottajat onnistuvat pärjäämään unionin markkinoilla paremmin, voi johtua monista eri tekijöistä, joiden perusteella ei kuitenkaan ole syytä epäillä, etteikö unionin tuotannonalalle aiheutuisi yleistä vahinkoa polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. Vaikka valitukseen osallistumattomien tuottajien tulos saattoi olla hiukan parempi kuin valituksen tekijöiden (joskin kehitys oli niidenkin osalta pysähdyksissä), myynnin kehityssuuntaus alkoi kuitenkin kääntyä vuonna 2014.

               (200)

               Asiakirjat osoittavat myös, että sama hintojen laskupaine kohdistuu unionin markkinoilla myös uudelleenvalssaajiin, ja niiden tilannetta voidaan verrata unionin integroitujen tuotantolaitosten tilanteeseen.

               (201)

               Tämän perusteella vaikuttaa, että valitukseen osallistumattomat tuottajat eivät tehneet parempaa tulosta kuin valituksen tekijät ja että ottaen huomioon niiden osuus unionin tuotannosta niiden tilanne ei ollut sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle kokonaisuudessaan aiheutuneen vahingon väliltä.

         5.3   SYY-YHTEYTTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

               (202)

               Unionin tuottajille aiheutuneen vahingon ja asianomaisista maista tulevan polkumyyntituonnin välille vahvistettiin alustavasti syy-yhteys.

               (203)

               Komissio erotti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista kaikkien sellaisten tiedossa olleiden tekijöiden vaikutukset, jotka ovat vaikuttaneet unionin tuotannonalan tilanteeseen. Muiden yksilöityjen tekijöiden, kuten talouskriisin, unionin tuotannonalan väitetysti puutteellisen kilpailukyvyn ja/tai tehottomuuden, kolmansista maista tulevan tuonnin, valitukseen osallistumattomien tuottajien roolin, unionin tuottajien vientitoiminnan tai unionin tuotannonalan ylikapasiteetin, ei alustavasti havaittu poistavan edellä vahvistettua syy-yhteyttä, vaikka olisi otettu huomioon niiden yhteisvaikutus. Talouskriisi, kulutuksen väheneminen ja unionin tuotannonalan rationalisointi ovat saattaneet jossakin määrin vaikuttaa vahinkoon, mutta ilman polkumyyntituonnin koko ajan laskevia hintoja vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen ei varmasti olisi ollut yhtä merkittävä. Myyntihinnat eivät olisi laskeneet niin alhaiselle tasolle ja kannattavuus olisi ollut parempi.

               (204)

               Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli tässä vaiheessa, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä oli asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuva tuonti, eivätkä muut tekijät, tarkasteltuina yksin tai yhdessä, poistaneet syy-yhteyttä.

         6.   UNIONIN ETU

               (205)

               Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, voisiko se selkeästi todeta toimenpiteiden käyttöönoton unionin edun vastaiseksi tässä tapauksessa siitä huolimatta, että vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin esiintyminen on määritetty. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.

         6.1   UNIONIN TUOTANNONALAN ETU

               (206)

               Unionin tuotannonala on sijoittautunut 17 jäsenvaltioon (Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Saksa, Slovakia, Italia, Slovenia, Luxemburg, Kreikka, Belgia, Puola, Alankomaat, Itävalta, Suomi, Ruotsi, Portugali, Unkari ja Espanja), ja kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotanto työllistää suoraan noin 20 000 työntekijää.

               (207)

               Tutkimuksessa toimi yhteistyössä 13 tuottajaa. Yksikään tiedossa olevista tuottajista ei vastustanut tutkimuksen vireillepanoa. Kuten edellä vahinkoindikaattoreiden analyysissä osoitetaan, koko unionin tuotannonalan tilanne heikkeni ja polkumyynnillä tapahtunut tuonti vaikutti siihen kielteisesti.

               (208)

               Odotettavissa on, että väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotto palauttaa tasapuoliset kilpailuedellytykset unionin markkinoille, pysäyttää hintojen laskun ja antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuuden elpyä. Tämän tuloksena unionin tuotannonalan kannattavuus paranisi tasolle, jota pidetään välttämättöminä tällä pääomavaltaisella tuotannonalalla. Unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. On muistettava, että useimpien vahinkoindikaattorien kehitys oli negatiivista tarkastelujaksolla. Varsinkin otokseen kuuluneiden unionin tuottajien taloudelliseen tulokseen liittyvät indikaattorit, kuten kannattavuus ja investointien tuotto, olivat erityisen negatiivisia. Tämän vuoksi on tärkeää, että hinnat palautetaan tasolle, jolla ne olisivat ilman polkumyyntiä, tai ainakin vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle, jotta kaikki tuottajat voivat toimia unionin markkinoilla tasapuolisissa toimintaolosuhteissa. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen. Kylmävalssattujen teräslevytuotteiden osa-alueen heikko tulos vaikuttaisi monien unionin tuottajien alku- ja jatkojalostukseen, koska näiden osa-alueiden kapasiteetin käyttö on läheisessä yhteydessä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantoon.

               (209)

               Sen vuoksi päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto antaisi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden toipua havaitun vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista.

         6.2   ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN ETU

               (210)

               Kuten 12 kappaleessa todetaan, vain yksi otokseen valituista neljästä yrityksestä palautti kyselylomakkeen. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että kolmestatoista otoksen valintavaiheessa ilmoittautuneesta yrityksestä yhtäkään ei voitu pitää selkeästi pelkästään etuyhteydettömänä tuojana. Monet niistä osapuolista, joihin alun perin otettiin yhteyttä, osoittautuivat teräspalvelukeskuksiksi (tai niiden ryhmiksi), joilla yleensä oli yhteyksiä joko unionin tuotannonalaan tai asianomaisissa maissa toimiviin osapuoliin. Komissio yritti myöhemmässä vaiheessa saada aikaan yhteistyötä muiden etuyhteydettömien tuojien kanssa, mutta yksikään otoksen valintavaiheessa ilmoittautuneista etuyhteydettömistä tuojista ei lopulta halunnut vastata komission kyselylomakkeeseen.

               (211)

               Tutkimus osoitti, että toimenpiteistä johtuva mahdollinen hintojen nousu ei vaikuttaisi suoraan etuyhteydettömiin tuojiin. Periaatteessa ei ole mitään näyttöä siitä, että tuojat ja teräspalvelukeskukset eivät pystyisi siirtämään hintojen korotuksia asiakkailleen. Ne voivat myöskin tuoda tuotetta muista maista, joita tämä tutkimus ei koske.

               (212)

               Italialainen järjestö, joka edustaa 32 italialaista palvelukeskusta, totesi, että tuonti on välttämätöntä jakelusektorilla toimiville yrityksille, koska toimituslähteiden monipuolisuus takaa niiden asiakkaille varmat ja luotettavat toimitukset. Tämän väitetään olevan ongelma, koska italialaiset kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuottajat ovat investoineet sinkityslinjoihin (eli vähentäneet kylmävalssattujen teräslevytuotteiden myyntiään unionin vapailla markkinoilla) ja niillä oli joitakin kylmävalssattuihin teräslevytuotteisiin liittyviä tuotanto- ja laivausongelmia, jotka aiheuttivat epävarmuutta Italian kotimarkkinoilla.

               (213)

               Tältä osin huomautetaan, että tullien tarkoituksena on lisätä toimitusvarmuutta jakelijoiden asiakkaille. Ilman tulleja joidenkin unionin kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuottajien olisi ehkä lopetettava kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotantoon liittyvä toimintansa tai vähennettävä sitä, jolloin monien unionin käyttäjien toimituslähteiden määrä vähenisi. Toimenpiteiden taso johtaa tasapuolisiin toimintaedellytyksiin, mutta tuonti asianomaisista maista ja muista lähteistä (oikeudenmukaisin hinnoin) on edelleen mahdollista.

               (214)

               Yksi yhteistyössä toiminut teräspalvelukeskusten ryhmä ilmoitti suhtautuvansa toimenpiteisiin myönteisesti lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä unionin tuotantolaitosten tukemiseksi.

               (215)

               Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia unionin tuojien etuun.

         6.3   KÄYTTÄJIEN ETU

               (216)

               Kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tärkeimmät loppukäyttäjät ovat autoteollisuus, kodinkoneiden valmistusteollisuus, rakentaminen ja eri teollisuustuotteiden valmistusteollisuus. Suuret (autoteollisuuteen ja kodinkoneiden valmistusteollisuuteen kuuluvat) käyttäjät eivät tehneet tutkimuksessa yhteistyötä.

               (217)

               Vain kolme latvialaista käyttäjää, jotka tuovat tuotetta Venäjältä, teki yhteistyötä tutkimuksessa. Venäjältä peräisin oleviin kylmävalssattuihin teräslevytuotteisiin sovellettavilla tulleilla saattaa olla jonkin verran vaikutusta ainakin yhteen niistä. Niiden koon ja erityistoimintojensa vuoksi näiden käyttäjien ei kuitenkaan voida katsoa edustavan sitä vaikutusta, joka tulleilla olisi unionissa toimivien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden käyttäjiin kokonaisuudessaan.

               (218)

               Edellä mainittu 32:ta italialaista palvelukeskusta edustava italialainen järjestö katsoi, että toimenpiteiden myötä italialaisten teollisuusryhmien tärkeimmät käyttäjät alkaisivat siirtää toimintaansa muualle nykyistä enemmän ja viittasi Electroluxiin ja Whirlpooliin. Väitetään, että toiminnan siirtämisprosessi on alkanut jo muutama vuosi sitten, että se on aiheuttanut vahinkoa Italian koko taloudelle ja että sillä on negatiivisia sosiaalisia vaikutuksia työpaikkojen menetysten kautta.

               (219)

               Vaikka ei voidakaan kiistää, että tullit voivat teoriassa vaikuttaa käyttäjiin negatiivisesti, kun hinnat nousevat, mikään asiakirjoissa ei tue sitä, että kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kustannukset olisivat italialaisille käyttäjille niin merkittävät (suhteessa kokonaiskustannuksiin), että ne vaikuttaisivat tärkeimpien teollisuusryhmien kannattavuuteen ja johtaisivat niiden toiminnan siirtämiseen muualle. Ehdotettujen tullien tasoa ei voida myöskään pitää kohtuuttomana. Missään ei ole näyttöä siitä, onko muiden kuin Italian markkinoiden käyttäjillä tai tuleeko niillä olemaan samanlaisia ongelmia kuin italialaisilla käyttäjillä väitetään olevan – edellä mainitun italialaisen järjestön mukaan Italian markkinoiden erityispiirteet ovat moninaiset.

               (220)

               Jotkin osapuolet katsoivat, että toimenpiteet estävät unionin jalostusteollisuutta hankkimasta kohtuuhintaisia tuotteita. Kaksi latvialaista käyttäjää, yksi pieni portugalilainen ja yksi pieni puolalainen tuoja lisäsivät, että vain jotkin venäläiset tuottajat, joihin niillä on perinteisesti ollut yhteydet, myyvät tiettyjä tuotelajeja ja että ylipäätään unionin pienten yritysten etuja ei oteta huomioon (verrattuna unionin teräksentuottajien etuihin).

               (221)

               Väitteet ovat perusteettomia. Toisen kohdan osalta todetaan, että unionin pienten yritysten edut on otettu huomioon käytettävissä olevien tietojen mukaisesti. Vaikka ei voidakaan kiistää, että tullit voivat teoriassa vaikuttaa käyttäjiin negatiivisesti, kun hinnat nousevat, mikään asiakirjoissa ei tue sitä, että kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kustannukset olisivat niille niin merkittävät (suhteessa kokonaiskustannuksiin). Lisäksi nousseet kustannukset voidaan siirtää (osittain) eteenpäin. Ehdotettujen tullien tasoa ei voida myöskään pitää kohtuuttoman korkeana.

               (222)

               Tämä lisäksi kylmävalssatut teräslevytuotteet ovat perushyödyke, jota tuotetaan paitsi useissa unionin jäsenvaltioissa myös lukuisissa muissa maissa, jotka jo tuovat tuotetta unioniin kohtuullisilla hinnoilla. Sen vuoksi pelko siitä, että tuotteen saanti kohtuuhintaan rajoittuisi ja että erityistuotelajien saanti vaikeutuisi, vaikuttaa perusteettomalta.

               (223)

               Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole suhteettoman negatiivista vaikutusta käyttäjiin.

         6.4   MUUT EDUT

               (224)

               Yksi osapuoli katsoi, että toimenpiteet hidastavat monen keskeisen teollisuusalan elpymistä, vaikuttavat negatiivisesti innovointiin, talouskasvuun ja työpaikkoihin ja johtavat kysynnän ja kuluttajien hyvinvoinnin laskuun.

               (225)

               Tämä väite, jota ei perusteltu, hylätään. Terästeollisuudella on strateginen merkitys unionin talouskasvulle, innovoinnille ja työllisyydelle. Näin ollen kyseistä unionin tuotannonalaa tukevien toimenpiteiden odotetaan lisäävän innovointia, kasvua ja työpaikkoja unionissa kokonaisuudessaan.

               (226)

               Kun otetaan huomioon valituksen tekijöiden painoarvo suhteessa kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kokonaistuotantoon unionissa ja unionin tuotannonalan merkittävä markkinaosuus, jotkin asianomaiset osapuolet pelkäävät, että kilpailu unionin markkinoilla vähenee, syntyy määräävässä asemassa olevia yrityksiä ja on riski, että unionin tuottajat muodostavat oligopolin.

               (227)

               Yksikään osapuoli ei esittänyt todisteita näille väitteille. Tämän vuoksi väite hylättiin. Kilpailu unionin markkinoilla tulee vääjäämättä jatkumaan, koska markkinoilla on läsnä useita EU:n ja muita kuin EU:n markkinatoimijoita, ja hinnat ovat merkittävä kilpailutekijä. Ehdotetun tasoiset toimenpiteet eivät estä tuontia asianomaisista maista. Tuonti – myös tuonti tällä hetkellä polkumyyntiin yhdistetyistä maista – voi kilpailla vapaasti unionin markkinoilla oikeudenmukaisin hinnoin.

               (228)

               Yhden asianomaisen osapuolen mielestä toimenpiteet todennäköisesti vaikuttavat negatiivisesti osapuoliin, joiden intressit ovat suuremmat ja laajemmat kuin valituksen tekijöiden intressit. Jalostusteollisuus työllistää väitetysti moninkertaisesti enemmän kuin ”valituksen tekijöiden nähtävästi mielivaltaisesti ilmoittaman epämääräisen määrän” työntekijöitä. Koska tällaista vaikutusta tai työllisyyslukuja koskevia määrällisiä arvioita ei kuitenkaan esitetty, väitteitä ei voitu ristiintarkastaa. Sama pätee kuluttajiin kohdistuvaan vaikutusta koskevaan väitteeseen, jonka yhteistyössä toimineet venäläiset tuottajat esittivät hyvin löyhästi. Täten komissio jatkoi unionin edun analyysia niiden asiakirjoissa esitettyjen tietojen pohjalta, jotka voitiin kohtuudella tutkia ja tarkistaa.

         6.5   UNIONIN ETUA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

               (229)

               Edellä esitetyn perusteella katsotaan alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotto myötävaikuttaisi unionin tuotannonalan elpymiseen ja mahdollistaisi tietyt investoinnit sekä tutkimuksen ja kehittämisen, joiden avulla kylmävalssattujen teräslevytuotteiden unionissa toimivat tuottajat voivat paremmin varustautua tulevaisuutta varten ja lisätä kilpailukykyään.

               (230)

               Unionin tuotannonala on jo toteuttanut (äskettäin) merkittäviä rakenneuudistuksia. Ilman tulleja joidenkin unionin kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuottajien olisi ehkä lopetettava kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuotantoon liittyvä toimintansa tai vähennettävä sitä ja vähennettävä satoja työntekijöitä, jolloin monien unionin käyttäjien toimituslähteiden määrä vähenisi.

               (231)

               Toimenpiteiden vaikutusta niihin muutamaan muuhun osapuoleen, jotka ilmoittautuivat, ei voida pitää huomattavana. Mikään asiakirjoissa ei osoita, että toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset muihin toimijoihin (jotka eivät ilmoittautuneet) olisivat suuremmat kuin niiden positiiviset vaikutukset unionin tuotannonalaan. Toimenpiteitä pidetään suotuisina jatkoteollisuudelle, kuten raaka-ainetoimittajille ja koneiden valmistajille, jotka eivät toimita (tai toimittavat vain jossain määrin) asianomaisten maiden tuottajille. Ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla on vain vähäinen vaikutus toimitusketjun hintoihin ja käyttäjien toimintaan. Toimenpiteiden taso johtaa tasapuolisiin toimintaedellytyksiin, mutta tuonti asianomaisista maista oikeudenmukaisin hinnoin on edelleen mahdollista. Loppukäyttäjien ja kuluttajien odotetaan hyötyvän tasapuolisista kilpailluista markkinoista, myös paikallisesta toimituslähteestä, joka pystyy palvelemaan niiden tarpeita ja vaatimuksia täysimääräisesti toimittamalla entistä laadukkaampia tuotteita, joita saadaan t&k:n ja teknologian edistymisen myötä. Hinta säilyy merkittävänä tekijänä mutta tasapuolisin edellytyksin.

               (232)

               Kaiken kaikkiaan komissio katsoo tässä tutkimuksen vaiheessa, ettei ole pakottavia syitä todeta, ettei ole unionin edun mukaista ottaa käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä asianomaisista maista peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonnissa.

         7.   VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET

               (233)

               Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien komission päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.

               (234)

               Havaintoja eivät kyseenalaista kiinalaisten osapuolten väitteet siitä, että valituksen tekijät olivat ottaneet Kiinan kohteekseen kyseisenä ajankohtana, koska jos Kiinaa kohdeltaisiin markkinataloutta toteuttavana maana vuoden 2016 lopusta lähtien, polkumyyntimarginaalit olisivat kyseisestä ajankohdasta lähtien huomattavasti alhaisemmat. Tämä väite hylättiin. Näistä huomioista riippumatta tutkimuksessa kävi tosiasiallisesti ilmi, että Kiinasta tuleva tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaa tällä hetkellä unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.

         7.1   VAHINGON KORJAAVA TASO (VAHINKOMARGINAALI)

               (235)

               Toimenpiteiden tason määrittämiseksi komissio määritti ensin unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän.

               (236)

               Vahinko poistuisi, jos unionin tuotannonala pystyisi kattamaan tuotantokustannuksensa ja saamaan samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla sellaisen voiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Lukuun ottamatta vuotta 2011 unionin tuotannonalan kannattavuus oli negatiivinen koko tarkastelujakson ajan. Koko tarkastelujakson ajan unionin markkinoille virtasi huomattava määrä halpatuontia asianomaisista maista.

               (237)

               Valituksessaan valituksen tekijät pyysivät komissiota käyttämään kohtuullisena vahinkoa aiheuttamattomana voittomarginaalina 10–15:tä prosenttia liikevaihdosta, mikä niiden mukaan oli keskimääräinen myyntivoitto (ennen veroja), jonka kaksi unionin tuotannonalaa edustavaa tuottajaa saivat vuonna 2010. Väitettä ei kuitenkaan ollut perusteltu riittävästi.

               (238)

               Samankaltaisia tuotteita – tiettyjä ruostumattomasta teräksestä valmistettuja saumattomia putkia (5), tiettyjä raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia (6) ja GOES-tuotteita (7) – koskevissa aiemmissa tutkimuksissa katsottiin, että 5 prosentin voittomarginaalia voitaisiin pitää asianmukaisena tasona, jonka unionin tuotannonalan voitaisiin odottaa saavuttavan, jollei vahingollista polkumyyntiä olisi. Kylmävalssatut teräslevytuotteet ovat monilta osiltaan samanlaisia kuin edellä mainitut tuotteet – rautamalmi, koksihiili ja tietyt seokset muodostivat suuren osan niiden tuotantokustannuksista ja ne käyvät läpi samanlaiset prosessit (uuni, valssaustoiminnot). Myös venäläiset tuottajat pitivät 5 prosentin voittomarginaalia kohtuullisena. Tästä syystä pääteltiin alustavasti, että 5 prosentin kannattavuusmarginaali on kohtuullinen myös kylmävalssattujen teräslevyjen valmistussektorilla.

               (239)

               Tämän perusteella komissio laski unionin tuotannonalalle samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamattoman hinnan lisäämällä edellä mainitun 5 prosentin voittomarginaalin otokseen kuuluneiden unionin tuottajien tuotantokustannuksiin tutkimusajanjakson aikana.

               (240)

               Sen jälkeen komissio määritti vahingon korjaavan tason vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä asianomaisten maiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, jota oikaistiin asianmukaisesti tuontikustannusten ja tullien huomioon ottamiseksi, otokseen kuuluneiden unionin tuottajien unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymän samankaltaisen tuotteen painotettuun keskimääräiseen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vertailun tuloksena saatu hinnanero ilmaistiin prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.

         7.2   VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET

               (241)

               Asianomaista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Komissio vertasi vahinkomarginaaleja ja polkumyyntimarginaaleja. Tullien määrä olisi asetettava polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisiksi.

               (242)

               Edellä esitetyn perusteella väliaikaiset polkumyyntitullit – ilmaistuina CIF-hintana unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat:

                           (%)

                           Maa

                           Yritys

                           Polkumyyntimarginaali

                           Vahinkomarginaali

                           Väliaikainen tulli

                           Kiina

                           Angang-ryhmä

                           59,1

                           13,8

                           13,8

                           Shougang-ryhmä

                           52,7

                           16,0

                           16,0

                           Muut yhteistyössä toimineet yritykset

                           56,9

                           14,5

                           14,5

                           Kaikki muut yritykset

                           59,1

                           16,0

                           16,0

                           Venäjä

                           MMK Magnitogorsk

                           19,8

                           21,9

                           19,8

                           PAO Severstal

                           25,4

                           27,2

                           25,4

                           OJSC Novolipetsk Steel

                           26,2

                           28,1

                           26,2

                           Kaikki muut yritykset

                           26,2

                           28,1

                           26,2

               (243)

               Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastivat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Kyseisiä tulleja voidaan soveltaa yksinomaan asianomaisista maista peräisin olevan ja nimettyjen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia. Tähän tuontiin ei saisi soveltaa yksilöllisiä polkumyyntitulleja.

               (244)

               Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamista yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen jälkeen. Pyyntö on osoitettava komissiolle (8). Pyynnössä on oltava kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, muun muassa muutokset tuotantoon liittyvässä yrityksen toiminnassa sekä kotimarkkina- ja vientimyynti, johon liittyy esimerkiksi nimenmuutos tai tuotanto- ja myyntiyksikön muutos. Komissio saattaa ajan tasalle luettelon yrityksistä, joihin sovelletaan yksilöllistä polkumyyntitullia, mikäli se on perusteltua.

               (245)

               Tullien väliset erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa yksilöllisten polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Niiden yritysten, joihin sovelletaan yksilöllistä polkumyyntitullia, on esitettävä jäsenvaltioiden tulliviranomaisille pätevä kauppalasku. Laskun on täytettävä 1 artiklan 3 kohdassa asetetut vaatimukset. Tuontiin, jonka mukana ei ole tällaista laskua, olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa polkumyyntitullia.

               (246)

               Polkumyyntitullien moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa polkumyyntitullia olisi sovellettava sekä tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että tuottajiin, jotka eivät vieneet tuotteita unioniin tutkimusajanjakson aikana.

         8.   KIRJAAMINEN

               (247)

               Kuten 3 kappaleessa mainitaan, komissio asetti Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevan ja Kiinasta ja Venäjältä lähetetyn tarkasteltavana olevan tuotteen kirjaamisvelvoitteen alaiseksi täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/2325. Tämä tehtiin perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaista polkumyyntitoimenpiteiden mahdollista taannehtivaa soveltamista varten. Tuonnin kirjaaminen olisi lopetettava. Menettelyn tässä vaiheessa ei voida tehdä päätöstä mahdollisesta polkumyyntitoimenpiteiden taannehtivasta soveltamisesta.

         9.   LOPPUSÄÄNNÖKSET

               (248)

               Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi komissio kehottaa asianomaisia osapuolia esittämään kirjallisia huomautuksia ja/tai pyytämään tulemista komission ja/tai kuulemismenettelystä kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan kuulemaksi vahvistetussa määräajassa.

               (249)

               Väliaikaisten tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia, ja niitä voidaan muuttaa tutkimuksen lopullisessa vaiheessa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
   1 artikla
   1.   Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta ja Venäjän federaatiosta peräisin olevia raudasta tai seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä, ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä, valmistettuja kaikenlevyisiä kylmävalssattuja pleteroimattomia ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomia, ei enempää valmistettuja kuin kylmävalssattuja levyvalmisteita, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7209 15 00 (Taric-koodi 7209150090), 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, ex 7209 18 99 (Taric-koodi 7209189990), ex 7209 25 00 (Taric-koodi 7209250090), 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7211 23 30, ex 7211 23 80 (Taric-koodit 7211238019, 7211238095 ja 7211238099), ex 7211 29 00 (Taric-koodit 7211290019 ja 7211290099), 7225 50 80 ja 7226 92 00.
   Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:

               —

               raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kaikenlevyiset kylmävalssatut pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat levyvalmisteet, ei enempää valmistetut kuin kylmävalssatut, myös kelatut, kaikenpaksuiset, sähkötekniset;

               —

               raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kaikenlevyiset kylmävalssatut pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat levyvalmisteet, kelatut, alle 0,35 mm:n paksuiset, hehkutetut (pinnoitukseen soveltuva ohutlevyteräs);

               —

               muusta seosteräksestä valmistetut kaikenlevyiset levyvalmisteet piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä; ja

               —

               seosteräksestä valmistetut kylmävalssatut levyvalmisteet, ei enempää valmistetut kuin kylmävalssatut, pikateräksestä.

         2.   Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:

               Maa

               Yritys

               Väliaikainen tulli
               (%)

               Taric-lisäkoodi

               Kiina

               Angang Steel Company Limited, Anshan

               13,8

               C097

               Tianjin Angang Tiantie Cold Rolled Sheets Co. Ltd., Tianjin

               13,8

               C098

               Muut liitteessä luetellut yhteistyössä toimineet yritykset

               14,5

               Kaikki muut yritykset

               16,0

               C999

               Venäjä

               Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC, Magnitogorsk

               19,8

               C099

               PAO Severstal, Cherepovets

               25,4

               C100

               Kaikki muut yritykset

               26,2

               C999

         3.   Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, jossa on oltava kauppalaskun laatineen tahon nimellä ja tehtävänimikkeellä yksilöidyn työntekijän päiväämä ja allekirjoittama vakuutus seuraavassa muodossa: ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä laskussa tarkoitetun, Euroopan unioniin vietäväksi myydyn (tarkasteltavana oleva tuote) (määrä) on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), (asianomainen maa). Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.” Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
   4.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuustalletuksen antamista.
   5.   Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia asiaankuuluvia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
   2 artikla
   1.   Asianomaiset osapuolet voivat 25 kalenteripäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta

               a)

               pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin;

               b)

               toimittaa kirjalliset huomatuksensa komissiolle; sekä

               c)

               pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa.

         2.   Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut osapuolet voivat 25 kalenteripäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta esittää väliaikaisten toimenpiteiden soveltamista koskevia huomautuksia.
   3 artikla
   1.   Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2325 1 artiklan mukaisesti tapahtuva tuonnin kirjaaminen.
   2.   Kerätyt tiedot tuotteista, jotka tuotiin maahan enintään 90 päivää ennen tämän asetuksen voimaantuloa, on säilytettävä lopullisten toimenpiteiden voimaantuloon tai tämän menettelyn päättämiseen asti.
   4 artikla
   Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Edellä olevaa 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.

      Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
      Tehty Brysselissä 10 päivänä helmikuuta 2016.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUVL C 161, 14.5.2015, s. 9.

      (3)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/2325, annettu 11 päivänä joulukuuta 2015, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Venäjän federaatiosta peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonnin kirjaamisvelvoitteesta (EUVL L 328, 12.12.2015, s. 104).

      (4)  http://www.oecd-ilibrary.org/docserver/download/5js65x46nxhj.pdf?expires=1450430707&id=id&accname=guest&checksum=E0DE6D6E5A5D07EAEAFAFF9326A72404.

      (5)  EUVL L 336, 20.12.2011, s. 6.

      (6)  EUVL L 343, 19.12.2008, s. 1.

      (7)  EUVL L 284, 30.10.2015, s. 109.

      (8)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Rue de la Loi 170, 1049 Brussels, Belgium.

      LIITE

         YHTEISTYÖSSÄ TOIMINEET MUTTA OTOKSEEN KUULUMATTOMAT KIINALAISET VIENTIÄ HARJOITTAVAT TUOTTAJAT

                  Maa

                  Nimi

                  Taric-lisäkoodi

                  Kiina

                  Hebei Iron and Steel Co., Ltd., Shijiazhuang

                  C103

                  Kiina

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd., Handan

                  C104

                  Kiina

                  Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai

                  C105

                  Kiina

                  Shanghai Meishan Iron & Steel Co., Ltd., Nanjing

                  C106

                  Kiina

                  BX Steel POSCO Cold Rolled Sheet Co., Ltd., Benxi

                  C107

                  Kiina

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi

                  C108

                  Kiina

                  WISCO International Economic & Trading Co. Ltd., Wuhan

                  C109

                  Kiina

                  Maanshan Iron & Steel Co., Ltd., Maanshan

                  C110

                  Kiina

                  Tianjin Rolling-one Steel Co., Ltd., Tianjin

                  C111

                  Kiina

                  Zhangjiagang Yangtze River Cold Rolled Sheet Co., Ltd., Zhangjiagang

                  C112

                  Kiina

                  Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd., Baotou City

                  C113